Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

І. Рух провадження та процесуальні рішення Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Споживчий центр» (далі- Позивач) до [PERSON] (далі- Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14940 гривень та розгляд справи призначено на 29 січня 2026 року. 19 січня 2026 року до суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення Відповідачеві поштового відправлення із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». 29 січня 2026 року судове засідання відкладено на 10 березня 2026 року, у зв`язку із першою неявкою Відповідача. 10 березня 2026 року в судове засідання Позивач та Відповідач не з`явились. Представник Позивача одночасно із позовною заявою подав клопотання про проведення судового засідання без їх участі, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання рекомендованого повідомлення за адресою її реєстрації та розміщенням 30 січня 2026 року оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу ухвалу про призначення справи до судового розгляду Відповідачеві скеровано за його зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання. Згідно пункту 4 частини восьмої статті 128 цього Кодексу днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою проживання. Враховуючи скерування ухвали про призначення справи до розгляду за адресою зареєстрованого в установленому законодавством порядку місця проживання Відповідача та повернення повістки із розпискою про одержання, Суд вважає, що Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог пункту 11 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин та не подала відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 10 березня 2026 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ІІ. Стислий виклад позиції сторін Позивач зазначає, що 19 травня 2025 року Відповідач уклав разом із ним кредитний договір (оферти) № 19.05.2025-100001110. Відповідно до умов договору Відповідачу надано кредит у розмірі 4500 гривень, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 19 травня 2025 року, строком на 217 днів (дата повернення кредиту 21 грудня 2025 року), денна процентна ставка 1 % протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом та 0,5% протягом наступних періодів користування кредитом, комісія за надання кредиту - 405 гривень, комісія за обслуговування кредиту 405 гривень за кожен з чергових періодів неустойка: 67,50 гривень, що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання/ неналежного виконання зобов`язання. Позивач виконав умови договору та надав Відповідачеві двома траншами кошти в сумі 4500 гривень. В свою чергу Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим, станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 14940 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500 гривень, заборгованість по процентах в розмірі 6975 гривень, комісії за надання кредиту 405 гривень, комісії за обслуговування кредитної заборгованості 810 гривень, неустойки 2250 гривень. Тому, у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь: - заборгованість за Кредитним договором у розмірі 14940 гривень; - судові витрати, які складають зі сплаченого судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав. ІІІ. Докази, досліджені судом 1. Пропозиція про укладення кредитного договору (оферти) від 19 травня 2025 року, відповідно до якої Відповідач погодився та підписав за допомогою одноразового ідентифікатора E671 на умови і правила надання кредиту, а також зобов`язується дотримуватись даних умов та правил. 2. Заявка від 19 травня 2025 року, відповідно до якої Позивач надає Відповідачу (який підписав за допомогою одноразового ідентифікатора E671) кредит у розмірі 4500 гривень строком на 217 днів, 1 % протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом та 0,5% протягом наступних періодів користування кредитом, комісія за надання кредиту - 405 гривень, комісія за обслуговування кредиту 405 гривень за кожен з чергових періодів неустойка: 67,50 гривень, що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання/ неналежного виконання зобов`язання. 3.Відповідь Позивальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 19.05.2025-100001110 (кредитної лінії) від 19 травня 2025 року, відповідно до якої Відповідач підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору. 4.Інформаційне повідомлення позивальника, в якому вказано, дані Відповідача та інформація про кримінальну відповідальність, який підписаний одноразовим ідентифікатором Е671. 8. Інформація ТОВ «Українські платіжні системи», відповідно до якої 19 травня 2025 року перераховано кошти в сумі 4500 гривень на картку [NUMBER] номер транзакції в системі iPay.ua 745950600, призначення платежу: Видача за договором кредиту №01.07.2025-100001575. 9. Інформація ТОВ «Українські платіжні системи», відповідно до якої 02 липня 2025 року перераховано кошти в сумі 5000 гривень на картку [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 790295100, призначення платежу: Видача за договором кредиту №19.05.2025-100001110. 10. Інформація про BankID Відповідача 11 .Договір про надання послуг з переказу коштів №ФК-П-2024/01/-2 від 04 січня 2024 року, відповідно до Позивач та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» уклали договір проте, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» приймає на себе зобов`язання надавати Позивачу послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. 