Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

03 лютого 2026 року представник позивача ТОВ «Іннова Фінанс» адвокат Андрущенко Михайло Валерійович через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу. Заяву мотивує тим, що у провадженні суду перебувала справа № 304/1734/25, в якій заочним рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 16січня 2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість в розмірі 19 840,00 грн та судовий збір у розмірі 2 282,24 грн. Представник зазначає, що під час ухвалення заочного рішення Перечинським районним судом Закарпатської області не вирішувалося питання щодо розподілу судових, а саме витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Крім того, зазначає, що на підставі рішення загальних зборів учасників змінено найменування юридичної особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» на «Іннова Нова», у зв`язку із чим 08 вересня 2025 року відповідні зміни внесенні до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо позивача. Враховуючи викладене, представник позивача просить суд заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн задовольнити. У судове засідання сторони не з`явилися. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Заочним рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 16 січня 2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість в розмірі 19 840,00 грн та судовий збір у розмірі 2 282,24 грн. Крім того, представником позивача у позовній заяві заявлено про намір щодо стягнення з відповідачки понесених позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн, докази чого та їх конкретний розмір будуть надані суду протягом встановленого законом 5-денного строку після ухвалення судом рішення у справі. 03 лютого 2026 року представник позивача ТОВ «Іннова Нова» адвокат Андрущенко Михайло Валерійович через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення з приводу стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн, у якій зазначив, що позивач отримав рішення суду 28 січня 2026 року у електронному кабінеті у підсистемі «Електронний суд». Так, статтею 270 ЦПК України передбачений порядок і підстави для ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Вирішуючи питання щодо витрат на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн, про стягнення яких заявлено представником позивача у поданій заяві, суд зазначає наступне. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з частиною першою, другою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі: Закон за № 5076-VI) договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону за № 5076-VI встановлено, що представництвом є вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону за № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які варто застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, зокрема, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною третьою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. В обґрунтування витрат на правничу допомогу до заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача надано копію договору № 06-05/2025 від 06 травня 2025 року про надання правничої допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокадською діяльністю адвоката Андрущенка А.М., серії ДН №6216, копію рішення № 05-09/2025 від 05 вересня 2025 року про зміну назви ТОВ «Іннова-Фінанс», копію платіжної інструкції № 22 від 30 січня 2026 року на суму 5 000,00 грн, копію заявки № 3369400347 про надання послуг від 02 липня 2025 року та копію акту № 3447705694 приймання-передачі наданих послуг до договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06 травня 2025 року. Разом з тим, оцінюючи розмір заявлених витрат, суд враховує, що справа розглянута у заочному порядку без участі сторін, судові засідання фактично не проводилися, обсяг виконаних процесуальних дій є незначним, а сама справа не відзначається підвищеною складністю. З огляду на принципи розумності та співмірності, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 4 000,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial