Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

До суду звернулося ТОВ «Споживчий центр» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 6360,00 грн та 2662,40 грн сплаченого судового збору за подання позову до суду. У обґрунтування позову зазначено, що ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 04.10.2022 уклали кредитний договір (оферти) № 04.10.2022-100000129 (далі договір), відповідно до умов якого позичальнику наданий кредит на суму 3000,00 грн, що стверджується квитанцією про видачу коштів від 04.10.2022 на строк - 42 дні з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту - 14.11.2022. [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість в сумі 6360,00 грн, що складається із: тіла кредиту - 3000,00 грн та процентів - 3360,00 грн. 06.02.2026 судом отримана інформація про зареєстрвоане місце проживання відповідача. 10.02.2026 відкрите спрощене провадження по справі із викликом сторін. У судове засідання не з`явилися: представник позивача, про місце, день, час розгляду справи повідомлявся належним чином, у прохальній частині позову просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити; відповідач, про дату, час, місце судового розгляду повідомлений на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, згідно якого днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Клопотань, заяв, відзиву до суду не подано. Заяв та клопотань від відповідача не надходило. Причини неявки суду не повідомив. Відзив, зустрічний позов до суду не надані. На підставі ст. ст. 280, 281, ч. 5 ст. 259 ЦПК України суд ухвалив провести на підставі наявних доказів заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими гл. 11 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достатність, взаємозв`язок у сукупності, з`ясувавши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до наступних висновків. Установлено, що 04.10.2022 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладений електронний кредитний договір (оферта) № 04.10.2022-100000129 (далі договір), відповідно до умов якого позичальнику наданий кредит на суму 3000,00 грн, що стверджується квитанцією про видачу коштів від 04.10.2022 на строк - 42 дні з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту - 14.11.2022. Згідно заявки щодо укладення електронноого кредитного договору, пропозиції про укладення договору (оферти), підписаних відповідачем одноразовим ідентифікатором "G924", зазначена заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 04.10.2022 за посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompanii згідно ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за договором - № 5169 36XX XXXX 0866. Дата надання / видачі кредиту - 04.10.2022. Сума кредиту - 3000,00 грн. Строк, на який надається кредит - 42 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту - 14.11.2022. Первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання (далі "первинний період"). Черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (далі "черговий період"). Період користування за ставкою "Економ" період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка "Економ", що розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів. Ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ". Ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування кредитом / залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. З таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за кредитним договором за період з 04.10.2022 по 14.11.2022 включно слідує нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом на суму 2520,00 грн на загальну суму 5520,00 грн. З розрахунку заборгованості за договором № 04.10.2022-100000129 від 04.10.2022 станом на 02.01.2026 сума наданого кредиту - 3000,00 грн на ім`я позичальника [PERSON] , загальна сума заборгованість становить 6360,00 грн, з яких проценти за користування кредитом становлять 3360,00 грн, що нараховані за 42 дні за період : з 04.10.2022 по 17.10.2022 включно (14 днів) у розмірі 2 % в сумі 60,00 грн в день на загальну суму 840,00 грн; з 18.10.2022 по 14.11.2022 включно (28 днів) у розмірі 3 % в сумі 90,00 грн в день на загальну суму 2520,00 грн. Зазначене узгоджується із умовами кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти. За змістом правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ст. 207 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. ст. 626, 628 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України). З аналізу наведених норм, слідує, що будь-який вид укладеного договору на підставі ЦК України може мати електронну форму та є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 по справі № 732/670/19, від 23.03.2020 по справі № 404/502/18, від 07.10.2020 по справі № 127/33824/19. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон), п. 6 ч.1 ст. 3 якого визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно - цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. ст. 610, 611 ЦК України). Судом установлені порушення відповідачем умов договору шляхом неналежного виконання взятих на себе зобов`язань. Досліджені по справі докази дають достатні підстави для висновку, що після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування. Свої договірні зобов`язання кредитодавець виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит в обумовленій договором сумі. Відповідач зобов`язання у визначений договором строк не виконав, контррозрахунку суми заборгованості та процентів за користування кредитними коштами не надано. Існування заборгованості перед позивачем стверджується доданими до позову документами. Протягом строку дії кредитного договору відповідач не звернувся до суду із заявою про розірвання кредитного договору чи визнання його (або його окремих положень) недійсним (ми). Доказів протилежного матеріали справи не містять та суду не надано. Відповідачем протилежного суду не доведено, наведені позивачем обставини та факти не спростовані. Клопотань, заяв відповідачем не заявлено. З урахуванням наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідач не заперечувала факт укладення договору, отримання кредитних коштів, протилежних доказів суду не надала, у тому числі і доказів оплати/ часткової оплати за кредитним договором. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Указані вимоги процесуального закону покладають тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах № 910/18036/17 від 02.10.2018, № 917/1307/18 від 23.10.2019. Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконаний, докази на підтвердження зазначеного не надані. У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі № 235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Положеннями ст. 204 ЦК України закріплена презумпція правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 по справі № 191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 по справі № 2-383/2010). Під час розгляду справи, судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості (ст. 129 Конституції України). Оскільки позов задоволений повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2662,40 грн судового збору, сплаченого за подання позову до суду на підставі ч. 1ст.141 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Outcome: approved