Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

22.12.2025 представник позивача звернулася до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області через систему «Електронний суд» із позовною заявою до відповідача, в якій просить: стягнути заборгованість за Договором № 504080-КС-001 про надання кредиту від 05.07.2024 року, що становить 13 845,72 грн., яка складається з: 5000,00 грн. - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 8 095,72 грн. - суми прострочених платежів по процентах; 750,00 грн. - суми прострочених платежів за комісією та судові витрати. В обґрунтування вимог зазначено, що 05.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 504080-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 05.07.2024 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 504080-КС-001 про надання кредиту. 05.07.2024 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір №504080-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий було введено/відправлено. Таким чином, 05.07.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Договір №504080-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику [PERSON] грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором №504080-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, кредит не повернула та не сплатила відсотки за користування ним. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у останньої станом на 01.12.2025 утворилась заборгованість за Договором № 504080-КС-001 про надання кредиту в розмірі 13 845,72 грн., яка складається з: 5000,00 грн. - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 8 095,72 грн. - суми прострочених платежів по процентах; 750,00 грн. - суми прострочених платежів за комісією, які позивач просить стягнути з відповідачки. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Представник позивача у поданій позовній заяві не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалася. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 05.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 504080-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». 05.07.2024 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 504080-КС-001 про надання кредиту. 05.07.2024 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №504080-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7267, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий було введено/відправлено. Таким чином, 05.07.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Договір №504080-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Сторони узгодили, що Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів. П. 2.3. строк, на який надається Кредит: 16 тижнів. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,15514127, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку (п.2.4.). Згідно п. 2.5. комісія за надання Кредиту становить 750,00 грн. Нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Супровідні послуги відсутні, тарифи не змінні в продовж дії Договору, зміна будь-яких умов здійснюється шляхом укладання додаткового договору до договору, який Сторони погодили іменувати у своїх відносинах Додатковою угодою. Відповідно до п. 2.7. строк дії Договору: до 25.10.2024 року. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 11 512,78 грн (п. 2.8.). П. 2.9. Загальні витрати за Кредитом: 6 512,78 грн. п. 2.10. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 23 355,66 процентів. П. 2.11. Денна процентна ставка: 1,15 процентів. Позивач долучив до матеріалів позову паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено, що [PERSON] 05.07.2024 ознайомлено з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, що були надані, виходячи з обраних нею умов кредитування, а також які наслідки можуть настати в разі невиконання нею своїх зобов`язань. Також до матеріалів справи долучено умови пропозиції (оферти) про надання кредиту та прийняття (акцепту) пропозиції щодо укладення договору, які відповідають тим умовам, які відображені в самому договорі про надання кредиту № 504080-КС-001 від 05.07.2024. Відповідач при здійсненні реєстрації на сайті в особистому кабінеті зазначив особисті дані, а також інформацію стосовно бажаного кредиту, що підтверджується даними з анкети клієнта (витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com/) від 05.07.2024. На виконання ухвали суду про витребування доказів, АТ КБ "Приватбанк" скерувало на адресу суду повідомлення, в якому зазначило, що картка № [NUMBER] емітована банком на ім`я [PERSON] та надало виписку про рух коштів по вказаній картці, з якої встановлено, що 05.07.2024 на рахунок відповідача надійшли кошти у розмірі 5 000 грн (а.с. 21-24). Як встановлено з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 504080-КС-001 від 05.07.2024 у відповідачки станом на 01.12.2025 утворилась заборгованість за Договором № 504080-КС-001 про надання кредиту в розмірі 13 845,72 грн., яка складається з: 5000,00 грн. - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 8 095,72 грн. - суми прострочених платежів по процентах; 750,00 грн. - суми прострочених платежів за комісією. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 статті 638 ЦК України). Частиною 1ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному уст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним уст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому уст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому уст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п. 6 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Виходячи з наведених положень чинного законодавства та встановлених обставин, зі справи вбачається, що відповідачем 05.07.2024 року було укладено в електронній формі кредитний договір №504080-КС-001 з ТзОВ «Бізнес Позика» на суму 5 000 грн. Кошти були переведені на рахунок позичальника у розмірі 5 000 грн. Однак суд не погоджується із наведеним позивачем розрахунком заборгованості за процентами за вказаним кредитним договором. Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року, денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %. Натомість із розрахунку заборгованості шляхом проведення математичних розрахунків суд установив, що з 27.07.2024 ТзОВ «Бізнес Позика» нараховані щоденно відсотки в більшому розмірі, що не відповідає п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування". Кредитний договір № 504080-КС-001 було укладено з 05.07.2024 до 25.10.2024 на 16 тижнів, що становить 113 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,15% (знижена процентна ставка) та 1,50% фіксована процентна ставка. Позивачем поданий розрахунок за нарахованими процентами відповідно до умов Кредитного договору за період з 05.07.2024 по 26.07.2024 за ставкою 1,15% та з 27.07.2024 по 25.10.2024 за ставкою 1,50%. При цьому п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом наступних 120 днів - 1,5 %, а саме з 23.04.2024 по 20.08.2024., а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %. Позивачем нараховані процентами за період з 05.07.2024 по 26.07.2024 за ставкою 1,15%, (57,50 грн*22 дні, що становить 1 265,00 грн), період з 27.07.2024 по 20.08.2024 нараховані проценти за ставкою 1,50%. (75 грн* 25 днів, що становить 1 875,00 грн.) у межах положень Закону України «Про споживче кредитування». Законом України «Про споживче кредитування», визначено максимальний розмір денної процентної ставки з 21 серпня 2024 року не більше 1 %, тому період з 21.08.2024 по 25.10.2024, підлягає перерахуванню. Отже за період з 21.08.2024 по 25.10.2024 за денною ставкою 1% і їх розмір становить 3 300,00 грн (66 днів * 50 грн). Таким чином, загальна заборгованість за процентами становить 6 440,00 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача комісії у розмірі 750 грн., суд зазначає наступне. Умовами договору п. 2.5. передбачена комісія за надання Кредиту, яка становить 750,00 грн. Нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Відповідно до положень ч.ч.1 ст.11 Закону України "Про споживче кредитування", після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно положень ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування", умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. ТзОВ "Бізнес позика" фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано. Отже, умови договору про нарахування позивачем разової комісії при видачі кредиту є нікчемними, а відтак, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача комісії пов`язаної з наданням кредиту належить відмовити. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач істотно порушила умови укладеного з позивачем договору № 504080-КС-001 від 05.07.2024, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашала кредит та проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що позов ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» належить задоволити частково та стягнути заборгованість на загальну суму 11 440,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом 5 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 6 440,00 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1 902,79 грн. 11 440 грн х 100 / 13845,72грн = 82,62% (розмір задоволених позовних вимог); 2422,40 грн х 82,62%/100 = 2 001,38 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача).

Outcome: partial