Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» Паладич А.О. звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №8174862 від 11.08.2024 у розмірі 20840 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що 11.08.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №8174862. На підставі цього договору, кредитна установа надала відповідачу кредит в розмірі 5000 грн. Строк кредиту 360 днів. Стандартна процента ставка 1,50%, знижена 1,395%. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаних у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 26.06.2025 між первісним кредитором та позивачем ТзОВ «СВЕА ФІНАС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») укладено договір факторингу №01.02-15/25. Відповідно до додатку 1 (Реєстр божників) зазначеного договору факторингу ТОВ «Авентус Україна» відступило свої права вимоги, а ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинним договором, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Авентус Україна», визначеними в реєстрі боржників, в тому числі за даним договором факторингу ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «Авентус Україна» за договором №8174862 від 11.08.2024. Відповідно до витягу реєстру боржників до договору факторингу, ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20840 грн, з яких: 5000 грн - заборгованість за основним боргом, 6900 грн - заборгованість за відсотками, 8940 грн заборгованість по неустойці. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати. Справа надійшла до суду 29.12.2025 та протоколом автоматизованого розподілу визначено суддю Горбань О.Ю. Ухвалою від 07.01.2026 прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом відповідача) та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, заявою просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. За згодою представника позивача відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що між 11.08.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №8174862. На підставі цього договору, кредитна установа надала відповідачу кредит в розмірі 5000 грн. Строк кредиту 360 днів. Стандартна процента ставка 1,50%, знижена 1,395%.. З урахуванням положень кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти кожні 8 днів. Згідно із розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором №8174862 від 11.08.2024, в останнього станом на дату подачі позову є заборгованість, яка становить 20840 грн, з яких: 5000 грн - заборгованість за основним боргом, 6900 грн - заборгованість за відсотками, 8940 грн заборгованість по неустойці. 26.06.2025 між первісним кредитором та позивачем ТзОВ «СВЕА ФІНАС» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») укладено договір факторингу №01.02-15/25. Відповідно до додатку 1 (Реєстр божників) зазначеного договору факторингу ТОВ «Авентус Україна» відступило свої права вимоги, а ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинним договором, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Авентус Україна», визначеними в реєстрі боржників, в тому числі за даним договором факторингу ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «Авентус Україна» за договором №8174862 від 11.08.2024. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 Цивільного кодексу України). Відповідно до положеньст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно дост.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що відповідач ухиляється від взятих на себе зобов`язань по сплаті кредитних платежів та відсотків за користування кредитом, а саме: несвоєчасно здійснює платежі, сплачує платежі не в повному розмірі, періодично не сплачуючи взагалі. Розмір заборгованості по тілу кредиту та відсотках за кредитним договором розрахований обґрунтовано, будь-яких заперечень з даного приводу від відповідача на адресу суду не надійшло. Згідно зі ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою, відповідно до умов кредитного договору, що були укладені між первісним кредитором та відповідачем. Також позивач просить стягнути на його користь з відповідача за вказаним договором неустойку в розмірі 8940 грн, яка на переконання суду задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. З позовних вимог позивача випливає, що слід застосувати спеціальну норму права, якою є Закон України «Про споживче кредитування», п. 6 Прикінцевих та перехідних положень якого визначено: «У разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону». Тобто неустойка не застосовується до кредитів, що були укладені до 24 січня 2024 року, оскільки з цієї дати така заборона відсутня. З цього приводу суд зазначає наступне. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18, за яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24 лютого 2022 року до теперішнього часу, включаючи дату постановлення оскаржуваного судового рішення. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанова ВП ВС від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), постанова ВП ВС від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78) та постанова ВП ВС від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)). За змістом частини 2 статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України. Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі №362/2159/15-ц, законодавець встановив пріоритет ЦК України у договірних відносинах. Лише у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів. З системного аналізу приписів пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» і пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вбачається, що відповідні положення Закону України «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, а саме прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». За таких обставин слід дійти висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої неустойки в розмірі 8940 грн. Отже, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №8174862 від 11.08.2024в розмірі 11900 грн; у задоволенні вимоги про стягнення неустойки в розмірі 8940 грн слід відмовити. Відповідно до вимог ст.141, 142 ЦПК України, задовольняючи позовні вимоги частково (76,63%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1856,33 грн. На підставі статей 512, 514, 517, 625, 627, 1048-1054, 1077-1079 ЦК України,

Outcome: partial