Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

У січні 2026 року позивач КП «Водоканал» звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , та користуються послугами КП «Водоканал». Однак в порушення норм чинного законодавства оплату за послуги централізованого холодного водопостачання та водовідведення в повному обсязі не вносять, у зв`язку з чим за період з 01.07.2014 по 30.11.2025 утворилась заборгованість в розмірі 55 086,02 грн.У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості солідарно та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 26.01.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідачі в судове засідання повторно не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялися за зареєстрованим місцем проживання. Повідомлень про причини неявки, відзиву на позовну заяву або зустрічного позову у встановлений законом строк суду не подали. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, встановив, що квартира за адресою: [ADDRESS] , знаходиться в багатоквартирному житловому будинку та підключена до мережі централізованого водопостачання та водовідведення, на неї відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Зазначені послуги надаються КП «Водоканал». Відповідно до наданної Департаментом адміністративних послуг інформації від 19.01.2026 року відповідачі: [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] , з 19.12.2017 року по теперішній час. Згідно розрахунку КП «Водоканал» по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.07.2014 по 30.11.2025, заборгованість за послуги водопостачання і водовідведення становить 55 086,02 грн. Ураховуючи відомості з Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 19.01.2026 №06.4-06/02/1399, №06.4-06/02/1400, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за період з 01.07.2014 по 19.12.2017 у розмірі 8367,25 грн., оскільки останні зареєстровані за адресою: [ADDRESS] саме з 19.12.2017 року. Данних, щодо права власності відповідачів на зазначену квартиру матеріали справи не містять. Таким чином заборгованість відповідачів за період з 19.12.2017 по 30.11.2025 становить 46718,77 грн. (55086,02 грн. 8367,25 грн.). Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ст.610-611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затв. постановою КМУ №630 від 21.07.2005р (далі - Правила), які діяли у період спірних правовідносин та втратили чинність 01.05.2022, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з п.20, 21 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів облікуводи і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Згідно п.30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII від 09.11.2017, який введено в дію з 01.05.2019, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (п.3 ч. 2 ст. 6 Закону). Згідно з п.1 ч.2 ст.7, п.5 ч.2 ст.7, ч.1 ст.9 вказаного Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 8 Закону, виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2022 року №85 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690», затверджені типові форми договорів, у тому лі форма типового публічного договору приєднання з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. На виконання вищезазначених вимог закону 01.03.2022 на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування https://zp.gov.ua та на офіційному веб-сайті КП «Водоканал» http://www.vodokanal.zp.ua було розміщено текст публічного договору приєднання. Відповідно ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», публічні договори приєднану вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору (тобто з 01.04.2022) на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Згідно з отриманою судом в порядку частини шостої статті 187 ЦПК України інформації про реєстрацію місця проживання відповідачів у квартирі за адресою: [ADDRESS] , значаться зареєстрованими з 19.12.2017 року по теперішній час. Отже, останні були у період з 19.12.2017 року по 30.11.2025 року споживачами послуг централізованого водопостачання і водовідведення, які надавало Комунальне підприємство «Водоканал» за вищевказаною адресою, у зв`язку з чим позивач як надавач послуг в силу приписів частини третьої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» має право вимагати виконання обов`язку щодо сплати житлово-комунальних послуг від відповідачів, саме за вказаний період. Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якими він фактично користувався. При цьому наявність чи відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає, що відповідачі як споживачі житлово-комунальних послуг в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконували свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг з централізованого холодного водопостачання і водовідведення, у зв`язку з чим у них утворилась заборгованість за період з 19.12.2017 по 30.11.2025, в сумі 46718,77 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів. При цьому, суд виходить з того, що квартира відповідачів була підключена до мережі централізованого холодного водопостачання і водовідведення, ці послуги у зазначений період їм надавалися і ними споживалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачі до позивача не зверталися, факт отримання вказаних послуг ними не оспорений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідачі не здійснювали оплату. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за спірний період складений з чітким зазначенням нарахованих і сплачених сум окремо по кожному виду послуг за кожен місяць, суми заборгованості наростаючим підсумком. Доказів, які б спростовували цей розрахунок, відповідачами не надано, тому суд приймає його за основу при ухваленні судового рішення. Крім того, суд враховує, що відповідачі обґрунтованого заперечення проти позову не подали, в судове засідання не прибули і жодним чином позовні вимоги не спростували. На підставі вищевикладеного, позовні вимоги слід задовольнити частково. Згідно зі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2568,06 грн.

Outcome: partial