Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» звернулося до суду із даним позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики № 4668600724 від 17.07.2024 в розмірі 21 080,00 грн, з яких : 4 000,00 грн. -заборгованість за тілом кредитом; 15 080,00 грн. -заборгованість за відсотками, 2 000,00 сукупна сума пені . В обґрунтування позову зазначало, що 17.07.2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику № 4668600724. Як вбачається із змісту договору позики, разом із правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 17.10.2022, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа. Відповідно до договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику у розмірі 4 000 грн., шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника з використанням платіжної картки № [NUMBER] на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно цього договору, його додатків. Основні умови договору щодо надання коштів у позику: п.2.4 тип позики -кредит; п.2.7 мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби; п. 2.5 строк кредиту (строк дії договору) 360 днів; дата надання позики 17.07.2024; п.2.6.1 базова процентна ставка становить 1,5% в день; п.2.6.2 знижена процентна ставка 0,04% в день застосовується за Програмою Лояльності; На дату звернення до суду із позовом, свої зобов`язання за договором позивач виконав, відповідач порушив зобов`язання, у зв`язку з чим заборгованість відповідача складає 21 080,00 грн. та яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 26.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та задоволено клопотання про витребування доказів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив, зазначив, що заяву про розподіл судових витрат позивачем буде подано протягом 5 днів після ухвалення рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, вважається повідомленим належним чином у порядку ст.128, ст.131 ЦПК України. Суд, на підставі ч. 1ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. У відповідності до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши письмові докази у їх сукупності , суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 17.07.2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику № 4668600724. Як вбачається із змісту договору позики, разом із правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 17.10.2022, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа. Відповідно до договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику у розмірі 4 000 грн., шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника з використанням платіжної картки № [NUMBER] на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно цього договору, його додатків. Основні умови договору щодо надання коштів у позику: п.2.4 тип позики -кредит; п.2.7 мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби; п. 2.5 строк кредиту (строк дії договору) 360 днів; дата надання позики 17.07.2024; п.2.6.1 базова процентна ставка становить 1,5% в день; п.2.6.2 знижена процентна ставка 0,04% в день застосовується за Програмою Лояльності 17.07.2024 [PERSON] отримав від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» для ознайомлення у своєму особистому кабінеті паспорт споживчого кредиту, в якому викладена інформація щодо основних умов кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника і порядок повернення кредиту та який підписав одноразовим ідентифікатором 22221; а також отримав пропозицію (оферту) ТОВ «Іннова Фінанс» на укладення договору №4668600724 про надання грошових коштів у позику, що містила умови надання позики. На підставі договору № 160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 16.05.2023, між ТОВ «ФК «Контрактовий дім» та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС`ТОВ «ФК «Контрактовий дім» за відповідну плату зобов`язався здійснювати перекази коштів (платежів) з використанням Реєстру виплат на користь отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct/Master Card Money Send. Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] від 12.07.2025 за договором № 4668600724 від 17.07.2024, [PERSON] нараховувалися проценти в період з 17.07.2024 по 20.08.2024 за ставкою 1,5% в день в сумі 6 040,00 грн., в період з 20.08.2024 по 12.07.2025 за ставкою 1,0% в сумі 17 040,00 грн. Загальна заборгованість [PERSON] склала розмірі 21 080,00 грн, з яких : 4 000,00 грн. -заборгованість за тілом кредитом; 15 080,00 грн. -заборгованість за відсотками, 2 000,00 сукупна сума пені. Інших доказів по суті справи суду не надано. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із частинами першою і другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. З письмових доказів по справі: договору надання грошових коштів у позику № 4668600724 від 17.07.2024, підписаного одноразовим ідентифікатором 2221; паспорту споживчого кредиту, підписаного одноразовим ідентифікатором 2668 встановлено та відповідачем не спростовано укладення між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] в електронній формі договору надання грошових коштів у позику № 4668600724 від 17.07.2024. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У частині першій статті 1048 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 1 ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір позики, кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. ст.525,526 ЦК України,зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки фактично отримані та використані Позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, Банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої ним суми кредитних коштів. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та необхідність стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» заборгованості за договором надання грошових коштів у позику № 4668600724 від 17.07.2024 у розмірі 21 080,00 грн, з яких : 4 000,00 грн. -заборгованість за тілом кредитом; 15 080,00 грн. -заборгованість за відсотками, 2 000,00 сукупна сума пені Згідно з положеннямист.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн. ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» в позові заявлено, що після ухвалення рішення суду першої інстанції, протягом 5 днів, позивач подасть до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на правничу допомогу разом з підтвердженням розміру судових витрат (витрат на правничу допомогу), які має сплатити відповідач. Заяв про розподіл інших судових витрат не надходило.

Outcome: approved