12 .Довідка-Розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 19.05.2025-100001110 від 19 травня 2025 року, відповідно до якої заборгованість Відповідача по цьому кредитному договору станом складає 14940 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500 гривень, заборгованість по процентах в розмірі 6975 гривень, комісії за видачу кредиту 405 гривень, комісії за обслуговування кредиту 810 гривень та неустойки 2250 гривень. IV. Фактичні обставини, встановлені судом В ході судового розгляду встановлено, що 19 травня 2025 року між Позивачем та Відповідачем укладено кредитний договір, згідно із умовами яких Відповідачеві надано кошти в кредит у розмірі 4500 гривень строком на 217 днів, 1 % протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом та 0,5% протягом наступних періодів користування кредитом, комісія за надання кредиту - 405 гривень, комісія за обслуговування кредиту 405 гривень за кожен з чергових періодів неустойка: 67,50 гривень, що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання/ неналежного виконання зобов`язання, що підтверджується пропозицією, заявкою, відповіддю (пункти ІІІ.1-ІІІ.3 цього Рішення). 19 травня 2025 року Позивачем перераховано кошти в загальній сумі 4500 гривень на платіжну карту Відповідача, що підтверджується інформацією (пункти ІІІ.8 цього Рішення). Згідно із розрахунком, наданим Позивачем, станом на день подання позову до суду у Відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем у розмірі 14940 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500 гривень, заборгованість по процентах в розмірі 6975 гривень, комісії за видачу кредиту 405 гривень, комісії за обслуговування кредиту 810 гривень та неустойки 2250 гривень (пункт ІІІ.12 цього Рішення). На час розгляду справи Відповідачем не надано доказів погашення зазначеної простроченої заборгованості. V. Висновки суду Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 629 цього Кодексу Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в ході розгляду справи, Відповідачем не виконано умови укладеного Договору та не повернуто Позивачеві отримані кошти в сумі 4500 гривень. Факт отримання коштів підтверджується договором, інформацією про переказ коштів, наданою ТОВ ««Українські платіжні системи», яка є фінансовою установою та не є учасником спірних відносин, в зв`язку із чим Суд вважає інформацією цього підприємства належним та допустимим доказом. На час розгляду справи Відповідачем не надано доказів погашення зазначеної простроченої заборгованості. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов, а також будь-які докази до суду не надав. Таким чином, Суд вважає доведеним факт наявності у Позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 4500 гривень, в зв`язку із чим в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. щодо відсотків Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. В зв`язку із викладеним Суд вважає, що нарахування відсотків за користування кредитом може здійснюватись на підставі статті 1048 Цивільного кодексу України виключно протягом строку дії договору. Відповідно до умов договору ( пункті ІІІ.1 Рішення), його укладено на 217 днів. Розмір відсотків за Договором становить: -1 % від суми отриманого кредиту, протягом перших трьох чергових періодів користування кредитом, а саме з 19 травня по 19 серпня 2025 року в розмірі: 4500 гривень/100х93 дні= 4185 гривень; -0,5 % від суми отриманого кредиту, протягом наступних чотирьох чергових періодів користування кредитом, а саме з 20 серпня по 21 грудня 2025 року в розмірі: 4500 гривень/100х0,5х124дні= 2790 гривень; Таким чином, загальна сума процентів становить 4185+2790=6975 гривень. Відповідачем не надано доказів повернення отриманих коштів та сплати відсотків, в зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню. щодо стягнення неустойки Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. 17.03.2022 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» N? 2120-1X від 15 березня 2022 р. Його положення стосується питань, зокрема кредитування. А саме, цим Законом було внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України та доповнено його пунктом 18, що встановлює нові правила звільнення позичальника від відповідальності в разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань. Відтак, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення неустойки у період воєнного стану, в зв`язку із чим не вбачається підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. щодо розміру комісії Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Суд враховує вказані висновки Верховного Суду, в зв`язку із чим вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією в сумі 1215 гривень. У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов, а також будь-які докази до суду не надав. Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у стягненні комісії за користування кредитом та неустойки, а також задоволення позову в іншій частині VI. Щодо судового збору Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 гривень. Позов задоволено в сумі 11475 гривень, що становить 76,81 % від суми заявлених вимог. 76,81 % від суми сплаченого судового збору становить 1860 гривень 58 копійок. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача мають бути стягнуті судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 1860 гривень 58 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved