Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відподальністю "Українські Фінансові Операції" 25 грудня 2025 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 27422 грн. В обгрунтування позовних вимог зазанчили, що 19 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №4068029 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн., строком на 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту до 13 жовтня 2024 року. Відповідно до умов договору, ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. 26 липня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено договір факторингу № 26/07/2024, згідно умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило за плату ТОВ «Українські фінансові операції» права вимоги за кредитними договорами до боржників, у тому числі і за кредитним договором №4068029 від 19.10.2023 року до [PERSON] . В супереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Українські Фінансові Операції», ні на рахунки попереднього кредитора. Станом на дату укладення договору факторингу від 26.07.2024 року №26/07/2024 строк дії кредитного договору №4068029 від 19.10. 2023 року не закінчився. В межах строку дії кредитного договору №4068029 від 19.10.2023року ТОВ «Українські Фінансові Операції» з дати факторингу 27.07.2024 року здійснено нарахування процентів за 78 календарних дні в сумі 6229,31 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №4068029 від 19.10.2023 року у розмірі 27422,22 грн., з яких: 3993,31грн. -заборгованість за основним боргом, 17199,76 грн. -заборгованість за процентами нарахованими первісним кредитором, 6229,31 грн. - заборгованоість за проценти нарахованими позивачем, сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з"явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій позов підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду повторно не з`явилася; відзиву, заяв та клопотань від нього не надходило. Відповідно до ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 19 жовтня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] укладено договір №4068029 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п.1.2 Договору сума кредиту складає 4000,00 грн. Згідно із п.1.3. Договору строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів. Паспорт споживчого кредиту підписаний електронним підписом [PERSON] , в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. Відповідно до умов договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 4000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] (п.2.1 договору), що підтверджується довідкою за вих. №344-2607 від 26.07.2024, виданою ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення" та інформацією АТ КБ " Приват Банк" про те, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] , на яку 19.10.2023 року зараховано 4000 грн. Кредитний договір укладений сторонами дистанційно та підписаний [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифікатором С648). 26.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські Фінансові Операції» укладено договір факторингу №26/07/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Факторингова компанія «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Українські Фінансові Операції» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Українські Фінансові Операції» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» прававимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. До ТОВ «Українські Фінансові Операції» відповідно до укладеного договору факторингу від 26.07.2024 року №26/07/2024 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №4068029 від 19.10.2023 року, загальна сума заборгованості склала 21192,91 грн., з яких: 3993,15 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 17199,76 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором. Відповідно до п.1.3 договору №4068029 від 19.10.2023 року, строк кредиту 360 днів: з 19.10.2023 року по 13.10.2024 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 26.07.2024 року № 26/07/2024, строк дії договору №4068029 від 19.10.2023 року не закінчився. В межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські Фінансові Операції » у період з 27.07.2024 року по 12.10.2024 року (78 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 6229,08 грн. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Порядок укладення електронного договору, передбачений ст.11 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до положень даної статті, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.12 Закону). Статтею 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначено, що електронний цифровий підпис це вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Вказаний електронний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач свої кредитні зобов`язання виконав, а відповідач свої зобов`язання перед позивачем, а саме повернення кредитних коштів у строки та на умовах, передбачених кредитним №4068029 від 19.10.2023 року не виконав. Позивачем надано суду розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість [PERSON] за кредитним договором №4068029 від 19.10.2023 року складає 27422,22 грн. ( основний боргом- 3993,15 грн.,нараховані проценти первісним кредитором -17199,76 грн., проценти нараховані позивачем - 6229,15 грн.). З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд приймає вказаний розрахунок позивача, як належний та допустимий доказ. Таким чином, з відповідача на користь позивача, до якого відповідно до вимог п.1ч.1 ст. 512 ЦК України перейшло право вимоги, підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №4068029 від 19.10.2023 року у розмірі 27422,22 грн., з яких: 3993,31 грн.-заборгованість за основним боргом, 17199,76 грн.-заборгованість за процентами нарахованими первісним кредитором, 6229,31 грн.-заборгованість за проценти нарахованими ТОВ "Українські Фінансові Операції". Щодо відшкодування на користь позивача понесених ним витрат з надання правничої допомоги , суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат з надання правничої допомоги (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Понесення витрат на професійну правничу допомогу позивач підтвердив копією договору №01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024 року; актом №4068029 від 10.11.2025 року прийому-передач виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №01/08/2024-А від 01.08.2024 року( сума наданих послуг -10000 грн.), детальним описом (наданих послуг) №4068029 від 05.12.2025 року, заявкою №4068029 від 25.09.2024 р. на виконання доручення до договору №01/08/2024-А від 01.08.2024 року, рахунком на оплату адвоката №4068029, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2093 від 24.03.2017 року, копією довіреності від 01.08. 2024 року, Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд враховує складність справи, час, необхідний для складання позовної заяви та те, що відповідачем не надано заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, та вважає , що з відповідача на користь позивача рідлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі, що заявлений позивачем. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень На підставі Законів України "Про електронну комерцію", "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронний цифровий підпис", ст. ст.525, 526, 610, 626-629, 1049, 1054,1056-1 ЦК України та

Outcome: approved