Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

21 листопада 2025 року представник позивача АТ «ПУМБ» через підсистему «Електронний суд» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказував, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] 06.07.2021 було укладено кредитний договір № 1001915910001, за яким Позичальнику видано кредит в сумі 12173 грн; 28.09.2021 укладено кредитний договір № 1001983459301, за яким Позичальнику видано кредит в сумі 21174 грн.; 29.12.2021 кредитний договір № 1002058907101, за яким Позичальнику видано кредит в сумі 20000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 04.08.2025 склала: 1) По кредитному договору від 06.07.2021 № 1001915910001 - 15876.7 (п`ятнадцать тисяч вісімсот сімдесят шість гривень 70 копійок) грн., з яких: 8417.58 грн. заборгованість за кредитом; 1.91 грн. заборгованість процентами; 7457.21 грн. заборгованість за комісією; 2) По кредитному договору від 28.09.2021 № 1001983459301- 32756 (тридцять дві тисячі сімсот п`ятдесят шість гривень 00 копійок) грн., з яких: 16489.83 грн. заборгованість за кредитом; 3.66 грн. заборгованість процентами; 16262.51 грн. заборгованість за комісією; 3) По кредитному договору від 29.12.2021 № 1002058907101- 35858.63 (тридцять п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят вісім гривень 63 копійки) грн., з яких: 18512.07 грн. заборгованість за кредитом; 4.72 грн. заборгованість процентами; 17341.84 грн. заборгованість за комісією; Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 04.08.2025 склала 84491.32999999999 грн. Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.11.2025 справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 21 січня 2026 року після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 09 березня 2026 року за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. 30 січня 2026 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] з проханням відмовити в задоволенні позовних вимог, відзив обґрунтовано тим, що відповідач визнала укладення кредитного договору 06.07.2021 № 1001915910001, за яким відповідач отримала кредит в сумі 12173 грн; 28.09.2021 кредитного договору № 1001983459301, за яким відповідач отримала кредит в сумі 21174 грн; 29.12.2021 кредитного договору № 1002058907101, за яким Позичальнику видано кредит в сумі 20000 грн. Вказала, що певний час вона здійснювала погашення заборгованості, однак у зв`язку з введенням воєнного стану та за сімейними обставинами в неї погіршився матеріальний стан. З посиланням на положення ст. 257 ЦК України вказувала, що за даними договорами сплинув строк позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Просила розгляд справи проводити без її участі. В позовній заяві представник позивача просив суд розглянути справу в спрощеному провадженні за відсутності представника Банку. Проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечував. В судове засідання 09 березня 2026 року учасники справи не з`явились. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 06.07.2021 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1001915910001, шляхом підписання Заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. За умовами договору Позичальнику видано кредит в сумі 12173 грн строком на 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99%, процентна ставка 0,01 % річних. Загальна вартість кредиту 23830,90 грн. Підписанням цієї Заяви Клієнт, крім викладених в ДКБО, надає наступні підтвердження та запевнення, що: 1. Ознайомлений з ДКБО, Тарифами Банку та цілком згодний; зокрема, із умовами ДКБО щодо надання права Банку на здійснення договірного списання (зокрема, і пов`язаних між собою платіжних операцій) з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта та надає згоду на кожне договірне списання (зокрема, і пов`язаних між собою платіжних операцій), надаю згоду на здійснення платіжних операцій згідно з умовами ДКБО, всі умови ДКБО мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; 2. Розуміє всі наслідки підписання Заяви електронним підписом або цифровим власноручним підписом, а також підтверджує, що підписання електронним підписом або цифровим власноручним підписом має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на паперовому носії, і що електронні документи, створені та підписані відповідно до умов ДКБО не можуть бути заперечені, відмінені, розірвані, визнані недійсними, відкликані тощо лише на тій підставі, що вони підписані/ вчинені в електронній формі. На підтвердження видачі кредиту надано платіжну інструкцію № TR.50503100.1493174.8810 від 06.07.2021 на суму 12173,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 1001915910001 від 06.07.2021, станом на 04.08.2025 заборгованість складає 15 876.7 грн: заборгованість по сумі кредиту - 8 417.58грн; заборгованість по процентам - 1.91грн; заборгованість по комісії - 7 457.21грн. Крім того, 28.09.2021 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1001983459301, шляхом підписання Заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. За умовами договору Позичальнику видано кредит в сумі 21174 грн строком на 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99%, процентна ставка 0,01 % річних. Загальна вартість кредиту 41452,20 грн. Підписанням цієї Заяви Клієнт, крім викладених в ДКБО, надає наступні підтвердження та запевнення, що: 1. Ознайомлений з ДКБО, Тарифами Банку та цілком згодний; зокрема, із умовами ДКБО щодо надання права Банку на здійснення договірного списання (зокрема, і пов`язаних між собою платіжних операцій) з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта та надає згоду на кожне договірне списання (зокрема, і пов`язаних між собою платіжних операцій), надаю згоду на здійснення платіжних операцій згідно з умовами ДКБО, всі умови ДКБО мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; 2. Розуміє всі наслідки підписання Заяви електронним підписом або цифровим власноручним підписом, а також підтверджує, що підписання електронним підписом або цифровим власноручним підписом має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на паперовому носії, і що електронні документи, створені та підписані відповідно до умов ДКБО не можуть бути заперечені, відмінені, розірвані, визнані недійсними, відкликані тощо лише на тій підставі, що вони підписані/ вчинені в електронній формі. На підтвердження видачі кредиту надано платіжну інструкцію № TR.52512194.74881.8810 від 28.09.2021 на суму 21174,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 1001983459301 від 28.09.2021р., станом на 04.08.2025 заборгованість 32 756 грн: заборгованість по сумі кредиту - 16 489.83грн; заборгованість по процентам - 3.66грн; заборгованість по комісії - 16 262.51грн. Крім того, 29.12.2021 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1002058907101, шляхом підписання Заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. За умовами договору Позичальнику видано кредит в сумі 20000,00 грн строком на 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99%, процентна ставка 0,01 % річних. Загальна вартість кредиту 39153,95 грн. Підписанням цієї Заяви Клієнт, крім викладених в ДКБО, надає наступні підтвердження та запевнення, що: 1. Ознайомлений з ДКБО, Тарифами Банку та цілком згодний; зокрема, із умовами ДКБО щодо надання права Банку на здійснення договірного списання (зокрема, і пов`язаних між собою платіжних операцій) з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта та надає згоду на кожне договірне списання (зокрема, і пов`язаних між собою платіжних операцій), надаю згоду на здійснення платіжних операцій згідно з умовами ДКБО, всі умови ДКБО мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; 2. Розуміє всі наслідки підписання Заяви електронним підписом або цифровим власноручним підписом, а також підтверджує, що підписання електронним підписом або цифровим власноручним підписом має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на паперовому носії, і що електронні документи, створені та підписані відповідно до умов ДКБО не можуть бути заперечені, відмінені, розірвані, визнані недійсними, відкликані тощо лише на тій підставі, що вони підписані/ вчинені в електронній формі. На підтвердження видачі кредиту надано платіжну інструкцію TR.54941838.121000.8810 від 29.12.2021 на суму 20000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 1002058907101 від 29.12.2021, станом на 04.08.2025 заборгованість 32 756 грн: заборгованість по сумі кредиту - 16 489.83 грн; заборгованість по процентам - 3.66 грн; заборгованість по комісії - 16 262.51 грн. До даного договору позивачем додано публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, що діє з 15 березня 2021 року, виписку по особовому рахунку [PERSON] за період з 06.07.2021 по 04.08.2025. Вказані обставини підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи в електронному вигляді. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав заяву і отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак умови договору порушив. Враховуючи викладене, суд вважає, що згідно ст.611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач у відзиві визнала укладення нею кредитних договорів, одержання кредитних коштів, однак просила відмовити в задоволенні позову в зв`язку зі спливом строків позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання з оплати наданих послуг є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення заборгованості виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року, «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року). Позивач звернувся до суду з цим позовом 21 листопада 202 року, тобто після спливу позовної давності щодо заборгованості за кредитним договором № 1001915910001 від 06.07.2021, кредитним договором № 1001983459301 від 28.09.2021 та за кредитним договором № 1002058907101 від 29.12.2021. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності, і всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Крім того, у п. 19 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України було зазначено, що в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану Отже, Законом № 540-IX, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, було продовжено перебіг позовної давності для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на час дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), а згодом і введення воєнного стану на території України, тому з урахуванням положень вищенаведеного законодавства, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 06 травня 2021 року у справі № 903/323/20, від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21, від 16 листопада 2023 року у справі № 487/1342/21 заява відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності задоволенню не підлягає. З урахуванням пунктів 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, часу введення в Україні карантину з 02 квітня 2020 року та воєнного стану з 24 лютого 2022 року, позивач звернувся до суду з позовом у межах позовної давності. Відповідач будь-яких інших заперечень щодо умов кредитних договорів та розміру заборгованості не надала, контррозрахунку заборгованості не надала, а тому суд, з урахуванням принципів змагальності сторін та диспозитивності, надавши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати за сплату судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved