Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

20.01.2026 через систему «Електронний суд» до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява «Фінансова компанія «ЕЙС», в особі директора Полякова О., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.03.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 696279293 на суму 10 000,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Первісний кредитор, на виконання умов кредитного договору, свої зобов`язання виконав та надав відповідачці грошові кошти у сумі 10 000,00 грн. шляхом перерахування через банк-провайдер. 28.11.2018 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передає (відступає) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» приймає належні ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 05.08.2020 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»» уклали договір факторингу № 05/0820-01, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 11.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №11/07/25-Е відповідно до умов якого «ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЕЙС» приймає належні «ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників б/н від 14.07.2025 до Договору факторингу №11/07/25-Е ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 696279293 від 22.03.2021 в сумі 11 482,66 грн. Відповідачка належним чином зобов`язання щодо повернення заборгованості за кредитним договором не виконала. Внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 11 482,66 грн., яка складається з: 6 315,36 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 5 167,30 грн. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з [PERSON] загальну суму заборгованості у розмірі 11 482,66 грн., судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 21.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. Витребувано в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (ЄДРПОУ 21133352) документи та інформацію, зазначену позивачем. 29.01.2026 на адресу суду від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшла відповідь (інформація) на виконання ухвали судді від 21.01.2026. Додано рух коштів за картковим рахунком платіжної картки [NUMBER] [PERSON] за період з 22.03.2021 по 27.03.2021. Представник позивача у судове засідання не з`явився, матеріали позову містять заяву сторони позивача про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки у судове засідання відповідачка не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надавала. Оскільки, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши та проаналізувавши надані письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22.03.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 696279293, за умовами якого позикодавець надав відповідачці грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., строком - 126 днів, зі сплатою процентів у розмірі 1,30 % в день. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV5N87N. Перед укладенням Кредитного договору Відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора - www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет Позичальника, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора, заповнив та подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав свої персональні дані, пройшов належну перевірку (верифікацію), ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною Кредитного договору. Правила надання грошових коштів у кредит Первісного кредитора, перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Отримав на номер телефону, вказаний у Заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання Кредитного договору та надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) Первісного кредитора щодо укладання Кредитного Договору. Отже, саме Відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Таким чином, укладаючи кредитний договір, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. 28.11.2018 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передає (відступає) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» приймає належні ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, за умовами якого під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта (Первісного кредитора) до боржників (Відповідача) по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. 05.08.2020 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС»» уклали договір факторингу № 05/0820-01, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, за умовами якого під правом вимоги розуміється всі права ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 148 від 25.08.2021, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 11.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №11/07/25-Е відповідно до умов якого «ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЕЙС» приймає належні «ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників б/н від 14.07.2025 до Договору факторингу №11/07/25-Е ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 696279293 від 22.03.2021 в сумі 11 482,66 грн. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» є правонаступником ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», та стало новим кредитором у зобов`язаннях за кредитним договором № № 696279293 від 22.03.2021, який укладено з [PERSON] . Суд виходить з того, що сторони є вільними в укладанні договору та визначенні його умов. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов такого виду договорів, що підтверджується їх підписами у відповідному письмовому документі. При цьому договір, укладений в інформаційно-телекомунікаційній системі шляхом обміну електронними повідомленнями, з підписанням електронним цифровим підписом, електронним підписом з одноразовим ідентифікатором або іншим аналогом власноручного підпису, відповідно до ст. 207 ЦК України, а також Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Суд вважає встановленим та доведеним, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачка [PERSON] , діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи і підписанням його електронними цифровими підписами, що відповідає ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. ст. 207, 1055 ЦК України. Правомірність укладеного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» шляхом перерахування коштів на банківську картку надав відповідачці кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн., які остання повинна була повернути повністю зі сплатою процентів за користування коштами у визначеному договором розмірі. Перерахування коштів відповідачці [PERSON] у розмірі 10 000,00 грн. підтверджується платіжним дорученням № 40c45dd2-ced7-4b14-87f6-e53cffd8d535 від 22.03.2021. Відповідно до інформації, наданої АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», встановлено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) Банком була емітована платіжна картка № [NUMBER] . На ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) Банком була емітована інша платіжна картка. На картковий рахунок платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) був зарахований платіж у сумі 10 000,00 грн. у період з 22.03.2021 до 27.03.2021. Номер телефону [NUMBER] був фінансовим номером телефону за картковим рахунком платіжної картки № [NUMBER] та знаходиться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Повний номер рахунку платіжної карти - маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) - [NUMBER] . Згідно руху коштів за картковим рахунком платіжної картки № [NUMBER] відповідачки [PERSON] за період з 22.03.2021 по 27.03.2021, встановлено надходження коштів 22.03.2021 у розмірі 10 000,00 грн. Однак, відповідачка порушила умови укладеного договору, оскільки належним чином не виконала свого зобов`язання щодо повернення коштів та сплати процентів за користування ним, запозичені кошти у визначений строк не повернула, у зв`язку з чим, відповідно до розрахунку заборгованості утворилась заборгованість у загальному розмірі 11 482,66 грн., яка складається з: 6 315,36 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 5 167,30 грн. - сума заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом. Вказаний розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується наданими позивачем належними та допустимими доказами: заявкою на отримання грошових коштів у кредит від 22.03.2021, підписаним договором № 696279293 від 22.03.2021, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів до договору № 696279293 від 22.03.2021; інформацією про рух коштів по рахунку відповідачки; розрахунком заборгованості, який є повним, чітким, об`єктивним, узгоджується з умовами кредитного договору. При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора - до позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшли права ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», якому передано право вимоги ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», якому в свою чергу було передано право вимоги первісного кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФАНАСОВА ДОПОМОГА», і він має право вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували па момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлене відповідним Договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості і, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Як вже зазначалось судом, на виконання умов договору позивач надав відповідачці кредитні кошти на поточний рахунок у розмірі 10 000,00 грн., проте відповідачка договірні зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, тіло кредиту, проценти за користування кредитом у відповідності до умов договору не сплачувала. При цьому, розрахунок позивача відповідачкою не спростований, відповідачкою не надано достатніх даних, які б спростовували викладені у позові обставини, та не надано даних щодо повернення кредиту. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за кредитним договором позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачкою було здійснено заходи по погашенню заборгованості за договором позики, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 11 482,66 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги у розмірі 7 000,00 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат, як витрати, пов`язані з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі та факт надання правової допомоги підтверджено наступними документами: договором про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; додатковою угодою № 25770916838 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; актом прийому-передачі наданих послуг (невід`ємна частина до договору про надання правничої допомоги) № 20/08/25/01 від 20.08.2025, відповідно до якого адвокатом надані послуги на загальну суму 7 000,00 грн. щодо боржника [PERSON] ; ордером на надання правничої допомоги адвокатом Соломко О.В. серії АІ № 2004323 від 20.08.2025; копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7073/10 від 19.10.2018. Виходячи з виконаних адвокатом послуг, розміру позовних вимог, складності справи, кількості витрачених адвокатом годин на надання правової допомоги позивачу, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем, на правничу допомогу, у сумі 7 000,00 гривень, є обґрунтованим та, на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені позивачем, відповідно до платіжної інструкції № 33393 від 19.01.2026, у розмірі 2 662,40 гривень.

Outcome: approved