Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивач - АТ «Універсал Банк» звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг Моnоbаnк. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 23.07.2023 року відповідач встановив мобільний додаток Моnоbаnк, який дозволяє Банку надавати Клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. На підставі укладеного Договору Відповідач отримав кредит у розмірі 40 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного та повного погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Станом на 03.03.2025р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 86 301,91 грн. та складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 86 301,91 грн, а також понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору. Ухвалою судді від 11.06.2025 р. було відкрито провадження у даній справі і її розгляд був призначений за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія даної ухвали разом із позовом та доданими до нього матеріалами була направлена відповідачу, та роз`яснено його право на подання відзиву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач своїм правом на подання відзиву та заперечень не скористався, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що 23 липня 2023 року відповідач [PERSON] встановила мобільний додаток «Monobank», який є сервісом АТ «Універсал Банк» та надає можливість отримувати банківські послуги дистанційно за допомогою мобільного застосунку без відвідування банківських відділень. Під час реєстрації у мобільному додатку відповідач пройшла процедуру ідентифікації та підписала Анкету-заяву клієнта до Договору про надання банківських послуг «Monobank» із використанням удосконаленого електронного підпису (цифрового власноручного підпису). Відповідно до положень Анкети-заяви, Умов та правил обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», тарифів Банку та паспорта споживчого кредиту, які розміщені на офіційному вебсайті Банку, зазначені документи у сукупності становлять Договір про надання банківських послуг. Підписання документів електронним підписом відповідає вимогам статті 207 Цивільного кодексу України, Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронні довірчі послуги», а також постанови Національного банку України від 13 грудня 2019 року № 151, згідно з якими електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомлена з умовами договору, погоджується з ними та зобов`язується їх виконувати. На підставі укладеного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточному рахунку у розмірі 40 000 грн., спеціальним платіжним засобом до якого є платіжна картка № [NUMBER] . Таким чином, судом встановлено, що між АТ «Універсал Банк» та відповідачем було укладено Договір про надання банківських послуг «Monobank» шляхом приєднання відповідача до його умов у мобільному додатку з використанням удосконаленого електронного підпису, який відповідно до вимог чинного законодавства прирівнюється до власноручного підпису. Згідно ст. 628 ЦК України, ураховуючи положенням Розділу І Умов, договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно договорів банківського рахунку та про споживчий кредит. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором. Загальний розмір заборгованості Відповідача перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за Договором, станом на 03.03.2025 р., становить 86 301,91 грн. (тіло кредиту). Таким чином, в порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторін. Статтями 1054 та 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3028,00 грн. судового збору. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved