Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

20 січня 2026 року [PERSON] звернулась до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про визначення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 квітня 2018 року по цивільній справі № 541/515/2018 за її позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей встановлено, зокрема, що під час перебування у шлюбі позивача та відповідача по справі народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Цим же рішенням було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення повноліття. [INFO] старшій дочці позивача виповнилося 18 років. Оскільки найстарша дитини досягла повноліття, а матеріальний стан сторін та стан здоров`я неповнолітньої дитини змінилися, то існує необхідність у визначенні розміру аліментів. Просила суд врахувати матеріальний стан сторін, який характеризується тим, що її заробіток становить близько 16 000 грн. на місяць, а відповідача близько 20 000 грн.; стан здоров`я дитини, який характеризується наявністю захворювання серця, та визначити розмір аліментів на утримання дитини в 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді від 27 січня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 23 лютого 2026 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив частково задовольнити позов з огляду на наступне. Сторони працюють в одному закладі Миргородському відділі Полтавської обласної державної лікарні ветеринарної медицини, на однакових посадах провідний лікар. Проте місце його роботи знаходиться в с. Петрівці, Миргородського району, а позивачка працює у відділенні в межах м. Миргород, тому він, на відміну від неї, щодня додатково несе транспортні витрати пов`язані з дорогою до місця роботи. Також зауважив, що окрім аліментів, які стягуються в примусовому порядку, він підтримує сина окремо, розмір такої допомоги корелюється залежно від його поточних потреб. Підтвердив, що їх син дійсно має певні проблеми зі здоров`ям, та потребує періодичної здачі аналізів. Проте дані аналізи здебільшого є безкоштовними, а якщо деякі з них виявляються оплатними то ці витрати він завжди готовий розділити з позивачем. Проте, витрати на ці процедури не є значними, тому жодної практичної проблеми не становлять. Зауважив, що витрати пов`язані з оплатою лікування дитини не є складовою частиною аліментів, а лише за умови їх систематичної необхідності та належного обґрунтування їх розміру є підставою для стягнення додаткових витрат на утримання дитини, що є окремою позовною вимогою. Також просив врахувати суд, що на даний час він створив нову сім`ю, не має власного житла та несе обов`язок щодо утримання дружини, з якою проживає разом. Тому враховуючи рівний розмір доходів із позивачкою, вимога щодо стягнення з нього 1/3 частини доходів в якості аліментів на утримання сина є надмірними. З огляду на вищезазначене, просив визначити, що з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 20-27). Позивач [PERSON] у судовому засіданні наполягала на задоволенні заявлених позовних вимог та надала медичну документацію, що підтверджує стан здоров`я дитини, для огляду. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтримав доводи, викладені ним у відзиві на позовну заяву та просив задовольнити позов частково визначивши, що з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Крім того надав копії платіжних інструкцій, експрес-накладну ТОВ Нова Пошта та роздруківку листування, що підтверджують надання ним додаткової грошової допомоги дітям. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі народилися діти: донька [PERSON] [INFO] , та син [PERSON] [INFO] (а.с. 6). Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 квітня 2018 року у справі № 541/515/18 (провадження № 2/541/485/2018)присуджено стягувати із [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Борове Рокитнівського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого по [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Проценки Зіньківського району Полтавської області, зареєстрованої та проживаючої по [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 06 березня 2018 року, щомісячно, до досягнення повноліття (а.с. 8-10). [INFO] донька сторін [PERSON] , досягла повноліття. Згідно з витягами з реєстру територіальної громади від 30 листопада 2023 року № 2023/009825051, від 28 травня 2024 року № 2024/006243348, позивач [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Крім того, [PERSON] має ряд захворювань, у зв`язку з чим знаходиться на диспансерному обліку, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого від 24 лютого 2023 року № 5440, листом від 15 січня 2026 року № 33 та медичною документацією, наданою позивачем для огляду в судовому засіданні (а.с. 12, 13). З довідки про доходи від 07 січня 2026 року № 01-07/9 вбачається, що [PERSON] працює у Полтавській обласній державній лікарні ветеринарної медицини на посаді провідного лікаря ветеринарної медицини, а загальна сума її доходу за період з 1 липня 2025 року по 31 грудня 2025 року за винятком утримань становить 73860 грн. 77 коп. Відповідно до довідки про доходи від 12 лютого 2026 року № 01-07/81 вбачається, що [PERSON] також працює у Полтавській обласній державній лікарні ветеринарної медицини на посаді провідного лікаря ветеринарної медицини, а загальна сума його доходу за період з 1 серпня 2025 року по 31 січня 2026 року за винятком утримань становить 63011 грн. 09 коп. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 1989 року та ратифікованою Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із статтею 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів щодо стану здоров`я відповідача по справі [PERSON] , як платника аліментів, чи наявності у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, наявності на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, а також витрат, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, сторони суду не надали. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Також необхідно зауважити, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років складає 3512 гривень. Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з ч. 1 ст. 189 СК України, батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Частиною 3 статті 181 СК України, визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні способу та розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд враховує обставини, визначені статтею 182 СК України: матеріальне становище відповідача, який є офіційно працевлаштованим та отримує стабільний дохід, а також стан здоров`я дитини, що характеризується наявністю ряду захворювань та потребою у регулярному лікуванні. Інших обставин, що мають істотне значення для справи, сторони не повідомили, тому суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Водночас, суд роз`яснює відповідачеві право звернутись з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Так, відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України). Аналіз відповідних приписів Закону свідчить про те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Ці правила стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 травня 2023 року у справі № 756/9882/19 (провадження № 61-2065св23). А у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 Верховний Суд зробив висновок, що додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, що зумовлює стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 998 грн. 40 коп. (75,00%).

Outcome: partial