Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

У липні 2025р. заявник [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою, заінтересована особа: Бориспільська міська рада, в якій просив суд: - встановити факт родинних відносин між заявником [PERSON] та померлою [INFO] [PERSON] , а саме, що вони є сином та матір`ю. Свою заяву, заявник обґрунтовував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, проте здійснити дії щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, він не в змозі, оскільки документи, які підтверджують родинні відносини з померлою в повному обсязі відсутні. Так, в актовому записі про народження заявника, в графі «Мати» зазначено « [PERSON] », тобто прізвище спадкодавця після реєстрації шлюбі, за яких обставин спадкодавець змінила своє прізвище на прізвище, яке було до реєстрації шлюбу заявнику не відомо. Разом з тим, листом Другої бориспільської державної нотаріальної контори від 27 червня 2025р. за № 301/02-14 заявнику, як спадкоємцю було повідомлено, що за наявними в матеріалах спадкової справи № 258/2017 до майна померлої [PERSON] фотокопіями свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян неможливо встановити факт родинних відносин між заявником та спадкодавцем [PERSON] . Оскільки в досудовому порядку вирішити питання щодо родинних відносин між заявником та [PERSON] не можливо, заявник вимушений був звернутись до суду з вказаною заявою. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 липня 2025р. відкрито провадження по справі, в порядку окремого провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні заявник подану заяву підтримав і просив суд її задовольнити. Заінтересована особа, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, клопотала перед судом про розгляд справи у відсутність свого представника. Допитані в судовому засіданні, свідки: [PERSON] , [PERSON] , суду пояснила, що вони були знайомі за життя з матір`ю заявника, та особисто знають заявника, ще з дитинства. Також, свідки зазначили, що [PERSON] та [PERSON] , є одна і та сама особа, яка є матір`ю заявника. В силу положень ст. ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутність сторони відповідача. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , з якою заявник просить встановити факт родинних відносин. Так, заявником зазначено, що після смерті [PERSON] , залишилось належне їй за життя майно, зокрема: земельні ділянки (кадастрові номери: 3220885001:02:004:0006, 3220885001:02:004:0007, 3220885001:01:001:0031), житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . У встановленому законом порядку, заявник, як спадкоємиць, звернувся з заявою про прийняття спадщини до Другої бориспільської державної нотаріальної контори. Листом Другої бориспільської державної нотаріальної контори від 27 червня 2025р. за № 301/02-14 заявнику, як спадкоємцю, було повідомлено, що за наявними в матеріалах спадкової справи № 258/2017 до майна померлої [PERSON] фотокопіями свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян неможливо встановити факт родинних відносин між заявником та спадкодавцем [PERSON] , а тому відсутні підстави для видачі заявнику свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається, з свідоцтва про народження [PERSON] від 16 жовтня 1952р., остання народилася [INFO] . 04 липня 1963р. [PERSON] було зареєстровано шлюб (свідоцтво про одруження від 04 липня 1963р. серія [NUMBER] ), з [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження заявника [PERSON] від 01 березня 1964р., останній народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до заповіту від 09 липня 1993р., [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «…все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті і на що я, за законом матиму право, заповідаю у власність своєму сини [PERSON] …». Як вбачається з відповіді Бориспільського РВ Управління державної міграційної служби України в Київській області на письмовий запит державного нотаріуса Другої бориспільської державної нотаріальної контори за вих. № 17/776 від 08 листопада 2017р., інформація про зміну прізвища [PERSON] , [INFO] відсутня. Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Пунктом п. 8) ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1, 7 Постанови від 31 березня 1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Так, допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] , суду пояснила, що вони були знайомі за життя з матір`ю заявника, та особисто знають заявника, ще з дитинства, мати заявника [PERSON] це її дівоче прізвище, а прізвище « [PERSON] », це прізвище її чоловіка. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги покази, допитаних в судовому засіданні свідків, судом достовірно встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є матір`ю заявника [PERSON] , [INFO] , а останній є її сином, а тому подана позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved