Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» звернулось до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № TDB.2021.0107.16047 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії від 07.06.2021 року у розмірі 29 898 грн. 25 коп., судових витрат у сумі 2 422,40 грн судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 11 200,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.06.2021 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та [PERSON] був укладений договір № TDB.2021.0107.16047 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії. Згідно з пунктом 1.1 Кредитного договору, цей договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank у АТ «МЕГАБАНК» (надалі Правила). Підписання сторонами договору є одночасним підтвердженням приєднання Клієнта до Правил, у зв`язку з чим Правила не потребують додаткового підписання. Договір разом із Правилами, Тарифами на послуги Банку (додаток № 1 до договору), складають єдиний договір у розумінні ст. 634 ЦК України, який за своєю природою є договором приєднання, укладеним шляхом прийняття Клієнтом пропозиції Банку відповідно до ст.ст. 641, 644 ЦК України. Клієнт своїм підписом підтвердив, що всі істотні умови договору містяться як у його тексті, так і в додатках, додаткових угодах, Правилах та Тарифах, що в сукупності становлять Договір (п. 4.8 договору). Також Клієнт підтвердив, що ознайомлений і згодний з умовами договору, у тому числі з Правилами, розміщеними на офіційному вебсайті Банку [www.todobank.com](http://www.todobank.com) та/або [www.megabank.ua](http://www.megabank.ua), і з Тарифами (п. 4.8 договору). Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору Банк, на підставі Заяви-анкети Клієнта, відкрив Картковий рахунок-1 у гривні, Картковий рахунок-2 у доларах США, Картковий рахунок-3 у євро та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи. Картковий рахунок-1 обслуговується за дебетово-кредитною схемою. Підпис Клієнта на договорі підтверджує факт отримання ним картки та ПІН-коду (п. 4.1 договору). Згідно з Тарифами, строк дії картки становить 5 років. На Картковий рахунок-1 Банк встановив доступний ліміт кредитної лінії в межах максимального ліміту, визначеного договором, і надав Клієнту можливість користування кредитними коштами. Клієнт користувався кредитними коштами, що підтверджується виписками по рахунку. Однак Клієнт належним чином не виконав зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків. Станом на 03.09.2024 року відповідно до виписок по рахунку у Клієнта утворилась заборгованість у сумі 29 898 грн. 25 коп., з яких: заборгованість за кредитом (у т.ч. прострочена) 9 674 грн 34 коп.; заборгованість за відсотками (у т.ч. прострочена) 20 223 грн. 91 коп. 03.09.2024 року на підставі результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між АТ «МЕГАБАНК» (первісний кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «МУСТАНГ ФІНАНС» (новий кредитор) був укладений договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. 27.12.2024 року ТОВ «ФК МУСТАНГ ФІНАНС» на підставі договору № 1/12 відступило право вимоги заборгованостей, у тому числі й щодо [PERSON] , ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ». Таким чином, ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» відповідно до договору № 1/12 набуло статусу нового кредитора за Кредитним договором № TDB.2021.0107.16047 від 30.03.2021 року, що підтверджується Додатком № 1 «Друкований реєстр боржників». Згідно з розрахунком заборгованості, сформованим АТ «МЕГАБАНК» на дату відступлення права вимоги 03.09.2024 року, заборгованість [PERSON] становила 29 898 грн. 25 коп. Усі нарахування до цієї дати здійснювалися виключно АТ «МЕГАБАНК». ТОВ «ФК МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» жодних додаткових нарахувань не здійснювали, умови договору не змінювали. Ухвалою суду від 30.10.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до судового розгляду. Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк на надання відзиву. Представник позивача у клопотанні просив розглядати справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. З урахуванням приписів статті 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. На підставі п.п.1-2 ч.3 ст.223 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідача. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 с.247 ЦПК України). Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до наступного висновку. Суд встановив, що 07.06.2021 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та [PERSON] був укладений договір № TDB.2021.0107.16047 про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, він є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів за платіжними картками todobank в АТ «МЕГАБАНК». Підписання договору сторонами є одночасним підтвердженням приєднання Відповідачки до Правил, у зв`язку з чим Правила не потребують додаткового підписання. Кредитний договір у сукупності з Правилами та Тарифами Банку складає єдиний договір у розумінні ст. 634 ЦК України. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору Банк на підставі Заяви-анкети Відповідачки відкрив три карткові рахунки: Картковий рахунок-1 у гривні, Картковий рахунок-2 у доларах США, Картковий рахунок-3 у євро, та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи. Картковий рахунок-1 обслуговується за дебетово-кредитною схемою, а підпис Відповідачки на договорі підтверджує факт отримання картки та ПІН-коду (п. 4.1 договору). Банк встановив на Картковий рахунок-1 доступний ліміт кредитної лінії та надав відповідачці можливість користування кредитними коштами. Використання кредитних коштів підтверджується виписками по рахунку. Станом на 03.09.2024 року відповідно до виписок по рахунку у Клієнта утворилась заборгованість у сумі 29 898 грн. 25 коп., з яких: заборгованість за кредитом (у т.ч. прострочена) 9 674 грн 34 коп.; заборгованість за відсотками (у т.ч. прострочена) 20 223 грн. 91 коп. 03.09.2024 року на підставі результатів відкритих торгів (аукціону) права вимоги заборгованостей, у тому числі щодо Відповідачки, були відступлені від АТ «МЕГАБАНК» до ТОВ «ФК МУСТАНГ ФІНАНС» (договір № GL1N426240 від 09.07.2024 року). 27.12.2024 року ТОВ «ФК МУСТАНГ ФІНАНС» на підставі договору № 1/12 передало право вимоги щодо Відповідачки ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ». Таким чином, Позивач набув статус нового кредитора за Кредитним договором № TDB.2021.0107.16047. Суд встановив, що до моменту переходу прав вимоги на ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» Відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків. Заборгованість на дату відступлення прав вимоги становила 29 898 грн. 25 коп., всі нарахування до цієї дати здійснював АТ «МЕГАБАНК». Позивач додаткових нарахувань не здійснював. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За нормою ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем Договору про відкриття рахунків, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії разом із Правилами, Тарифами на послуги Банку складають єдиний договір (надалі по тексту - кредитний договір). Щодо правової природи укладеного договору, то він являється кредитним договором, відповідно до якого банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. До відносин за кредитним договором застосовуються положення Цивільного кодексу України, що стосуються позики, якщо інше не встановлено цим параграфом розділу про кредит і не випливає із суті самого кредитного договору. За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а саме заборгованості за кредитом та відсотками, яка становить 29 898 грн. 25 коп., з яких: заборгованість за кредитом (у т.ч. прострочена) 9 674 грн 34 коп.; заборгованість за відсотками (у т.ч. прострочена) 20 223 грн. 91 коп. та яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. За правилами ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, тому стягненню з відповідача підлягає судовий збір у повному обсязі у розмірі 2 422 грн 40 коп. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 11 200 грн. Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно наявного у матеріалах справи Договору про надання правової допомоги №1/07 від 01.07. 2025 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Єврокредит» та Адвокатським бюро «Альянс ДЛС», Додаткової угоди №2 до Договору про надання правничої допомоги №01/07, Акту-прийому-передачі наданих послуг, встановлено факт погодження сторонами та надання позивачу послуг правової допомоги на суму 11 200 грн. Відповідно до частини 1статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті137та частина 8 статті141 ЦПК України). При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини (постанова ВС від 16.02.2023 у справі № 824/9/22 (провадження № 61-11644ав22). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справивіднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення. Враховуючи малозначність та типовість справи, обсяг та характер наданих послуг та виконаних робіт, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає, що понесені витрати є неспівмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 5000 грн. Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.

Outcome: approved