Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог У листопаді 2025 року позивач ПрАТ "Страхова компанія "Інтер-Поліс" звернулося до Оболонського районного суду міста Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що о 18 год 20 хв 16 жовтня 2024 року на проспекті Берестейському, 80/57 в місті Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Skoda Kamiq, д.р.н. [NUMBER] , та автомобіля Land Rover Freelander, д.р.н. [NUMBER] . Винуватцем пригоди є водій автомобіля Skoda Kamiq, д.р.н. [NUMBER] , [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 16 жовтня 2024 року, автомобіль Land Rover Freelander, д.р.н. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, заподіяних власниці вказаного транспортного засобу, склав 69395,94 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Skoda Kamiq, д.р.н. [NUMBER] , була застрахована ПрАТ "Страхова компанія "Інтер-Поліс", страховик сплатив потерпілій [PERSON] страхове відшкодування у сумі 55000,00 грн. З огляду на те, що водій забезпеченого транспортного засобу самовільно залишив місце пригоди, позивач на підставі пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року № 1961-IV просив стягнути з відповідача в порядку регресу страхове відшкодування у сумі 55000,00 грн. Рух справи в суді Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 20 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зазначена ухвала була надіслана відповідачу за адресою, за якою зареєстроване його місце проживання. Поштове відправлення з ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 20 листопада 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повернуто відправнику з проставленням 03 грудня 2025 року у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи у місці проживання. Отже, за положеннями п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України ухвала судді Оболонського районного суду міста Києва від 20 листопада 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачу 03 грудня 2025 року (зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, від 14 лютого 2024 року у справі № 752/5040/19,). Відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву у строк, визначений ухвалою про відкриття провадження. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини справи Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом з`ясовано, що 08 серпня 2024 року ПрАТ "Страхова компанія "Інтер-Поліс" (страховик) та ТОВ "АЙОТА" (страхувальник) уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 222291607, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водія автомобіля Skoda Kamiq, д.р.н. [NUMBER] , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації вказаного транспортного засобу. Цей договір був укладений шляхом видачі страхувальнику страхового поліса. О 18 год 20 хв 16 жовтня 2024 року на проспекті Берестейському, 80/57 в місті Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Skoda Kamiq, д.р.н. [NUMBER] , та автомобіля Land Rover Freelander, д.р.н. [NUMBER] . Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року у справі № 759/23391/24 водій автомобіля Skoda Kamiq, д.р.н. [NUMBER] , [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди Також цією постановою суду було встановлено, що водій [PERSON] залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний. Унаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Land Rover Freelander, д.р.н. [NUMBER] , власницею якого є [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Сума матеріального збитку, заподіяного [PERSON] пошкодженням її транспортного засобу, становила 69395,95 грн, що підтверджується звітом з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 27 листопада 2024 року № 15298, складеним фізичною особою-підприємцем [PERSON] . На виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08 серпня 2024 року № 222291607 ПрАТ "Страхова компанія "Інтер-Поліс" сплатило потерпілій [PERSON] страхове відшкодування у сумі 55000,00 грн. Наведене підтверджується страховим актом від 21 лютого 2025 року № 0511/15298/59/25 та платіжною інструкцією від 21 лютого 2025 року № 1360. 16 травня 2025 року ПрАТ "Страхова компанія "Інтер-Поліс" надіслало [PERSON] претензію, в якій на підставі пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року № 1961-IV пред`явило до відповідача регресну вимогу у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Оцінка аргументів учасників справи та норми права, які застосував суд За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, за приписами ст. 4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 21 травня 2024 року № 3720-IX (який набрав чинності 20 червня 2024 року і введений в дію з 01 січня 2025 року) предметом договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених цим Законом. Об`єктом страхування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок використання забезпеченого транспортного засобу особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб внаслідок настання страхового випадку. Абз. абз. 1 п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 21 травня 2024 року № 3720-IX передбачено, що договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами. Дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Жодне положення цього Закону не може збільшувати будь-які зобов`язання за будь-якими випадками, що мають ознаки страхових випадків за договорами страхування цивільно-правової відповідальності, укладеними відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року № 1961-IV. Зважаючи на наведені положення Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 21 травня 2024 року № 3720-IX, ураховуючи те, що страховий випадок настав за договором, який набрав чинності до введення в дію цього Закону, до спірних правовідносин слід застосовувати норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року № 1961-IV. Ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року № 1961-IV визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась о 18 год 20 хв 16 жовтня 2024 року на проспекті Берестейському, 80/57 в місті Києві за участю автомобіля Skoda Kamiq, д.р.н. [NUMBER] , та автомобіля Land Rover Freelander, д.р.н. [NUMBER] , є [PERSON] , що встановлено постановою Святошинського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року у справі № 759/23391/24. Відповідно до п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року№ 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну. На виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 08 серпня 2024 року № 222291607 ПрАТ "Страхова компанія "Інтер-Поліс" сплатило потерпілій [PERSON] страхове відшкодування у сумі 55000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: 1) право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; 2) регрес застосовується після припинення зобов`язання з відшкодування шкоди. Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. За приписами пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Право подати регресний позов до самого страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, виникає у страховика лише з припиненням основного деліктного зобов`язання за фактом здійснення ним виплати страхового відшкодування на користь сторони потерпілого - кредитора в деліктному зобов`язанні. Оскільки водій забезпеченого транспортного засобу [PERSON] , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, що підтверджується постановою Святошинського районного суду міста Києва від 11 лютого 2025 року у справі № 759/23391/24, а ПрАТ "Страхова компанія "Інтер-Поліс" сплатило потерпілій особі страхове відшкодування, цей страховик отримав право регресної вимоги до відповідача у межах сплаченої суми страхового відшкодування (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 06 грудня 2018 року № 591/6327/15-ц). За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ "Страхова компанія "Інтер-Поліс" витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування, у сумі 55000,00 грн. Щодо судових витрат Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь ПрАТ "Страхова компанія "Інтер-Поліс" компенсації підлягає судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved