Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №7422978 від 29.12.2023 в сумі 19544,63 грн., судові витрати в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомого в сумі 7000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 29.12.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір №7422978 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, на суму 6000,00 грн. Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора С9476. На виконання умов Кредитного договору, 29.12.2023 ТОВ «Авентус Україна» переказало кошти безготівковим зарахуванням через ТОВ «ПЕЙТЕК» на платіжну картку відповідача №5168-74ХХ-ХХХХ-0933. При укладенні кредитного договору між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] , були узгоджені розмір кредиту, грошова одиниця, в якій надано кредит, строк та умови кредитування. 23.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №23.10/24-Ф, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №7422978 від 29.12.2023. 16.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу 316/05/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників №б/н від 16.05.2025 за договором факторингу 2 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 19544,63 грн. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач - ТОВ «ФК «Ейс» не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви становить 19544,63 грн., яка складається з: 5949,40 грн. заборгованість по тілу кредиту; 13595,23 грн. заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №7422978 від 29.12.2023 в сумі 19544,63 грн. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 12.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, витребувано докази. Відповідачу [PERSON] надіслано копію ухвалу про відкриття провадження у справі на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, яку відповідач отримала 15.01.2026. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 29 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №7422978 про надання споживчого кредиту у формі електронного документу з використанням електронного підпису створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора С9476. Відповідно до умов Договору сума кредиту складає 6000,00 грн. (п.1.3. Договору), строк кредитування 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів (п.1.4. Договору), мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби (п.1.6. Договору), стандартна процентна ставка 2,20 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього Договору (п.1.5.1. Договору), знижена процентна ставка 0,01 % в день та застосовується, якщо споживач до 13.01.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту (п.1.5.2. Договору) (а.с.8-14). На підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів позивачем надано лист від ТОВ «ПЕЙТЕК» від 13.11.2024, в якому вказано, що 29.12.2023 було перераховано кошти від ТОВ «Авентус Україна» на платіжну картку № [NUMBER] в сумі 6000,00 грн. (а.с.35-36). Відповідно до наданої АТ КБ «ПриватБанк» інформації встановлено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в АТ КБ «ПриватБанк» емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 29.12.2023 по 03.01.2024 - [NUMBER] є фінансовим і знаходиться в анкетних даних [PERSON] . Згідно виписки про рух коштів по рахунку № [NUMBER] за період з 29.12.2023 по 03.01.2024, вбачається, що відповідач 29.12.2023 отримала грошовий переказ коштів у сумі 6000,00 грн. (а.с.87, 88). Відповідно до картки обліку договору (розрахунку заборгованості) складеного ТОВ «Авентус Україна» заборгованість [PERSON] за кредитним договором №7422978 від 29.12.2023, станом на 22.10.2024 складає 19544,63 грн. (а.с.16-22). 23.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №23.10/24-Ф. Відповідно реєстру боржників до договору факторингу №23.10/24-Ф від 23.10.2024 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача у сумі 19544,63 грн. за кредитним договором №7422978 від 29.12.2023 (а.с.32-33). В подальшому 16.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» було укладено Договір факторингу №16/05/25 та відповідно реєстру боржників до договору факторингу №16/05/25-Е від 16.05.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №7422978 від 29.12.2023, на загальну суму 19544,63 грн. з яких: 5949 грн. 40 коп. тіло кредиту; 13595 грн. 23 коп. відсотки (а.с.39-46). Відповідно до виписки по особовому рахунку за кредитним договором №7422978 від 29.12.2023, складеної ТОВ «ФК ЕЙС» станом на 01.11.2025 заборгованість за кредитним договором становить 19544,63 грн. (а.с.15). Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Проценти за користування кредитом, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований частиною 1 статті 1048 ЦК України. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наданими позивачем доказами підтверджується факт укладення між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] кредитного договору №7422978 від 29.12.2023, з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора і відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» цей договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Сторони договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору на таких умовах. Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» виконало взяті на себе зобов`язання та надало відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість по тілу кредиту та заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Наявними у матеріалах справи доказами також підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем. Таким чином, заборгованість відповідача за кредитним договором №7422978 від 29.12.2023, підлягає стягненню на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс». За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань. З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за кредитним договором №7422978 від 29.12.2023 в розмірі 19544,63 грн., з яких: 5949,40 грн. заборгованість по тілу кредиту; 13595,23 грн. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжною інструкцією №32326 від 08.01.2026, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2662 гривні 40 копійок. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 7000 грн. На підтвердження понесених витрат позивачем надано Договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, укладений між ТОВ ФК «Ейс» та адвокатським бюро «Соломко та партнери»; Додаткову угоду до нього №25770998086 від 11.09.2025 та Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025. Зокрема, згідно акту прийому-передачі наданих послуг, перелік таких становить: складання позовної заяви - 5000 грн. (2 год.), вивчення матеріалів справи - 1000 грн. (1 год.), підготовка адвокатського запиту - 500 грн. (1 год.), підготовка клопотання про витребування інформації - 500 грн. (1 год.). Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правову допомогу. Відповідно до ч.3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268). У постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial