Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

ТзОВ «Свеа Фінанс» звернулось до Шполянського районного суду Черкаської області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №2925176 від 10.02.2022 у розмірі 58628,69 грн. Обґрунтовано позов тим, що 10.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою, [PERSON] , шляхом обміну електронними повідомленнями, підписано у порядку, визначеному статтею12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Інформаційно телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна», доступ до якої забезпечується споживачу через веб сайт htts:/credit7.ua/. 10.02.2022 після попереднього проходження відповідачкою реєстрації в ІТС,ТОВ «Лінеура Україна» надало їй для ознайомлення договір про надання споживчого кредиту №2925176, а також направило на мобільний номер телефону одноразовий ідентифікатор А038, котрий [PERSON] ввела у відповідний розділ ІТС, внаслідок чого було укладено договір про надання споживчого кредитування. Відповідно до умов договору 10.02.2022 ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачці кредитні кошти в сумі 11700,00 гривень на строк 360 днів нарівні стандартної процентної ставки 1,99 % в день. 23.05.2023 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (ТОВ «СВЕА ФІНАНС») уклали договір факторингу про відступлення права вимоги №01.02-25/23, відповідно до умов якого до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за цим кредитним договором. Отже, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, відповідачка належним чином покладені зобов`язання не виконувала, внаслідок чого станом на дату подачі позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 58628,69 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11699,99 грн та по процентам в розмірі 46 928,70 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «СВЕА ФІНАНС». Відповідно до ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 06.01.2026 відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, одночасно з поданням позовної заяви просив провести судове засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце проведення повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотання, відзив на позов не подавала. 05.03.2026 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі частини другої статті 247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 10.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2925176, шляхом обміну електронними повідомленнями та з застосуванням одноразового ідентифікатора А038, котрий [PERSON] ввела у відповідний розділ ІТС. За умовами цього договору ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачці кредитні кошти в сумі 11700,00 гривень на строк 360 днів за процентною ставкою 1,99% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Знижена процентна ставка становить 0,90% в день та застосовується на таких умовах ( п. 1.4.2).Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби ( п. 1.8 Договору). Відповідно до п. 2.1 Договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Також 10.02.2022 [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту. На виконання умов Кредитного договору, 10.02.2022 позивач з використанням сервісу онлайн платежів здійснив перерахування кредитних коштів у сумі 11700,00 грн на картковий рахунок відповідачки, що підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» №36929-0403 від 04.03.2024. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» у [PERSON] утворилась заборгованість, розмір якої станом на 23.05.2023 становить 58628,69 гривень, з яких: 11699,99 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 46928,70 грн- сума заборгованості за відсотками. Відповідно до п. 5.1.3 Договору, Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Клієнта але з обов`язковим повідомленням Клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення. 23.05.2023 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» уклали договір факторингу №01.02-25/23, відповідно до умов якого до ТОВ «Росвен Інвест Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідача за цим кредитним договором. На підтвердження виконання договору факторингу надано платіжну інструкцію №9152 від 24.05.2023, відповідно до якої здійснено оплату фінансування зг. Договору факторингу №01.02-25/23 від 23.05.2023 без ПДВ на суму 807531.32 грн. Згідно з Витягом з реєстру боржників №1 до договору факторингу №01.02-25/23 від 23.05.2023 до ТОВ «Росвен Інвест Україна» перейшли права кредитора щодо кредитного договору №2925176 від 10.02.2022 із [PERSON] . Рішенням єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» ідентифікаційний код юридичної особи 37616221 від 25.03.2024 змінено назву ТОВ «Росвен Інвест Україна» на ТОВ "СВЕА ФІНАНС». Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26.03.2024 ТОВ "СВЕА ФІНАНС" зареєстроване як юридична особа основний вид економічної діяльності, 64.99 надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення) н.в.і.у.(основний) (а.с.47). Згідно з п.1 ч.2ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За змістом ст.627ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень ст.639 ЦПК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до частин 1, 3, 4, 7ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним таГосподарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормами п.1 ч.1ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Позивач, відповідно до умов договору факторингу, є правонаступником ТОВ «Лінеура Україна» за кредитним договором № 2925176 від 10.02.2022, а тому має право вимоги до відповідача. Відповідно наданих позивачем розрахунків заборгованості, які не спростовані відповідачкою, остання свої зобов`язання не виконала і не повернула суми позики та відсотки за користування кредитом у встановлені договором розмірі та строки. Відповідно до ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved