Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Представник ТОВ ФК «Ейс» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №793127085 від 08 липня 2024 року у розмірі 10270,68 грн. та судові витрати. Позов мотивовано тим, що, 08 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено в електронній формі договір кредитної лінії №793127085, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу кредитний ліміт у розмірі 7300,00 грн. Кредит надається строком на 62 днів, що складає 2 місяці з метою задоволення поточних споживчих потреб позичальника. За договором факторингу №МВ-ТП/4 від 15 жовтня 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги за кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», яке, у свою чергу, за договором факторингу №28/0525-01 від 28 травня 2025 року відступило це право Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». 16 липня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і позивач уклали договір факторингу №16/07/25-Е, згідно з яким позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №793127085. Відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення коштів і у нього виникла заборгованість у розмірі 10270,68 грн, яка складається з: 8030,00 грн - заборгованості по тілу кредиту; 2240,68 грн - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн - заборгованості за штрафними санкціями. Оскільки відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання щодо погашення кредиту, позивач просить позов задовольнити, стягнути суму заборгованості та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 14 січня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без виклику сторін. Представник позивача подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження за зареєстрованим місцем проживання, яка повернулась на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», відзиву до суду не направив. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін не надходили. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до приписів ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Так, 08 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено в електронній формі договір кредитної лінії №793127085, підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора GCWS, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 7300,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання коштів та банківських металів у кредит кредитодавця (пункт 2.1 кредитного договору). Пунктами 2.2, 2.3 кредитного договору визначено, що сума кредиту, вказана в п. 2.1. договору, складається з двох частин: одна частина в розмірі 7300 грн. 00 коп., видається позичальнику в порядку, передбаченому Договором, а інша частина в розмірі 730 грн. 00 коп. утримується кредитодавцем із суми кредиту шляхом зарахування однорідних грошових вимог в рахунок оплати комісії Кредит надається строком на 62 днів, що складає 2 місяці, з метою задоволення поточних споживчих потреб позичальника (на споживчі цілі). Відповідно до пункту 4.2 кредитного договору зобов`язання позичальника по сплаті процентів розраховуються згідно процентної ставки 164,250 відсотків річних, що становить 0,450 відсотків в день від суми кредиту за кожен день користування ним. Пунктом 4.3 договору передбачено, що в день надання кредиту з суми кредиту позичальником утримується комісія за надання кредиту. Вартість комісії за надання кредиту 730 грн. 00 коп. внаслідок чого позичальник отримує лише чисту суму кредиту. Згідно із п. 10.3 договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань згідно договору, уключаючи прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, визначених графіком, з наступного календарного дня позичальник повинен виплатити кредитодавцю штраф у розмірі 28% від суми простроченого платежу (частини суми кредиту, визначеної графіком платежів, та нарахованих процентів), за кожен факт такого прострочнення. Підписання відповідачем договору електронним підписом свідчить про його обізнаність з умовами кредитування. За платіжним дорученням від 08 липня 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало кредитні кошти на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] . Окрім того, з матеріалів справи видно, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, перерахувавши на платіжну карту відповідача № [NUMBER] суму кредиту - 7300,00 гривень. Вказане підтверджується випискою по рахунку та листом АТ «Універсал Банк», який є банком емітентом даної платіжної картки. Згідно із розрахунком заборгованості складеним ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість відповідача за кредитним договором становить 10270,68 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8030,00 грн, заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом 2240,68 грн. 15 жовтня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №МВ-ТП/4. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги додатку до Договору факторингу №МВ-ТП/4 від 15 жовтня 2024 року, від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №793127085 від 08 липня 2024 року на загальну суму 10270,68 грн, з яких: заборгованості по кредиту - 8030,00 грн, заборгованість по процентам - 2240,68 грн. 28 травня 2025 року ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 28/0525-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» за плату відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» своє право грошової вимоги до боржників за рядом договорів, у тому числі право вимоги до відповідача за кредитним договором №793127085 від 08 липня 2024 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 28 травня 2025 року до Договору факторингу, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором на суму 10270,68 грн, з яких: заборгованості по кредиту - 8030,00 грн, заборгованість по процентам - 2240,68 грн. 16 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 16/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 793127085. На виконання договору факторингу ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач підписали реєстр прав вимоги. Таким чином, за вказаним договором факторингу до позивача перейшло право вимоги за зобов`язанням відповідача по вищевказаному договору. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №793127085, відповідно до розрахунку заборгованості становить 10270,68 грн, яка складається з: 8030,00 грн - заборгованості по тілу кредиту; 2240,68 грн - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч. 1 ст.ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Згідно із статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 статтею 12 ЦПК України. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором, відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів та не подав суду жодних доказів, які б спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 10270,68 грн. Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача 7000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених ТОВ ФК «Ейс» витрат на правничу допомогу представник позивача долучив до матеріалів справи: копію договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року про надання правової допомоги між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та Адвокатським бюро «Соломко та партнери», додаткову угоду №25771228112 до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, згідно з яким загальна вартість наданих адвокатським бюро послуг становить 7000,00 грн. Велика Палата Верховного Суду у пункті 5.44 постанови від 12 травня 2020 у справі N 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Суд враховує, що справа є малозначною, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу до 5000,00 грн. Саме такий розмір витрат є розумним, співмірним з виконаною адвокатським бюро роботою у цій справі. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved