Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] звернулася до Чернівецького районного суду міста Чернівців із вказаним вище позовом. Посилалася на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 21 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за №1854. Під час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, подружнє життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та постійних конфліктів щодо вирішення побутових питань. Різні погляди на життя, постійна напруга призвели до взаємного відчуження та втрати поваги та довіри, без яких шлюбне життя неможливе. Вже тривалий час вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та майже не спілкуються між собою. У зв`язку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. Ухвалою суду від 23.10.2025, за клопотанням представника відповідача адвоката Петрунько І.А., сторонам надано строк для примирення терміном три місяці. 10.03.2026 представник позивачки адвокат Венерська Г.І. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність її довірительки. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Зазначила, що за час наданий судом на примирення, сторони не примирилися. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Петрунько І.А. повторно у судове засідання не з`явилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомили та жодних заяв, клопотань до суду не подали. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 21 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за №1854 (а.с.3). Під час перебування сторін у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-10). Спільне життя позивачки та відповідача не склалось через відсутність взаєморозуміння та постійних конфліктів щодо вирішення побутових питань. На даний час вони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету. Судом надавався подружжю термін для примирення, однак вони так і не помирилися. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, небажання позивача зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved