Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Представник позивача адвокат Шишкін Віталій Миколайович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Заводського районного суду мміста Кам`янського з позовом до Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль», третя особа: Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), Перша Кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про скасування арешту нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначає, що батько позивачки -[PERSON] помер [INFO] . Вона, як спадкоємиця звернулася до Першої Кам`янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Пiд час здійснення нотаріальних дій, було виявлено наявність арешту на квартиру батька за адресою: [ADDRESS] . Арешт було наклено 19.01.2005 року Постановою державного виконавця вiддiлу ДВС Заводського раионного управління юстицiії С.М.Гогулiною на виконання виконавчого листа 2-2209, виданого 02.09.2004 року Заводським районним судом м. Днiпродзержинська про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «ДДТЕЦ» (на теперiшнiй час перетворене у Акцiонерне товариство «Днiпровська теплоелектроцентраль») боргу у розмiрi 699,09 грн. Представник позивача за довіреністю Вафiн Рiнат Рашитович звернувся до Заводського вiддiлу ДВС з заявою, яка стосується низки питань, пов`язаних з виконанням цього провадження. Зокрема, ставилося питания про можливiсть погашения позивачем боргу з подальшим скасуванням арешту. Однак, у вiдповiдь надiйшов лист вiд 25.02.2025 року №02/14378 за пiдписом начальника вiддiлу Юрiя Поймьонова, у якому роз`яснюється, що сторонами виконавчого провадження є стягувач i боржник. А [PERSON] , як особа, яка не має такого статусу, не маю права на отримання будь-якої iнформацiї. Позивач в продальшому зверталася до Заводського районного суду м. Днiпродзержинська Дніпропетровської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, однак ухвалою суду відмовив у задовленні заяви, оскільки виконавче провадження завершено. Враховуючи вищевикладене, позивач зверталася до суду зі скаргою про зняття арешту з майна, однак, оскільки вона не є стороною виконавчого провадження, суд відмовив їй у прийнятті такої скарги. Обтяження, яке позбавляє її можливості належним чином прийняти спадщину та розпоряджатися належним їй на законних підставах майном є актуальним, в інший спосіб захистити свої порушені права вона не має можливості, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд позовні вимоги задовольнити та зняти арешт з належного їй майна. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу № 208/11968/25 було розподілено судді Гречаній В.Г. Ухвалою суду від 12 вересня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. 03.10.2025 року представником третьої особи Заводського відділу ДВС міста Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астаповою Ольгою Володимирівною подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що згідно статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Тобто, в даному випадку, боргові зобов`язання можливо виконати іншою особою, а саме: спадкоємцем [PERSON] (у разі підтвердження нотаріусом про звернення останньою про прийняття спадщини та встановлення такою, яка є спадкоємцем першої черги). До спадкоємця переходить не власність спадкодавця, а саме права та обов`язки, які не припинилися на момент відкриття спадщини, а далі Спадкоємець після виконання обов`язків Спадкодавця вирішує питання щодо прийняття Спадщини. Заборгованість померлого спадкодавця може бути стягнуто з спадкоємців, які прийняли спадщину, в судовому порядку. Терміни позовної давності за вимогами кредиторів спадкодавця продовжуються в тому ж порядку, що і до моменту відкриття спадщини. Згідно даних документів, які подано Позивачем встановлено, що відділом був накладений арешт на майно боржника - [PERSON] за виконавчим провадженням, де стягувачем є Акціонерне товариство «Дніпровська теплоелектроцентраль», пітвердження про погашення боргу відсутнє, крім того не сплачено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, останні які є кошти Державного бюджету України. Відділ вважає, що має місце виконання заборгованості померлого боржника його спадкоємцями. Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Також зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону» Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Вважає, що в даному випадку відсутні підстави для зняття арешту з майна, тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимоги у повному обсязі. Ухвалою суду від 12 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Заходи забезпечення позову судом не вживались. Представник позивача адвокат Шишкіним В.М. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача про місце, день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку «Укрпошта» за зареєстрованим місцем знаходження, а також на електронну адресу через програму електронний суд, що в розумінні ч. 8 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням про розгляд справи, однак в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Представник третьої особи Заводського відділу ДВС міста Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Астаповою О.В. подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої соосби Першої Кам`янської державної нотаріальної контори про місце, день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку «Укрпошта» за зареєстрованим місцем знаходження, що в розумінні ч. 8 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням про розгляд справи, однак в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.280,281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.01.2005 року, Заводським ВДВС м. Дніпродзержинська в рамках виконання виконавчого листа № 2-2209, виданого 02.09.2004 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «ДДТЕЦ» боргу у загальній сумі 699,09 грн. накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . Згідно з Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що Другою державною нотаріальною конторою 08.02.2005 року на підставі постанови АМ 132595 від 19.01.2005 року державного виконавця ДВС Заводського РУЮ м. Дніпродзержинська накладено арешт на майно [PERSON] , а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідно відповіді Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.04.2025 року за вих. № 37642 вбачається, що на примусовому виконанні у відділі не перебуває виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2209/04. Надати будь-яку більш детальну інформацію щодо виконання даного виконавчого листа не представляється можливим, оскільки виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт на майно [PERSON] знищено за збігом строку зберігання. З наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис про смерть 1340 [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки № 416/02-14 від 12.02.2025 року, наданої Першою Кам`янською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, спадкоємцем після померлого [PERSON] спадщину прийнято його донькою [PERSON] . У відповідності до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. У відповідності до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. У постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов в даній справі потрібно розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу, допоки триватиме порушення прав. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5, спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Відповідно до частин 1,2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час вирішення спору судом першої інстанції, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Частиною 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника за умови відсутності (закінчення) виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. На це вказав Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 14 серпня 2023 року у справі № 927/322/14. Під час розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] не має відкритих на незавершених виконавчих проваджень у Заводському Відділі державної виконавчої служби м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса). Виконавче провадження, яке перебувало на виконанні в ДВС Заводського району м. Дніпродзержинсчька, в рамках виконання якого було накладено арешт на майно її батька [PERSON] , а саме квартиру [ADDRESS] , на даний момент знищено і встановити порядок виконання виконавчого провадження, в рамках якого було накладено арешт не представляється можливим. Враховуючи те, що на даний момент будь-які відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] та її померлого батька [PERSON] у виконавчій службі на виконанні відсутні, а позивач у зв`язку з наявністю арешту на майно, яке вона успадкувала за законом, позбавлена можливості вільно володіти та розпоряджатися, суд, з метою відновлення прав та законних інтересів позивача на вільне володіння та розпорядження належним їй майном, приходить до переконливого висновку про те, що позовна вимоги про звільнення майна з-під арешту підлягає задоволенню.

Outcome: approved