Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

ТОВ "Споживчий центр" звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №14.08.2023-100003109 від 14 серпня 2023 року у розмірі 13174 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 14 серпня 2023 року між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем був укладений кредитний договір №14.08.2023-100003109 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачеві кредит у розмірі 7000 грн., строком на 42 дні. Свої зобов`язання по Договору позивач виконав в повному обсязі, надавши кредитні кошти, що підтверджується квитанцією. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує у зв`язку з чим станом на день подачі позовної заяви утворилась заборгованість по тілу кредиту у розмірі 7000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 6174 грн. Враховуючи викладене, ТОВ "Споживчий центр" просить стягнути з [PERSON] зазначену суму заборгованості за кредитом. Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. 03 лютого 2026 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Рясного В.Д. надійшов відзив на позов відповідно до якого позовні вимоги відповідач не визнає повністю. Зазначає, що позивачем не надано розрахунок заборгованості за нарахованими відсотками, що позбавляє можливість перевірити законність їх нарахування у заявленому розмірі. З розрахунку заборгованості вбачається що відсотки за користування кредитними коштами нараховані у розмірі 6 174, 00 грн., проте із такого розрахунку неможливо перевірити правильність нарахування відсотків а також, зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Крім того, відсутня виписка по кредитному рахунку, що є первинним документом та підтверджує наявність заборгованості за відсотками. Відтак, у межах наявних у матеріалах справи доказів не є можливим встановити відповідність нарахованих відсотків за користування кредитом у сумі 6 174, 00 грн., їх реальному використанню та погашенню Аналізуючи положення договору позики №14.08.2023-100003109, можна дійти до висновку, що товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (кредит) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити проценти від суми позики. Матеріали справи свідчать про те, що грошові кошти, які начебто були отримані відповідачем, в якості кредиту, мають бути перераховані безготівково на банківський рахунок останнього. Квитанція яка міститься в матеріалах справи, на яку позивач посилається як на доказ, перерахування грошових коштів відповідачу, не містить жодної ідентифікуючої ознаки особи, яка отримувала грошові кошти. Відповідач, в свою чергу, зазначає що грошові кошти за вказаним вище договором не отримував. 09 лютого 2026 року від представника позивача ТОВ "Споживчий центр" надійшла відповідь на відзив відповідно до якої вказують, що між сторонами було укладено Кредитний договір №14.08.2023 100003109 від 14.08.2023 р. у електронній формі, яка законодавчо прирівнюється до письмової. Відповідач не заперечує, що вказаний ним у кредитному договорі засіб зв`язку, (номер телефону) належить йому, або що на час укладення спірних договорів він втратив вказаний засіб зв`язку, що може бути підтверджено відповідними засобами доказування. позивач є абонентом-надавачем послуг. При проходженні автентифікації (введенні пароля до інтернет-банкінгу, обраного відповідачем та підтвердження надання даних через систему BankID від абонента ідентифікатора позивачу), було встановлено особу відповідача шляхом отримання відповідних даних, перелік якої визначено в електронній анкеті cпецифікації взаємодії абонентського вузла з центральним вузлом Системи BankID Національного банку . Крім того, позивач звертає увагу, що проценти розраховуються у відповідності до Бази розрахунку, тобто залишку непогашеного залишку від всієї Суми [тіла] Кредиту та нараховуються щодня протягом Строку, на який надається кредит. Обрахування загальних витрат за споживчим кредитом базуються на припущені, що позичальник буде виконувати свої зобов`язання належним чином, а саме згідно з Графіком платежів. У випадку належного виконання зобов`язання проценти наступного чергового періоду були б обраховані, враховуючи зменшену базу розрахунку. Відтак, розрахунок заборгованості за кредитним договором проведений з урахуванням строку кредитування, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної в кредитному договорі. Просять позовні вимоги задоволити. Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Судом встановлено, що 14 серпня 2023 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 14.08.2023 100003109 шляхом подачі пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачеві кредит у розмірі 7000 грн. строком на 42 днів, дата повернення кредиту 24.09.2023 року, процентна ставка 2,1% за 1 день , шляхом безготівкового зарахування коштів на належні [PERSON] реквізити, зазначені останнім у заявці на отримання кредиту, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається, вказаний договір підписаний відповідачем [PERSON] електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором, який був надісланий останньому на фінансовий номер телефону. Як вбачається з довідки платіжної системи «LIQPAY», ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за кредитним договором виконало шляхом перерахування грошових коштів на суму в розмірі 7000 грн., з призначенням платежу «видача за договором №14.08.2023 100003109» на картковий рахунок : [NUMBER] . Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 13174 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7000 грн. , заборгованості за відсотками у розмірі 6174 грн. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів на спростування вимог позивача щодо наявних зобов`язань за кредитним договором. Посилання відповідача на безпідставність вимог позивача у зв`язку із тим, що гроші він не отримував не знаходять свого підтвердження. Як слідує з письмових матеріалів справи, відповідно до укладеного кредитного договору кошти були перераховані на картковий рахунок № [NUMBER] -XXXX-9538, який був зазначений в заявці на отримання коштів. TOB "Споживчий центр" надало суду квитанцію ID платежу 235212 3212 здійснену через платіжну систему Liqpay, згідно якої платник перерахував 7000,00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] (який був зазначений особисто відповідачем при заповненні заявки на отримання грошових коштів на сайті кредитора), призначення платежу: видача за договором №14.08.2023 100003109, дата та час платежу 2023.08.14 19:59. Зазначене платіжне доручення оформлене відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до Постанови від 29.07.2022 № 163 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг» форма, порядок надання платіжної інструкції, засоби дистанційної комунікації для ініціювання платіжних операцій визначаються умовами договору між користувачем і надавачем платіжної послуги. Вказане платіжне доручення містить всі необхідні реквізити електронного розрахункового документа: дату і номер; рахунок одержувача; суми цифрами; призначення платежу, що відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, порядок видачі коштів в безготівковій формі первинним кредитором не порушено. Також, враховуючи умови надання кредитних коштів, суд зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі і саме він має можливість представити суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності нарахованих коштів від кредитодавця на виконання укладеного договору. Крім того, суд зазначає, що без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від відповідача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що відповідач має зобов`язання перед позивачем за невиконання умов договору про споживчий кредит №14.08.2023-100003109 від 14.08.2023 року, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернув, тому позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту у розмірі 7000 грн. грн підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, суд дійшов до такого висновку. Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема кредитними коштами банку, передбачені ст. ст. 1048 та 1056-1 ЦК України. Частиною 1 ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Суд зауважує, що як вбачається з матеріалів справи, зокрема з підписаного відповідачем Договору від 14.08.2023 року № 14.08.2023-100003109, між сторонами у належній формі було погоджено розмір процентної ставки за користування кредитом в розмірі 2,1% за один день. Відповідно до графіку платежів зазначеного в Заявці до кредитного договору та Акцепті відповідач за весь строк кредитування повинен був сплатити 6174 грн. процентів за користування кредитом. Із розрахунку заборгованості встановлено, що проценти були нараховані за період з 14.08.2023 року по 24.09.2023 року , тобто в межах строку кредитування та за ставкою, яка була узгоджена сторонами при укладенні договору (7000х2,1%х42 дні=6174). Надані представником позивача докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, та які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. У свою чергу відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання зобов`язань та які б спростовували заявлені вимоги представника позивача. Отже, з огляду на досліджені докази, врахувавши позицію сторін, суд вважає, що позов TOB "Споживчий центр" до [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн.

Outcome: approved