Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обгрутновані тим, що сторони перебували у шлюбу, який рішенням Братського районного суду Миколаївської області розірвано 09.08.2016 року. [PERSON] є батьком доньки позивача - [PERSON] , [INFO] , яка 01.09.2023 року вступила до Коледжу Приватного вищого навчального закладу «Міжнародного класичного університету імені Пилипа Орлика» на контрактній основі, денної форми навчання за спеціальністю «223 Медсестринство», де продовжує навчатися по теперішній час. Навчання в коледжі закінчується 30.06.2026 року. Відповідач, після досягнення донькою повноліття, перестав надавати допомогу на її утримання на час навчання, повністю ігнорує її потреби, хоча до цього за рішенням суду сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу доньці, оскільки працює в школі вчителем математики та щомісячно отримує заробітну плату, при цьому інших осіб, які б перебували на його утриманні відповідач не має. Позивач зазначає, що на теперішній час вона матеріально повністю забезпечую свою доньку всім необхідним для навчання, проживання та задоволення інших її необхідних потреб та витрат, але самостійно не в змозі утримувати доньку, яка навчається, на достатньому рівні, оскільки її доходи недостатні та на її утриманні є ще одна малолітня дитина. Витрати лише для оплати навчання доньки на сьогоднішній день складають 1900 грн. щомісячно. Крім того, необхідні кошти на оплата проїзду до навчального закладу та на зворотній шлях, або ж винаймати квартиру для її проживання в м. Миколаїв. Стипендія в навчальному закладі не виплачується. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з моменту подання позову та до досягнення дитиною 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Ухвалою Вознесенського районного суду Миколаївської області від 20 березня 2025 року цивільну справу було передано за підсудністю до Братського районного суду Миколаївської області. Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 17 квітня 2025 року вищевказану цивільну справу прийнято до свого провадження, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, однак надіслала до суду телефонограму, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник, в судове засідання не з`явилися, але представник відповідача надала заяву, в якій просить суд розглянути справи у її відсутність та у відсутність відповідача, просила врахувати обставини, викладені нею у цій заяві. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Під час розгляду справи по суті встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 жовтня 2006 року Калинівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а. с. № 10). Позивач після розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] згідно рішення Братського районного суду Миколаївської області від 09.08.2016 року повернула своє дошлюбне прізвище - [PERSON] (а.с. № 7). 03.10.2022 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. № 6). На теперішній час донька позивача та відповідача - [PERSON] є повнолітньою та навчається у Відокремленому структурному підрозділу «Фаховий коледж Міжнародного класичного університету імені Пилипа Орлика». Вона є здобувачкою фахової передвищої освіти за спеціальністю 223 Медсестринство, освітній рівень - фаховий молодший бакалавр, форма навчання денна, контрактна форма (за кошти фізичних осіб), дата початку навчання - 01.11.2023р., дата закінчення навчання - 30.06.2026 р., стипендію не отримує, що підтверджується довідкою № 182 від 08.01.2026 року, що підтверджується листом №066/26 від 03.03.2026 р., копією договору про навчання № 256/23 від 31.08.2023 р. та історією навчання здобувача освіти [PERSON] - витяг з Єдиної державної електронної бази з питань освіти. У зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти, враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів неможливості надання ним матеріальної допомоги повнолітній донькі, яка продовжує навчання, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів відповідача щомісячно до закінчення донькою навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею 23-х років. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1331,20 гривень, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнена

Outcome: approved