Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика (надалі позивач, кредитор) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (надалі відповідачка, позичальниця) про стягнення заборгованості за Договором №531690-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 29.03.2025 року (надалі кредитний договір) у розмірі 76440,00 грн та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідачка уклали кредитний договір. Позивач надав кредит, а відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту, процентів за користування кредитними коштами та комісією за видачу кредиту не виконала, що є підставою для стягнення заборгованості. 20 січня 2026 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Суд не визнавав явки сторін обов`язковою. За клопотанням позивача витребував від АТ КБ«ПРИВАТБАНК» виписку про рух коштів за 29.03.2025 рік. 03.02.2026 року АТ КБ«ПРИВАТБАНК» виконав вимогу суду та надав витребуваний документ. Судове засідання, призначене на 13.02.2026 року, суд відклав на 04.03.2026 рік, оскільки це була перша неявка відповідачки, повідомленої належним чином і яка не проінформувала суд про причини неявки. Відзиву відповідачка не подала. В судове засідання, призначене на 04.03.2026 рік, сторони не з`явилися. Позивач повідомлений про дату час та місце судового засідання через електронний суд. В прохальній частині позовної заяви (п.6 та 7) міститься заява про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача та погодження на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка викликалася до суду шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті суду 13 лютого 2026 року, оскільки попередня судова повістка повернулася з відміткою «одержувач відсутній за вказаною адресою» ( трекінг R067084801701). Суд також повідомляв відповідачку про судове засідання через електрону пошту та СМС повідомлення на засоби зв`язку, зазначені в позовній заяві. Електронне сповіщення відповідачка отримала 13.02.2026 року. Суд вжив всі можливі заходи для забезпечення права учасників справи бути повідомленими про дату, час і місце розгляду справи та брати особисту участь в судових засіданнях. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази та здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 29 березня 2025 року сторони уклали кредитний договір, за яким позивач зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти у розмірі 24 000,00 грн ( п.2.1.). Дата видачі кредиту 29.03.2025. Дата повернення кредиту 13.09.2025. ( 2.12.-2.13.). Строк, на який надається кредит: 24 тижнів (п. 2.3.). Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1,0%, фіксована. ( п. 2.4.). Комісія за надання кредиту 4800,00 грн ( п. 2.5.). Строк дії Договору: до 13.09.2025 року (п.2.8.). Мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, є споживчим кредитом ( п.2.15.). Кредитні кошти надаються позичальнику протягом 3-х робочих днів з дня укладення договору шляхом безготівкового переказу коштів (однією чи декількома трансакціями) на поточний ( картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 12 кредитного договору ( п.4.1.). Сторони встановили графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка ( п. 4.2.2.). Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1%, фіксована (п. 10.2.). Номер електронного платіжного засобу: [NUMBER] , фінансовий номер телефону для отримання одноразового ідентифікатора +380 685048217 ( розділ 12). У разі прострочення виконання Позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування Кредитом та/або Комісії та/або Комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів) та/або суми Кредиту у визначені цим Договором терміни, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцюсуму заборгованості з урахуванням 700 000 % (Сімсот тисяч) процентів річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України ( п. 7.5.). Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до дати, вказаної в п.2.8. кредитного договору (п. 11.1.). Кредитор підписав договір 29.03.2025 12:06:13, позичальник 29.03.2025 12:06:10 ( розділ 12). Договір містить і інші умови, обов`язкові для договорів споживчого кредитування. Укладений між сторонами кредитний договір складається з пропозиції (оферта) укласти Договір про надання кредиту № 531690-КС-001 (Споживчий кредит. Електронна форма) від 29.03.2025 року, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір про надання кредиту №531690-КС-001 (Споживчий кредит. Електронна форма) від від 29.03.2025 року, візуалізації послідовності дій клієнта в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача на сайті: https://my.tpozika.com, анкети клієнта ( витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.tpozika.com) від 07.01.2026 року та, власне, кредитного договору. За своєю правовою природою кредитний договір є споживчим. Перед укладенням кредитного договору відповідачка отримала під підпис (одноразовим ідентифікатором UA-8711) паспорт споживчого кредитування з інформацією про умови кредитування. Позивач договір підписав кваліфікованим електронним підписом 29.03.2025 року, відповідачка договір підписала електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором UA-4149) 29.03.2025 року відповідно до п. 7.11. кредитного договору. Код UA-5830 відправлений SMS повідомленням кредитором на фінансовий номер позичальника +380 685048217 . Відповідачка взяв на себе зобов`язання повернути в передбачені договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші передбачені платежі на умовах, визначених кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується повідомленням Товариства з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» про те, що в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 року та на підставі платіжної інструкції ( замовлення) відправника було здійснено наступний успішний переказ коштів на рахунок отримувача : платник ТОВ`Бізнес позика», код 41084309; дата переказу коштів: 29.03.2025 12:06; сума переказу: 24000,00 грн; номер платіжної картки : [NUMBER] ; призначення платежу: Перерах. коштiв [PERSON] ІПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. №531690-КС-001 від 29.03.2025 Без ПДВ. АТ КБ«ПРИВАТБАНК» підтвердило, що на ім`я відповідачки в банку емітовано карту № [NUMBER] та 29.03.2025 року на цю картку зараховано 24000,00 грн. Заборгованість за кредитним договором, яка розрахована позивачем згідно довідки про стан заборгованості та розрахунку заборгованості за кредитом у гривні станом на 06.01.2026 року, становить 76 440,00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту - 24 000,00 грн, по процентам 36 960,00 грн, по комісії - 3 480,00 грн та по процентам за ст. 625 ЦК України - 12 000,00 грн. Проценти за користування кредитними коштами нараховані в межах строку кредитування з 29.03.2025 року до 13.09.2025 року (включно). Проценти за ст. 625 ЦК України нараховані з 27.04.2025 до 21.05.2025 року. За час користування кредитними коштами позичальниця погасила 4 920,00 грн, з яких заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 600,00 грн та по комісії 1 320,00 грн. Копіями виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 11.05.2017 року №1593, листа НБУ про переоформлення ліцензії від 15.03.2024 року № 27-0026/20243, витягу із державного реєстру фінансових установ та свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК№880 від 06.04.2017 року підтверджується, що кредитор є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та має право на надання фінансових послуг ( крім професійної діяльності на ринку цінних паперів). Із встановлених обставин вбачається, що спір виник щодо заборгованості, яка утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі споживчого кредиту, що врегульовано статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) із врахуванням Закону України »Про споживче кредитування». Сторони підписали договір за допомогою електронних підписів, що відповідає положенням та абзацу другого частини другої статті 639 ЦК. Вказану позицію детально розкрив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України. Відповідачка отримала кредит в строк та в розмірі, обумовленими в кредитному договорі. Необхідність виконання належним чином взятих на себе зобов`язань, обов`язковість договору і наслідки не виконання зобов`язання передбачені статтями 525, 526, 530 , 610, 611 ЦК. У порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості. В свою чергу, відповідачка не надала доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань або/чи які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Водночас, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань Вказану позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 462/5025/20 (провадження № № 61-11608св22), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК. Суд погоджується із розрахованою сумую заборгованості по тілу кредиту та процентах, нарахованих як плату за користування кредитом, оскільки відповідачка не надала доказів щодо їх повного погашення, а здійснений розрахунок відповідає умовам договору. Суд перевірив та встановив, що проценти нараховані в межах строку кредитування з 29.03.2025 року до 13.09.2025 року . Позивач врахував здійсненні відповідачкою погашення в розмір 4 920,00 грн. Як вже встановлено судом, комісія за надання кредиту становила 4800,00 грн ( п. 2.5.). Згідно розрахунку заборгованості за кредитом відповідачка сплатила 1 320,00 грн. комісії. У паспорті споживчого кредиту зазначено, що до загальних витрат включено комісію в розмірі 4800,00 грн. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право фінансових установ встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Згідно візуальної форми послідовності дій при укладення кредитного договору позивачем вчинялися дії щодо підготовки та оброблення документів, а тому позивач має право на отримання комісії з позичальника за ініціювання кредиту. Подібний висновок міститься в постанові Верховного Суду по справі № 756/6038/20 від 12 квітня 2022 року. А тому вимоги в частині стягнення несплаченої комісії за видачу кредиту в розмірі 3 480,00 грн є підставними. Однак суд не погоджується з аргументами позивача про наявність у нього права стягувати проценти по ст. 625 ЦК України та вважає, що вони не підлягають стягненню з відповідачки з таких підстав. Законом України № 2120-IX від 15.03.2022 року розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: " У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) ". А тому суд вважає, що відсотки як відповідальність за порушення грошового зобов`язання відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України за кредитним договором, нарахованих з 27.04.2025 до 21.05.2025 року підлягають списанню кредитодавцем відповідно до п. 18 "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України. Враховуючи вищенаведене суд виснує, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у розмірі 64440,00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 24000,00 грн, по процентам 36960,00 грн, по комісія за надання кредиту - 3480,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив 2662,40 грн судового збору. Позовні вимоги задоволені частково в розмірі 64440,00 грн, що становить 84,30 % (64440,00 х 100 %/76440,00), а тому судовий збір у пропорційному розмірі 2244,40 грн потрібно покласти на відповідачку.

Outcome: partial