Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

01.10.2025 року до Київського районного суду м.Полтави із позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві просили суд стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за договором позики №8782452 в розмірі 30600,00 грн. та за кредитним договором №73829463 в розмірі 11543,00 грн. Всього просять стягнути заборгованість за договорами в розмірі 42 143,00 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 02.10.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач свого представника не направив, в позовній заяві просили суд проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечують. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник адвокат Фабро Є.А. позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши відповідача [PERSON] , представника відповідача адвоката Фабро Є.А., вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ст. 76 ЦПК України. В матеріалах справи є договір позики за №8782452 укладений 18.11.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , підписання якого в судовому засіданні повністю заперечила відповідач [PERSON] . Доказів, які б підтверджували виконання договору кредитором позивачем не надано: відсутні відомості про відкриття рахунків та видачі відповідачу кредитної картки із встановленим кредитним лімітом. Також позивачем не надано доказів, які б підтверджували користування кредитними коштами відповідачем. Позивачем, у якості доказу переходу прав вимоги до боржника [PERSON] щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором надано договір факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року, який укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Однак, вказаний договір факторингу є неналежним доказом, оскільки не містить всіх аркушів, а саме: після аркушу під №1, який закінчується п.2.1.1, слідує аркуш № 4, який закінчується п.5.1.3, далі аркуш №9. Крім цього, на підтвердження переходу права грошової вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» наданий Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу від 27.03.2025 року, який сформований в електронному вигляді, суд також зауважує, що сам по собі Витяг з Реєстру Прав Вимоги не підтверджує розмір заборгованості відповідача, як і сам факт її існування. Отже, позивач не довів належними та допустимими доказами перехід права вимоги за кредитним договором №8782452від 18.11.2024 від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Також в матеріалах справи наявний договір позики за №3829463 укладений 15.11.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , підписання якого в судовому засіданні також повністю заперечила відповідач. Крім того, [PERSON] суду пояснила, що дані договори з позивачем не укладала, номер телефона, на які укладено договори їй не нележать, про що свідчить довідка Приватного акціонерного товариства «Київстар». Доказів, які б підтверджували виконання договору кредитором позивачем не надано: відсутні відомості про відкриття рахунків та видачі відповідачу кредитної картки із встановленим кредитним лімітом. Також позивачем не надано доказів, які б підтверджували користування кредитними коштами. Позивачем, у якості доказу переходу прав вимоги до боржника [PERSON] щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором надано договір факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року, який укладено між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Однак, вказаний договір факторингу є неналежним доказом, оскільки не містить всіх аркушів, а саме: після аркушу під №1, який закінчується п.2.1.1, слідує аркуш № 4, який закінчується п.5.1.3, далі аркуш №9. Крім цього, на підтвердження переходу права грошової вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» наданий Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу № 2 від 27.03.2025 року, який сформований в електронному вигляді, суд також зауважує, що сам по собі Витяг з Реєстру Прав Вимоги не підтверджує розмір заборгованості відповідача, як і сам факт її існування. Отже, позивач не довів належними та допустимими доказами перехід права вимоги за кредитним договором №73829463від 15.11.2024 від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі № 334/6972/17). Крім того, 30.10.2025 року відповідачем до Відділення поліції №1 м. Полтави було подану заяву про вчинення кримінального правопорушення за ст. 190 Кримінального кодексу України. З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.11.2025 року за №12025175430000069 вбачається, що за заявою [PERSON] внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 182 Кримінального кодексу України. По справі її визнано потерпілою. З огляду на викладене в задоволенні позову суд відмовляє. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України, суд відмовляє позивачу і в стягнені з відповідача понесених ним судових витрат.

Outcome: dismissed