Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

24.12.2025 року представник ТОВ «ФК «Ейс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №934662723 від 30.08.2024 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 30.08.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали Кредитний договір №934662723 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику (Додаток № 4), які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску Відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора PBDV-2977. Відповідно до договору, Кредитодавець перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 4100,00 грн. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку із чим загальна сума становить5900,00 грн. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором №934662723 від 30.08.2024 року, становить 16558,62 грн., яка складається з наступного: 5538,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 8251,62 грн. - заборгованість по несплаченими відсотками за користування кредитом, 2769,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями. 03.12.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № МВ-ТП/11. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги від 03.12.2024 до Договору факторингу № МВ-ТП/11від 03.12.2024, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача. 28.05.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 28/0525-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №2 від 28.05.2025 до Договору факторингу №28/0525-01 від 28.05.2025 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача. 16.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу №16/07/25-Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №16/07/25-Е від 16.07.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача. З врахуванням наведеного позивач просить: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ"ФК"ЕЙС" заборгованість за Кредитним договором №937662723 від 30.08.2024 року урозмірі 13789,62 грн.; судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому в прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового, відзиву відповідач до суду не подав та про причини своєї неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Судом, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.08.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідач уклали Кредитний договір №934662723 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за змістом якого за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 5900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п. 2.1). Позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором (п. 3.1). Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена (п. 3.2). Як визначено договором (п. 5.1) за вибором позичальника, кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитного переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки №5457-08XX-XXXX-2943, що відбувається не пізніше протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. Як вбачається з укладеного договору, сторони дійшли згоди, що рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 29.09.2024, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. Згідно п 7.2 договору вбачається, що в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. договору. Сторони договору погодили, що кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 29.09.2029. Проценти за договором сплачуються в наступному порядку: протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору; після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно. Судом враховано і приписи п 7.5 даного договору, згідно яких позичальник має право достроково повернути основну суму кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час. У разі часткового повернення суми кредиту, сума до сплати за договором перераховується. З актуальною сумою до сплати позичальник має можливість ознайомитись в особистому кабінеті. Заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 30.08.2024, з якою [PERSON] звернувся до первісного кредитора, зазначивши свої особисті дані та номер картки для зарахування коштів, та довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підтверджується, що 30.08.2024 о 11 год. 07 хв. на мобільний (фінансовий) номер телефону відповідача товариство відправило одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору о 11 год. 07 хв. відповідач ввів вказаний ідентифікатор та відбулось перерахування грошових коштів на банківську картку відповідача. Відповідно до платіжного доручення від 30.08.2024, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало для [PERSON] грошові кошти в розмірі 4100,00 грн (призначення платежу - переказ коштів згідно договору №934662723 від 30.08.2024, [PERSON] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer). Відповідно до платіжного доручення від 02.09.2024, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало для [PERSON] грошові кошти в розмірі 1800,00 грн (призначення платежу - переказ коштів згідно договору №934662723 від 30.08.2024, [PERSON] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer). Також, факт отримання відповідачем коштів підтверджується письмовими доказами, які витребувані судом у АТ КБ «ПриватБанк» у формі виписки про рух коштів по картці. У відповідності до інформації АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260126/91219-БТ від 27.01.2026 вбачається, що на ім`я [PERSON] банком була емітована платіжна картка №5457-08XX-XXXX-2943, і саме на вказану картку 30.08.2024 було успішно зараховано кошти у сумі 4100,00 грн., 02.09.2024 було успішно зараховано кошти у сумі 1800,00 грн. 03.12.2024 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №МВ-ТП/11, у відповідності до умов якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон плюс» за плату, а ТОВ «Таліон плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і боржниками (портфель заборгованості). Відповідно до копії з Реєстру прав грошових вимог до Договору факторингу №МВ-ТП/11 від 03.12.2024 ТОВ «Таліон плюс» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі:11906,70 грн. 28.05.2025 р. між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу №28/0525-01, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, (портфель заборгованості). Згідно копії Реєстру прав грошових вимог до Договору факторингу №28/0525-01 від 28.05.2025 р. ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі: 16558,62 грн. 16.07.2025 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу №16/07/25-Е, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, (портфель заборгованості). Згідно витягу з Реєстру прав грошових вимог до Договору факторингу №16/07/25-Е від 16.07.2025 р. ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі: 16558,62 грн. Як вбачається з виписки по особовому рахунку за кредитним договором №934662723 від 30.08.2024 р. заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 16558 грн. 62 коп.: з яких 5538 грн. 00 коп. сума заборгованості за кредитом; 8251 грн. 62 коп. сума заборгованості за відсотками; 2769 грн. 00 коп. штрафні санкції. У своїй позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 13789грн. 62 коп., яка складається з: 5538 грн. 00 коп. сума заборгованості за кредитом; 8251 грн. 62 коп. сума заборгованості за відсотками. Відповідач зобов`язання по поверненню коштів, отриманих згідно укладеної угоди не виконав в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України: Зобов`язання має виконуватися належним чином. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пунктом 1 ч. 1 статті 512 ЦК України передбаченого, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), при цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС», як нового кредитора суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 7000,00 грн. суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем надано докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, а саме: копії договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, додаткової угоди №25771228674 від 11.09.2025 до Договору про надання правничої допомоги, акту прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2025 (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Крім того, при подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн., які слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved