Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа - [PERSON] . В обгрунтування заяви вказала, що 08 січня 2026 року [PERSON] , перебуваючи за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS] , здійснив відносно неї домашнє насильство, фізичного та психологічного характеру, ображав її нецензурною лайкоюю, душив за шию, розбив губу, наніс удар по голові. 08 січня 2026 року вона викликала працівників поліції відділу поліції №1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області, які стосовно [PERSON] склали протокол про адміністративне правопорушення. Після того, як на [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, він продовжував погрожувати їй по телефону. Враховуючи обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить [PERSON] відносно неї та її неповнолітніх дітей, а також наміри останнього, що виражаються у погрозах, заявниця вважає, що як жертва такого насильства потребує захисту у поряку, передбаченого Законом України "Про запобігання та протидію домашнього насильства". Заявниця просить видати обмежувальний припис на строк шість місяців відносно [PERSON] ,1988 р.н., яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав та покладення на нього обов`язків, а саме: - заборонити перебувати в місці її проживання за адресою: [ADDRESS] , - заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборонити вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. До суду заявниця [PERSON] , будучи належним чином повідломленою про дату, час та місце розгляду справи , не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила подану заяву про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з"явився; заяв та клопотань від нього не надходило. Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку , що заява підлягає заволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 січня 2026 року працівниками поліції щодо [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідно до якого [PERSON] чинив відносно співмешканки [PERSON] домашнє насильство, тобто умисні діїї психологічного та фізичного характеру. 30 січня 2026 року постановою Брусилівського районного суду Житомирської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №100 від 16.01.2026 року, наданої КНП "Брусилівська лікарня", [PERSON] , [INFO] , з 09.01.2026 року по 16.01.2026 року перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП "Брусилівська лікарня", основний діагноз - S06 -струс головного мозгу. Основним нормативно-правовим актом, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, є Закон України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п.п. 3, 4, 7, 9, 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Однією з основних засад запобіганню та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2229-VIII). За змістом ч. 1 ст. 21 Закону № 2229-VIII постраждала особа має право, в тому числі, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства, звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону № 2229-VIII). Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 4, 8 ст. 26 Закону № 2229-VIII право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України . Заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства ( ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги письмові докази, надані заявницею, суд приходить до висновку про доведеність факту вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо своєї колишньої співмешканки [PERSON] 08 січня 2026 року. Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини і, перш за все, прав жінок. При здійсненні насильства в сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства. Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї. Враховуючи надані заявницею докази, з огляду на встановлені обставини, суд вважає, що заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому доходить висновку про обґрунтованість заяви. Щодо строку, на який необхідно видати обмежувальний припис, необхідно зазначити, що суд вбачає підстави для застосування максимального визначеного законом строку 6 місяців та вважає, що строк шість місяців буде достатнім та дієвим для зміни [PERSON] своєї поведінки по відношенню до [PERSON] та надасть їм можливість у майбутньому налагодити відносини. При цьому у разі вчинення [PERSON] подальших насильницьких дій по відношенню до колишньої співмешканки обмежувальний припис може бути продовжений судом. Відповідно до п.10 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню рішення про видачу або продовження обмежувального припису. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави( ч.3 ст. 350-5 ЦПК України). На підставі Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" та

Outcome: approved