Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

30 січня 2026 року з Камінь-Каширського районного суду Волинської області за підсудністю до Ківерцівського районного суду Волинської області надійшла цивільна справа за позовом АТ «ОТП Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 08.10.2024 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3000030349, згідно з умовами якого АТ «ОТП Банк» надав відповідачу кредит на принципах повторності, платності, строковості, шляхом встановлення кредитного ліміту в сумі 45000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 23,88 річних, строк на 24 місяці та сплатою щомісячних платежів. Відповідач по справі [PERSON] свої зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості не виконав і станом на 20.08.2025 загальна сума заборгованості становить 37499,91 грн., яка складається з: 34209,21 грн заборгованість за тілом кредиту та 3290,10 грн заборгованість за відсотками. Крім того, 25.07.2023р. між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було підписано заяву-анкету про надання банківських послуг №0109/980/2489950/23 на підставі якої банк відкрив відповідачу по справі [PERSON] поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб електронну картку MC Gold PayPass [NUMBER] . Розмір процентної ставки становив 5% на місяць, а на пільговий період 0,01% річних. Так з розрахунку заборгованості за вищевказаний рахунком вбачається, що станом на 06.08.2025р. заборгованість відповідача по справі [PERSON] перед позивачем за вказаним договором становить 83433,14 грн з яких: 69860,18 грн заборгованість за тілом кредиту, 13572,96 грн заборгованість за відсотками. Враховуючи вищевикладене, позивач по справі просить суд стягнути з відповідача по справі [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитними договорами №3000030349 від 08.10.2024 та №0109/980/2489950/23 від 25.07.2023 в сумі 120933,05 грн, а також стягнути судові витрати по справі пов`язані зі сплати судового збору. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 02.02.2026 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Визначено відповідачу 15-ти строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.02.2026 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача по справі АТ «ОТП Банк» у судове засідання не з`явився, згідно прохальної частини позовної заяви, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Щодо заочного розгляду справи, не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовилась надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у її відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 2 ст. 76, ч. ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Судом встановлено, що 08.10.2024 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3000030349, згідно з умовами якого АТ «ОТП Банк» надав відповідачу кредит на принципах повторності, платності, строковості, шляхом встановлення кредитного ліміту в сумі 45000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 23,88 річних, строк на 24 місяці та сплатою щомісячних платежів (а.с. 119-126). Факт перерахунку відповідачу по справі [PERSON] вищезазначеної суми кредитних коштів, стверджується меморіальним ордером №9186999 від 08.10.2024 (а.с.127). Відповідач по справі [PERSON] свої зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості не виконав і станом на 20.08.2025 загальна сума заборгованості становить 37499,91 грн., яка складається з: 34209,21 грн заборгованість за тілом кредиту та 3290,10 грн заборгованість за відсотками, даний факт стверджується копією розрахунку заборгованості за кредитним договором №3000030349 (а.с. 30). Крім того, 25.07.2023р. між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було підписано заяву-анкету про надання банківських послуг №0109/980/2489950/23 на підставі якої банк відкрив відповідачу по справі [PERSON] поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб електронну картку MC Gold PayPass [NUMBER] . Розмір процентної ставки становив 5% на місяць, а на пільговий період 0,01% річних (а.с. 161-190). Так з розрахунку заборгованості за вищевказаний рахунком, довідки про наявність заборгованості від 06.08.2025р та виписки з особового рахунку по вказаному договорі вбачається, що станом на 06.08.2025р. заборгованість відповідача по справі [PERSON] перед позивачем за вказаним договором становить 83433,14 грн з яких: 69860,18 грн заборгованість за тілом кредиту, 13572,96 грн заборгованість за відсотками (а.с. 31-118). З вказаних розрахунків вбачається часткове погашення заборгованості відповідачем по справі [PERSON] , востаннє 20.07.2025 на суму 5000,00 грн, що вказує на визнання його зобов`язань перед банком. Контррозрахунку відповідач по справі [PERSON] суду не надав та заперечень з приводу розміру наявної заборгованості не наводить. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою, другою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Таким чином, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, однак в порядку та на умовах договорів не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, понесені позивачем зі сплатою судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп., слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення . Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved