Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

08.01.2026 позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 17.02.1990 року,актовий запис №15 зареєстрований відділом ЗАГСУ Рокитнянського РВК Київської обл., свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] виданого відділом ЗАГС Рокитнянського РВК Київської області. Спільних (неповнолітніх на даний час) дітей сторони не мають. В обґрунтування позову позивачка вказала, що на протязі перших 20 років спільного проживання з відповідачем, стосунки у сім`ї позивачку повністю влаштовували. Приблизно з 2010 року їх відносини стали поступово погіршуватись. На думку позивачки, причиною цього були відмінність їх характерів, темпераментів та життєвих цінностей, поглядів на життя. Поступово вони почали віддалятись один від одного, почуття, які їх об`єднували, з часом зникли. В сім`ї почали виникати спори з різних питань, які все частіше переростали в сварки, що через деякий час призвело до фактичного припинення шлюбу. З березня місяця 2022 року сторони проживають порізно, шлюб існує лиш формально. Протягом тривалого часу сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. На переконання позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Позивачка, переконавшись в тому, що всі засоби збереження шлюбу вичерпані, прийняла рішення пройого розірвання. Також просила стягнути на її користь судові витрати по справі. Ухвалою від 09.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивача просив суд розглядати справу без його участі та позивачки, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (п.1 ч. 8 ст 128 ЦПК України), заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено такі фактичні обставини справи Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого відділом РАГС Рокитнянського РВК Київської області, 17.02.1990 позивач та відповідач уклали шлюб. Позивач, в подальшому не маючи бажання продовжувати перебувати у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, звернувся до суду. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст. 110 СК України. Як передбачено ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Судом встановлено, що примирення сторони не досягли. Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме волі позивача, який висловив бажання розірвати шлюб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивачки стягнути на її користь судові витрати по справі, суд дійшов таких висновків. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Позивач при пред`явленні позову до суду сплатила судовий збір в сумі 1064,96 гривень. Отже, з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір у сумі 1064,96 грн.

Outcome: approved