Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

19.11.2025 [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] являється батьком позивача [PERSON] , [INFO] . З 01.09.2025 вона навчається на денній формі навчання і Іда-Вірумааському центрі професійної освіти, Естонія, і знаходиться на повному державному забезпечені, а тому потребує матеріальної допомоги. У зв`язку з навчанням, вона не має можливості працювати, а мати самостійно не може забезпечити оплату її витрат. Згідно з планом навчання закінчується 19.06.2026. У зв`язку з викладеним вимушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі через оголошення на сайті Судової влади України, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки від 03.11.2025 № 4-17/25/1341, [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання у Іда-Віруаамаському центрі професійної освіти, за програмою «Організатор транспорту логіст». Номінальний термін навчання 1 рік і 6 місяців. Планове завершення навчання 19.06.2026. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, але не більше терміну навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст. 182 цього Кодексу. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, то він має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, та визначаючи аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд бере до уваги вищенаведені обставини справи та приходить до висновку, що такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, та платоспроможності самого відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved