Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 09.12.2025 представник акціонерного товариства «Універсал Банк» (надалі АТ «Універсал Банк») Мєшнік К.І. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що [PERSON] 19.11.2017 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету заяву до Договору про надання банківських послуг від 19.11.2017. На підставі укладеного договору, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 7000 грн, на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якої є платіжна картка [NUMBER] , зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом, та штрафів за прострочені платежі. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі). Станом на 11.11.2025 загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» становить 43282,37 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 11254,79 грн, заборгованість за пенею 27000,25 грн, заборгованість за порушення грошового зобов`язання 5027,03 грн. Покликаючись на вищенаведене, представник позивача просив стягнути на користь позивача вказану суму заборгованості з відповідача, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. Відзив на позов відповідач до суду не подав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, та клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому вказав, що позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку «Універсал Банк» відсутні, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду. Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив. ІІІ. Процесуальні дії у справі 18.12.2025 відкрито провадження у справі і призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 11.03.2026 ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 19.11.2017 [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 19.11.2017 підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (а.с. 25). Відповідно до змісту Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг [PERSON] просив відкрити йому поточний рахунок [NUMBER] у гривні на його ім`я, та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. Відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, та отримав їх примірники у мобільному додатку. Погодився із тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (в тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. Засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем: 0350119486316EAF18AD9C41958C67F31CF99CC859O28794E137C8B6BFEC81CAC81, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Надає право та доручає АТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у АТ «Універсал Банк» без додаткових його розпоряджень для погашення будь-яких інших його грошових зобов`язань перед АТ «Універсал Банк», що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та Банком. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надало 19.11.2017 відповідачу кредит у розмірі 12500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок [NUMBER] , що підтверджується випискою по картковому рахунку за період з 19.11.2017 по 11.11.2025 (а.с. 21 - 22), довідкою про наявність рахунку від 11.11.2025 (а.с. 23), довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту від 11.11.2025 (а.с. 24). Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» про наявність рахунку від 11.11.2025 на ім`я [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , відкрито рахунок № [NUMBER] , тип рахунку: Картка Чорна, статус картки: активна до 10/30. Згідно з довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту від 11.11.2025, [PERSON] 19.11.2017 через мобільний застосунок за Договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 19.11.2017, станом на 19.11.2017 встановлено кредитний ліміт в розмірі 12500 грн, який 26.12.2017 зменшено до 7000 грн (а.с. 24). Згідно з розрахунком заборгованості за договором, укладеним між позивачем та відповідачем, заборгованість [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за договором № б/н від 19.11.2017, станом на 11.11.2025, становить 43282,37 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 11254,79 грн, заборгованості за пенею 27000,55 грн, заборгованості за порушення грошового зобов`язання 5027,03 грн (а.с. 17-19). Згідно з паспортом споживчого кредиту Чорної картки monobank, який містить інформацію про те, що він підписаний споживачем в електронному вигляді в мобільному додатку до підписання договору, та містить інформацію про умови кредитування, яка є чинною до 01.01.2023, тобто, на момент підписання відповідачем Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, строк кредитування 25 років з правом автоматичного продовження, пільгова процентна ставка 0,00001 % річних, тип процентної ставки фіксована, базова процентна ставка: 3,1 % в місяць (37 % річних), комісія за зняття готівки на суму, що перевищує залишок власних коштів, у банкоматах і пунктах видачі готівки 4% від суми зняття. Також у паспорті споживчого кредиту Чорної картки monobank у розділі 6 «Додаткова інформація» сторони узгодили наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит: - пеня за невиконання умов договору не передбачена; - штрафи у разі прострочення порушення зобов`язань за кредитом від 1 до 30 днів 50 грн, від 31 до 90 днів 100 грн, від 91 до 120 (210) дні штраф, що розраховується за формулою 100 грн + 6,2% від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця. При цьому діє ставка 0,00001 % річних; - процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 6,2 % в місяць збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості); Інші платежі від 121 (211) дня прострочення (до повного погашення) встановлена відповідальність за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 74,4 % річних (а.с. 35 37). Як вбачається з виписки по картковому рахунку за період з 19.11.2017 по 11.11.2025 (а.с. 21 - 22), відповідач користувався кредитними коштами, частково вносив кошти на погашення заборгованості. Сума витрат за вказаний період становить 38891,21 грн, сума зарахувань 2352,29 грн. Матеріали справи не містять доказів того, що сторони договору - АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , підписавши 19.11.2017 Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, узгодили, що за невиконання [PERSON] умов договору, банк має право нараховувати пеню. При цьому, наданий позивачем паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, який містить кваліфікований електронний підпис представника банку, містить узгоджену умову про те, що пеня за невиконання умов договору не передбачена. Разом із позовною заявою, крім згаданих копій Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, розрахунку заборгованості за договором, виписки по картковому рахунку, довідки про наявність рахунку копії Паспорта споживчого кредиту, та довідки про розмір встановленого кредитного ліміту, представник позивача подав до суду такі документи: копію паспорта на ім`я [PERSON] , пояснення до таблиці розрахунку заборгованості, пояснення до виписки про рух коштів на рахунку, та Витяг із Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» (далі Умови і правила) в редакції від 24.11.2021; Витяг з Тарифів за Чорною карткою monobank; таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача; копію банківської ліцензії; копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; витяг із статуту акціонерного товариства «Універсал Банк», та документи, які підтверджують повноваження представника позивача. Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання банківських послуг, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних їй відповідно до статі 1048 цього Кодексу. V. Оцінка суду Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані їй позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Оцінюючи письмові докази у справі у відповідності до вимог статті 89 ЦПК України, суд вважає доведеним: відкриття АТ «Універсал Банк» на ім`я [PERSON] кредитного рахунку, тип рахунку: Чорна картка; видачу [PERSON] платіжної картки, тобто, укладення між сторонами кредитного договору, згідно з яким [PERSON] отримав кредит, шляхом встановленого кредитного ліміту в розмірі 12500 грн на поточний рахунок № [NUMBER] , який було зменшено до 7000 грн, а також користування відповідачем коштами банку та наявність непогашеної кредитної заборгованості. Як вбачається з наданого банком розрахунку, відповідач має загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 11254,79 грн. З урахування конкретних обставин даної справи, суд доходить висновку, що розрахунок заборгованості, та виписка по особовому рахунку, надані позивачем, є належним доказом нарахованої заборгованості за кредитом. Відповідачем у справі не спростовано обставин отримання та використання ним кредитних коштів. Таким чином, враховуючи вищевикладене, з [PERSON] на користь АТ «Універсал банк» за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.11.2017 підлягає стягнення заборгованість за тілом кредита в розмірі 11254,79 грн. Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суд зазначає про таке. Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який діє до цього часу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за договором, а передбачена договором неустойка за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за кредитним договором від 19.11.2017 в сумі 5027,03 грн позивачем нарахована до 24.02.2022, а тому позовна вимога щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за порушення грошового зобов`язання 5027,03 грн підлягає задоволенню. Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, суд зазначає про таке. Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів того, що сторони договору - АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , підписавши 19.11.2017 Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, узгодили, що за невиконання [PERSON] умов договору, банк вправі нараховувати пеню. При цьому, з наданого позивачем Паспорта споживчого кредиту Чорної картки monobank, який містить інформацію про умови кредитування, яка є чинною до 01.01.2023, та який підписаний кваліфікованим електронним підписом представника банку, судом встановлено, що пеня за невиконання відповідачем умов договору не передбачена. Відповідно до частин 6 та 7 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. Зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У даному випадку, умови кредитного договору, який за своєю суттю є договором приєднання, розробив АТ «Універсал Банк». Такі умови повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 (справа № 342/180/17-ц). Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 18.11.2017, посилався на Умови і правила, які розміщені на офіційному банківському сайті: https://www.monobank.ua/terms, як невід`ємні частини спірного договору. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що долучений до позовної заяви витяг з Умов та правил в редакції від 24.11.2021 (а.с. 26 - 32) не є Умовами та правилами, з якими відповідач ознайомився і погодився, підписуючи 18.11.2017 анкету-заяву. Окрім того, з матеріалів справи не вбачається, що Умови та правила, на момент підпису відповідачем анкети-заяви, взагалі містили умови, зокрема щодо сплати пені за користування кредитними коштами. У цьому випадку, також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і правила, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.monobank.ua ) змінювалися АТ «Універсал Банк». За таких обставин, та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені за користування кредитними коштами, наданими відповідачу банком, Умови та правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Зазначений висновок узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. У зв`язку з наведеним, оскільки сторонами кредитного договору застосування пені за порушення [PERSON] зобов`язання за договором про надання банківських послуг № б/н від 19.11.2017 не передбачено, позовна вимога щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за пенею в сумі 27000 грн задоволенню не підлягає. Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позов АТ «Універсал Банк» до [PERSON] підлягає задоволенню частково, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № б/н від 19.11.2017 в розмірі 16281,82 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредита в сумі 11254,79 грн, та заборгованості за порушення грошового зобов`язання в сумі 5027,03 грн. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29). VI. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов АТ «Універсал банк» задоволено на 37,62 % (16281,82 грн х 100 : 43282,37 грн), а тому з [PERSON] на користь АТ «Універсал банк» підлягає стягненню судовий збір в сумі 1139 грн 13 коп. (3028 грн х 37,62 : 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial