Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 січня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» (далі -Позивач) до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 26800 гривень та розгляд справи призначено на 04 лютого 2026 року. 30 січня 2026 року до суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення Відповідачеві поштового відправлення із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». 04 лютого 2026 року судове засідання відкладено на 09 березня 2026 року, у зв`язку із першою неявкою Відповідача. 09 березня 2026 року в судове засідання Позивач та Відповідач не з`явилась. Представник Позивача одночасно із позовною заявою подав клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання рекомендованого повідомлення за адресою її реєстрації та розміщенням 23 лютого 2026 року оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу ухвалу про призначення справи до судового розгляду Відповідачеві скеровано за його зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання. Згідно пункту 4 частини восьмої статті 128 цього Кодексу днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою проживання. Враховуючи скерування ухвали про призначення справи до розгляду за адресою зареєстрованого в установленому законодавством порядку місця проживання Відповідача та повернення повістки із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» Суд вважає, що Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19. При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог пункту 11 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин та не подав відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 09 березня 2026 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає, що 04 листопада 2023 року Відповідач уклав із ТОВ «Віва Капітал» кредитний договір № 1330869595529, на виконання якого отримав кредитні кошти в сумі 6700 гривень 22 липня 2024 року згідно умов договору факторингу ТОВ Віва капітал» відступило право вимоги до Відповідача за кредитним договором № 1330869595529 від 04 листопада 2023 року на користь Позивача. Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу перед Позивачем є обґрунтованою та становить 26800 гривень, із яких: - 6700 гривень - заборгованість за тілом кредиту; - 20100 гривень - заборгованість за відсотками; Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором №101954034 від 22 квітня 2021 року. Тому, у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь: -заборгованість за кредитним договором № 1330869595529 від 04 листопада 2023 року в розмірі 26800 гривень; -понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 гривень. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав ІІІ. Докази, досліджені судом 1. Договір про надання фінансового кредиту № 1330869595529 від 04 листопада 2023 року, відповідно до якого між ТОВ «фінансова компанія «Віва кредит»» та Відповідачем укладений споживчий кредит на суму 6700 гривень строком на 120 днів, термін повернення кредиту 03 березня 2024 року. Проценти за користування кредитом становлять 2.5 відсотків від суми кредиту за кожен день строку користування кредитом. 2. Додаток 1 до договору про споживчий кредит № 1330869595529 від 04 листопада 2023 року, відповідно до якого розрахована сума до сплати 03 березня 2024 року за користування кредитом: за тілом кредиту - 6700 гривень, проценти за користування кредитом - 20100 гривень, загальна сума 26800 гривень. 3. Додаток 2 до договору про споживчий кредит № 1330869595529 від 04 листопада 2023 року паспорт споживчого кредиту №, відповідно до якого сума кредиту становить 6700 гривень терміном на 120 днів, переказ на картковий рахунок, процентна ставка 2.50 % за кожен день користування кредиту в межах строку кредитування. 4. Анкета-заява на кредит № 1330869595529, дата створення 04 листопада 2023 року, відповідно до якої містяться персональні дані Відповідача та інформація щодо кредиту. 5. Довідка про ідентифікацію, згідно із якою підписання договору 1330869595529 від 04 листопада 2023 року відбулось із застосуванням унікального ідентифікатора, скерованого на електронну пошту [INFO] 6. Інформація ТОВ «фінансова компанія «Контрактовий дім», відповідно до якого ТОВ «фінансова компанія Віва капітал»» 04 листопада 2023 року переказав Відповідачу кредитні кошти у сумі 6700 гривень 7. Договір факторингу № 22072024 від 22 липня 2024 року, відповідно до яких ТОВ «фінансова компанія "Віва капітал»» відступило Позивачеві право вимоги за кредитними договорами, зазначеними в реєстрі, а Позивач набув права вимоги до за цими договорами. 8. Акт приймання-передачі реєстру прав вимог за договором факторингу № 22072024 від 22 липня 2024 року, згідно із яким ТОВ «фінансова компанія «Віва капітал» передав. А Позивач прийняв реєстр прав вимог за Договором, складений за формою згідно із Додатком № 1 до даного Договору. Кількість боржників: 891 9. Витяг з реєстру боржників до договору № 22072024 року від 22 липня 2024 року, відповідно до якого передано право вимоги до Відповідача за заборгованістю за договором 1330869595529 від 04 листопада 2023 року в сумі 26800 гривень. 10.Розрахунок заборгованості за договором 1330869595529 від 04 листопада 2023 року, складений ТОВ «фінансова компанія «Віва капітал», відповідно до якого станом на 22 липня 2024 року заборгованість по тілу кредиту складає 6700 гривень, заборгованість по відсотках 20100 гривень, загальний борг 26800 гривень. IV. Фактичні обставини, встановлені судом В ході судового розгляду встановлено, що між ТОВ «фінансова компанія «Віва капітал» та Відповідачем укладено споживчий договір № 1330869595529 від 04 листопада 2023 року, відповідно до якого Відповідачу надано кредит на суму 6700 гривень строком на 120 днів, термін повернення кредиту 03 березня 2024 року. Проценти за користування кредитом становлять 2.5 відсотків за кожен день строку користування кредитом, що підтверджується договором та додатками (пункти ІІІ.1-ІІІ.3 Рішення). Підписання договору відбулось із застосуванням одноразового ідентифікатора, скерованого на електронну пошту Відповідача, що підтверджується договором, анкетою. Та довідкою ( пункти ІІІ.1, ІІІ.4, ІІІ.5 цього Рішення). 04 листопада 2023 року ТОВ «фінансова компанія «Віва капітал» перевело на рахунок Відповідача кошти в сумі 6700 гривень, що підтверджується інформацією (пункт ІІІ.6 Рішення). Позивач набув право вимоги на підставі укладеного договору відступлення права вимоги, що підтверджується договором, актом приймання-передачі та реєстром боржників (пункт ІІІ.7-ІІІ.9 Рішення). Згідно із розрахунком, наданим Позивачем, станом на 22 липня 2024 року заборгованість Відповідача за договором складає 26800 гривень, в тому числі: по тілу кредиту складає 6700 гривень, заборгованість по відсотках 20100 гривень. На час розгляду справи Відповідачем не надано доказів погашення зазначеної простроченої заборгованості. V. Висновки суду Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 629 цього Кодексу Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в ході розгляду справи, Відповідачем не виконано умови укладеного Договору та не повернуто Позивачеві отримані кошти в сумі 6700 гривень. Факт отримання коштів підтверджується договором, інформацією про переказ коштів, наданою ТОВ ««фінансова компанія «Контрактовий дім», яка є фінансовою установою та не є учасником спірних відносин, в зв`язку із чим Суд вважає інформацією цього підприємства належним та допустимим доказом. На час розгляду справи Відповідачем не надано доказів погашення зазначеної простроченої заборгованості. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов, а також будь-які докази до суду не надав. Таким чином, Суд вважає доведеним факт наявності у Позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 6700 гривень, в зв`язку із чим в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. щодо розміру заборгованості за процентами Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4528/16 ( пункти 81-85) що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Суд бере до уваги вищевказані висновки Верховного Суду та вважає, що нарахування відсотків за користування кредитом може здійснюватись на підставі статті 1048 Цивільного кодексу України виключно протягом строку дії договору. Відповідно до умов договору ( пункті ІІІ.1 Рішення), його укладено на 120 днів. Розмір відсотків за Договором становить 2.5 % в день від суми кредиту за кожен день користування ним. Таким чином, нарахування відсотків за користування кредитом в цій справі становить має становити 6700х 2.5% х120= 20100 гривень. При визначенні розміру процентів Суд звертає увагу, що укладений договір є договором споживчого кредитування. Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»(у чинній редакції) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Статтю 8 цього Закону доповнено частиною п`ятою відповідного змісту згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Відповідно до пункту 17 розділу IV Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5 %; Таким чином максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 % в строк до 30 березня 2024 року Як встановлено в ході розгляду справи, кредитний договір укладено 04 листопада 2023 року із розміром процентної ставки за користування кредитом 2,5 % від суми кредиту за кожен день на строк до 03 березня 2024 року. Таким чином, Суд вважає, що в цій частині договір відповідає вимогам чинного законодавства України про споживче кредитування., в зв`язку із чим позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 20100 гривень. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов, а також будь-які докази до суду не надав. Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі VI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 гривень. Позов задоволено в повному обсязі, в зв`язку із чим з Відповідача на користь Позивача мають бути стягнуті судові витрати, які складаються із судового збору, в сумі 2422 гривень 40 копійки. VI. Щодо витрат на професійну правову допомогу Пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільно процесуального кодексу України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи представником Позивача було надано: - Договір про надання правничої допомоги між Позивачем та адвокатом Лівак І.М., відповідно до якого адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав Позивача; - Додаткова угода до цього Договору, відповідно до якої адвокат зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів Позивача у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з Відповідача; - Акт про надання правничої допомоги, згідно якого Позивачеві надані послуги: складання позовної заяви -3 години ( 1 година -1000 гривень); правовий аналіз обставин спірних правовідносин 1,5 години ( 1 година -1500 гривень); формування додатків до позовної заяви 1 година ( 1 година - 750 гривень). загальна вартість наданих послуг складає 6000 (шість тисяч) гривень; -Детальний опис робіт, виконаних адвокатом Лівак І.М.. Відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд вважає, що заявлені витрати пов`язані із розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, поведінку сторін під час розгляду справи та вважає, що заявлені витрати підлягають стягненню в повному обсязі. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 141 Цивільно процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, витрати Позивача на правничу допомогу підлягають відшкодуванню Відповідачем в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved