Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що вона є власником 10/100 та 21/100 частин житлового будинку в [ADDRESS] . Дані частини будинку перебувають у її власності на підставі договорів дарування від 12.01.1999 року, посвідченого Коростенською міською державною нотаріальною конторою №2-92, та 16.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Івчуком С.С. №7717. Іншими частинами володіють відповідачі по справі в різних частках: [PERSON] - 17/100, [PERSON] - 13/100, [PERSON] -19/100, [PERSON] -10/100, [PERSON] - 10/100. 14 червня 2007 року всіма співвласниками житлового будинку було проведено розподіл часток в натурі, що підтверджується договором, посвідчений приватним нотаріусом Добролежею Л.Г., даним договором (п.21) з моменту нотаріального посвідчення договору право спільної сумісної власності припиняється згідно ст.367 ЦК України. Вищевказаний договір був зареєстрований в державному реєстрі речових прав, реєстратор Коростенське МБТІ, що підтверджується копією відповідного витягу. При реєстрації в Коростенському МБТІ договору дарування від 16.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Івчуком С.С. №7717, на 21/100 частину житлового будинку її право було зареєстровано як частина будинку. При реєстрації цієї ж частини будинку на підставі договору поділу її право було зареєстроване як квартира, що складає 21/100 частку житлового будинку та визначено частку в майні 1/1. Тобто її частина житлового будинку має подвійний статус: частина житлового будинку та квартира. Право власності на 10/100 частини житлового будинку, що вона набула на підставі договору дарування бід 12.01.1999 року, посвідченого Коростенською міською державною нотаріальною конторою №2-92, було зареєстровано, а вже при розподілі часток було пропущено. На сьогоднішній день вона вирішила розпорядитись своєю частиною житлового будинку та звернулась до нотаріуса, їй було роз`яснено, що для укладання будь-якого договору щодо будинку (частини), необхідно щоб її право власності було зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно, який діє з 2013 року, так як такої реєстрації немає, а без неї нотаріус не оформлює жодної угоди. Так як будинок має багато співвласників, то для реєстрації необхідно спільне звернення всіх співвласників житлового будинку. Звернувшись до державного реєстратора Гладковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області із заявою про реєстрацію своїх прав власності на об`єкти нерухомого майна, їй було повідомлено, що дану дію провести неможливо, оскільки відповідно до підпункту 2 пункту 54 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року Ns 1127 «Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності у зв язку з поділом/виділом нерухомого майна в частку 1 з припиненням спільної часткової власності подаються Договір про поділ нерухомого майна, яке знаходиться у спільній власності, або відповідне рішення суду. Крім того, відповідно до вищезазначених правовстановлюючих документів тип об`єкту визначено як «житловий будинок», а відповідно до Договору про поділ часток в натурі № 4309 від 14.06.2007 року визначається тип об єкту як «квартира». Крім того, відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7248425 в реєстрі прав, який діяв до 31.12.2013 року, зареєстровано дане майно за адресою [ADDRESS] , тип майна: квартира, що складає 21/100 житлового будинку. Додатково є запис за адресою: [ADDRESS] . Площа даного майна: загальна кв.м.: 230.3. житлова - (кв.м):-116,6, що не відповідає інформаїцї, яка зазначена у правовстановлюючих документах. Просила виділити їй в натурі 31/100 ідеальних часток зі спільної часткової власності на житловий будинок по [ADDRESS] , в окремий об`єкт нерухомого майна наступні приміщення та будівлі: 3-І коридор пл.9,6 м.кв., 3-ІІ кладовка пл.3,8 м.кв., 3-1 кухня пл.18,0 м.кв., 3-2 кімната пл.16,3 м.кв., 1/2 частина сарая сарая «Б», частина огорожі, 4-І коридор пл.4,7 м.кв., 4-1 кухня пл.6,7 м.кв., 4-2 кімната пл.12,4 м.кв., сарай «Б-1», гараж «Г», туалет «Т-1», частина огорожі, визначивши їй право власності з цього окремого об`єкту нерухомого майна в 1. Позивачка [PERSON] просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, подавши письмову заяву. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] просили проводити розгляд справи у їх відсутність, проти позовних вимог не заперечили подавши письмові заяви. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить 10/100 частин житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 12.01.1990 року №2-92, який посвідчений державним нотаріусом Коростенської міської державної нотаріальної контори , та 21/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 16.11.2004 року №7717, який посвідчений приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області. Іншими співвласниками будинку, 69/100 частин, є відповідачі. 14.06.2007 року вищевказаними співвласниками було укладено нотарільно посвідчений договір про розподіл часток в натурі житлового будинку в натурі та припинення спільної часткової власності, посвідчений приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Добролежею Л.Г. (реєстр №4309), яким було поділено житловий будинок [ADDRESS] між його співвласниками відповідно до належної кожному частки, та [PERSON] набула право власності на належні їй 31/100 частин житлового будинку, що складають квартиру [ADDRESS] : коридор 3-І коридор пл.9,6 м.кв., 3-ІІ кладовка пл.3,8 м.кв., 3-1 кухня пл.18,0 м.кв., 3-2 кімната пл.16,3 м.кв., 1/2 сараю «Б», частина огорожі, що становить 21/100 частку житлового будинку та коридор 4-1 пл.4,7 м.кв., 4-1 кухня пл.6,7 м.кв., 4-2 кімната пл.12,4 м.кв., гараж «Г», сарай "Б" ,туалет «Т-1», частина огорожі, що становить 10/100 частин житлового будинку, що складає квартиру [ADDRESS] . У відповідності до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частина 1ст.364ЦК Українивизначає,що співвласникмає правона виділу натурічастки ізмайна,що єу спільнійчастковій власності.Згідно вимог ст.367 ч.1 ЦК України, майно, що єу спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Виділ у натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю, можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також має місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення у ізольовані квартири. Згідно із вимогами ч.3 ст.358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. За висновком КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 12.09.2025 року, за технічними показниками житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] може бути поділено У відповідності до вимог ст.364 ч.3 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині виділення в натурі частини житлового будинку позивачу та припинення права спільної часткової власності підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до постанови ВС КЦС від 08.03.2023 року справа №559/1923/17, після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України право спільної власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від площі іншого (інших) співвласників, тобто має складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved