Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Представник позивача через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором №865524 від 05 липня 2023 року в розмірі 14891,98 грн на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та судові витрати. Заявлені вимоги мотивовані тим, що 05 липня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №865524, за умовами якого відповідач отримав 2000,00 грн на умовах, визначених кредитним договором, а споживач зобов`язався одержати та повернути коши кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Товариство свої зобов`язання виконано в повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. Укладаючи кредитний договір, відповідач та ТОВ «Селфі Кредит» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 21 червня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №21062024, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №865524 від 05 липня 2023 року, що укладений між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] . Сума заборгованості відповідача становить 14891 грн 98 коп., з них: 1999,98 грн заборгованість за тілом кредиту та 12892,00 грн заборгованість за процентами. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, тому позивач вимушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 31 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений законом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні жодна зі сторін не подала. Відповідач у встановлений судом строк відзиву не подав, копія ухвали та позов з додатками направлялись відповідачу на зареєстровану адресу, але поштове відправлення було повернуто у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Представник позивача проти винесення заочного рішення не заперечує. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 05 липня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 865524. Сума кредиту становить 2000,00 грн. Кредит надається строком на 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка 2,2 % в день та застосовується в межах строку кредиту. Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору 47541,10 % річних. Орієнтовна реальна вартість кредиту 17840,00 грн. Штраф 300,00 грн на 4-й день такого невиконання/неналежного виконання зобов`язання, у розмірі 22,00 грн, починаючи з 5-го дня невиконання/неналежного виконання зобов`язання. Згідно з п. 2.1 кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] (матеріали електр. справи). Згідно з довідкою ТОВ «Селфі Кредит» акцепт договору [PERSON] вчинено одноразовим ідентифікатором В069, час відправлення ідентифікатора 05 липня 2023 року, номер телефону, на який відправлено ідентифікатор, +380951367448 (матеріали електр. справи). Окрім того, відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація про основні умови кредитування, орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача та порядок його повернення (матеріали електр. справи). 05 липня 2023 року о 16 год. 05 хв. було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта на суму 2000 грн 00 коп. (матеріали електр. справи). Згідно з інформацією АТ «А-Банк» №20.1.0.0.0/7-20260105/0168 від 06 січня 2026 року на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) емітована картка № [NUMBER] та згідно з випискою на цей рахунок було зараховано 2000,00 грн (а.с. 24-26). 21 червня 2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 21062024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (матеріали елекр. справи). Згідно з Витягом з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги 21062024 від 21 червня 2024 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 865524 від 05 липня 2023 року складає 14891,98 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 1999,98 грн та заборгованість за відсотками 12892,00 грн (матеріали елекр. справи). Згідно з розрахунком заборгованості борг [PERSON] перед ТОВ «Кредит -Капітал» за кредитним договором станом на 21 червня 2024 року становить 14891,98 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 1999,98 грн та заборгованість за відсотками 12892,00 грн (матеріали елекр. справи). 22 грудня 2025 року представником ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» на адресу [PERSON] направлено досудову вимогу про виконання зобов`язання та негайного погашення заборгованості в сумі 14891,98 грн. Роз`яснено, що у разі несплати вказаної суми у визначені строки, стягнення буде звернуто до примусовому виконання (матеріали електр. справи). Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. За ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. За вимогами ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідачем не надано суду доказів на спростування зазначеного розрахунку заборгованості, як і не надано доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань. Враховуючи зазначені норми права та надані суду докази, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені кредитним договором, позивачем доведено. А тому суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», як набувача права вимоги до цього боржника на підставі Договору відступлення прав вимог № 21062024 від 21 червня 2024 року, заборгованості за кредитом. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №865524 від 05 липня 2023 року в загальному розмірі 14891,98 грн. Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 8000 грн суд зазначає таке. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, Акт №Д/3249 надання послуг (правової (правничої) допомоги) від 20 серпня 2025 року, детальний опис наданих послуг до Акту від 20 серпня 2025 року, ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2093 (матеріали електронної справи). Враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що вказана цивільна справа не є справою значної складності, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 8000,00 грн є завищеним і неспівмірним із предметом цього позову, у зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved