Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №308. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду стало суттєве погіршення сімейних відносин, що призвело до їх припинення. У них різні погляди на життя та сімейні цінності. Зі сторони чоловіка мало місце психологічне та фізичне насильство. На даний час сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Кожен живе своїм життям та своїми інтересами. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Вважає, що збереження шлюбу, який носить формальний характер, є неможливим. Просить шлюб розірвати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії в справі. Ухвалою суду від 27 січня 2026 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін повідомлені належним чином. Відповідачем відзив на позов не надано. При цьому з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд взяв до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, відповідно до якого направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Від сторін до суду не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене)без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №308, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у свідоцтвах про народження яких сторони зазначені батьками (а.с. 9, 11). Позивачка [PERSON] та малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать витяги з РТГ (а.с. 10, 12) IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України, за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивачка стверджує, що шлюбно-сімейних відносин між нею та відповідачем більше не існує, подружніх стосунків вони не підтримують, шлюб носить формальний характер, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач заперечень не надав. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved