Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» Бабіч Н.А. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в порядку регресу. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 04.08.2024 року між [PERSON] та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №222507451 відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV. За полісом забезпеченим є транспортний засіб BMW 316і. 25.02.2025 року о 08.15 год. у м.Дніпрі на пр.Б.Хмельницького, буд.109, [PERSON] , керуючи автомобілем BMW 316і [NUMBER] , не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на Renault Trafic [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яке стояло попереду. Внаслідок чого сталося ДТП, в якому [PERSON] порушив п.10.1. ПДР, через що ТЗ отримали пошкодження з матеріальними збитками. 04.03.2025 року до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулася власниця пошкодженого авто [PERSON] . Відповідно до ремонтної калькуляції, розрахунку страхового відшкодування та страхового акту № ОЦВ-СП-25-04-5129/1 від пошкодженому ТЗ встановлено розмір матеріального збитку 17827,93 грн. Сума відшкодування була зменшена на суму франшизи у розмірі 2500,00 грн, та виплачена власнику, а саме 15327,93 грн. Згідно з п. 13.2 ст. 13 Закону розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України, зокрема, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. На момент ДТП забезпеченим транспортним засобом керував [PERSON] , який в порушення умов договору, не є власником транспортного засобу. При укладанні договору страхування 50% знижка на страховий платіж надавалася за умови особистого керування застрахованою особою транспортним засобом, а тому відповідач, як особа відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, повинна компенсувати 50 відсотків виплаченого страховою компанією страхового відшкодування на суму 7663,97 грн Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 22.07.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» Бабіч Н.А. судове засідання не з`явилася, разом з позовним вимогами позивачем зазначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутністю позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, 27.08.2025 року ознайомився в приміщенні суду з матеріалами даної справи за допомогою фотофіксації, просив розгляд справи, призначений на 27.08.2025 року відкласти на іншу дату, у подальшому жодного разу в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Крім того, відзиву на позов від відповідача не надійшло, а отже він не скористався своїм правом подачі відзиву у встановленим відповідно до ухвали про відкриття провадження строк. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За правилами ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Виходячи з вищезазначеного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, обізнаність її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд, відповідно до ст.223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.03.2025 року у справі №932/2823/25 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Вказана постанова набрала законної сили 08.04.2025 року. Відповідно до вказаної постанови суду, 25.02.2025 року о 08.15 год. у м.Дніпрі на пр.Б.Хмельницького, буд.109, [PERSON] , керуючи автомобілем BMW 316і [NUMBER] , не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на Renault Trafic [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яке стояло попереду. Внаслідок чого сталося ДТП, в якому [PERSON] порушив п.10.1. ПДР, через що ТЗ отримали пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «BMW 316і», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована ПАТ «HACK «ОРАНТА» на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №222507451 терміном дії з 04.08.2024 року до 03.08.2025 року, згідно з яким страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 160000,00 грн, франшиза становить 2500,00 грн. 04.03.2025 року до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулася власниця пошкодженого авто [PERSON] . Відповідно до розрахунку страхового відшкодування ПАТ «НАСК «ОРАНТА», страхового акту № ОЦВ-СП-25-04-5129/1, затвердженого заступником начальника управління з координації процесу врегулювання збитків ПАТ «НАСК «ОРАНТА» Завадською М.В., розмір матеріального збитку власника автомобіля марки «Renault Trafic, д.н.з. [NUMBER] , становить 17827,93 грн, який був зменшений на суму франшизи у розмірі 2 500,00 грн, та визначений у сумі 15327,93 грн, яка і була перерахована [PERSON] , відповідно до платіжної інструкції № 20166 від 07.04.2025 року. 05.05.2025 року на адресу відповідача надіслано заяву про компенсацію страхового відшкодування з вимогою компенсувати ПАТ «HACK «ОРАНТА» 50% виплаченого страхового відшкодування, а саме 7663,97 грн. Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України № 1961-IV від 01.07.2004 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(надалі - Закон № 1961-IV), що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, що діяв на момент скоєння ДТП. Згідно зі ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187,1188 ЦК України. Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Згідно зі ст.993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. За нормою ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Виходячи з предмету позову та наведених позивачем правових підстав щодо звернення з цим позовом до суду, позивач зазначає, що на виконання зобов`язань, позивачем виплачено потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 15327,93 грн, тому у позивача виникло право звернутись до відповідача, як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та стягнути з відповідача суму виплаченої суми відшкодування. Згідно з п. 1 ч.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України, зокрема, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. На момент ДТП забезпеченим транспортним засобом керував [PERSON] , який в порушення умов договору, не є власником транспортного засобу. При укладанні договору страхування 50% знижка на страховий платіж надавалася за умови особистого керування застрахованою особою транспортним засобом, а тому відповідач, як особа відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, повинна компенсувати 50 відсотків виплаченого страховою компанією страхового відшкодування на суму 7663,97 грн. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов ПАТ «НАСК «ОРАНТА» до [PERSON] про стягнення заборгованості в порядку регресу, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Отже, з [PERSON] на користь ПАТ «НАСК «ОРАНТА» підлягає стягнення у розмірі 7663,97 грн. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved