Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Матвійчук В. В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 26.09.2003 року у виконавчому комітеті Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, актовий запис № 5. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що з жовтня 2024 року позивач не проживає з відповідачкою однією сім`єю, у них різні погляди на життя, втрачено взаєморозуміння, почуття любові та поваги. Окрім того, вони не ведуть спільне господарство, шлюбних стосунків не підтримують. З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Матвійчук В. В.у судове засідання не з`явилися, у позовній заяві представник позивача, серед іншого, просить розглянути справу за їхньої відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги, а також просить розглянути справу за її відсутності. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.09.2003 року у виконавчому комітеті Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, про що складено актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 14.01.2026 року. Як видно з матеріалів справи сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не мають намірів відновлювати стосунки. Відповідач в судове засідання не з`явилася та будь-яких доводів на спростування тверджень позивача суду не подала. Суд на підставі викладених у позовній заяві обставин, які відповідач [PERSON] не заперечила, та поданої письмової заяви відповідачки встановив, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, оскільки [PERSON] визнала позов, з відповідачки слід стягнути на користь позивача 665,60 грн судового збору (50 % від 1 331,20 грн) та повернути позивачу з державного бюджету 665,60 грн сплаченого судового збору (50 % від 1 331,20 грн).

Outcome: approved