Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

24.11.2025 року [PERSON] звернувся з позовом до Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що його бабуся - [PERSON] , відповідно до договору купівлі продажу від 14.03.1991 року № 359, придбала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Весь час, разом з бабусею, у вищевказаному житловому будинку проживала тітка позивача - [PERSON] . Позивач та мама - [PERSON] проживали окремо. [INFO] бабуся [PERSON] померла у м.Новий Буг, Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 18.06.2009 року. [INFO] померла мама позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про серії [NUMBER] , виданим 01.10.2009 року. Після смерті бабусі, відкрилась спадщина на все належне їй майно, а саме, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який належав їй на праві приватної власності та розташований по [ADDRESS] , але мама позивача за життя не зверталась із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті бабусі. В подальшому тітка позивача - [PERSON] , після смерті бабусі зверталась із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Також відомо, що тітка неодноразово зверталась із заявами до суду, щодо вирішення питання прийняття нею спадщини, після смерті бабусі позивача. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 02.02.2028 року. В жовтні місяці 2025 року до позивача звернулась [PERSON] , яка повідомила, що ще за життя тітки - [PERSON] , вона придбала вищевказаний житловий будинок у останньої, але письмовий договір купівлі-продажу між ними не укладався, при цьому, [PERSON] передала позивачу всі правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок. З метою отримання свідоцтва про прийняття спадщини, в жовтні місяці 2025 року позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Савченко А.В., проте йому було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строком. При цьому було письмово роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини може бути вирішено судом. Однак, вказаний строк позивач пропустив, так як вважав, що після смерті бабусі - [PERSON] , тітка - [PERSON] прийняла в спадщину все майно належне бабусі, а саме, вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який в подальшому відчужила, шляхом його продажу. Але, тільки в жовтні місяці 2025 року, після передачі йому правовстановлюючих документів на житловий будинок, що раніше належав покійній бабусі - [PERSON] , позивачу достовірно стало відомо, що його тітка - [PERSON] за життя зверталась із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори, нотаріусом була зареєстрована спадкова справа №60341036, але оформити в спадок належне бабусі майно (житловий будинок) не встигла в зв`язку з її смертю. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визначити їй додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 27.11.2025 року справу призначено в порядку загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 16.02.2026 підготовче судове засідання закрите, справа призначена до розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі. Представник відповідача Новобузької міської ради в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути без їх участі, заперечень по справі не має, вирішення справи по суті залишає на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] в м. Новий Буг Миколаївської області у віці 76 років померла громадянка [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть (копія), серії [NUMBER] , видане відділом ДРАЦС Новобузького РУЮ 18.06.2009 року (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне її майно ( а.с.18-26). Як встановлено судом із спадкової справи № 27/2017 заведеної 07.03.2017 року із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] , [INFO] , яка була її рідною донькою померлої, що підтверджується рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 11.10.2017 ( а.с.47-60) Однак, [INFO] в м. Новий Буг Миколаївської області у віці 60 років померла громадянка [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть (копія), серії [NUMBER] , видане Новобузьким районним відділом ДРАЦС Головного ТУЮ у Миколаївській області 02.02.2018 року (а.с. 14). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 23.02.2026 року № 84269068 судом встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилась ( а.с.77) Приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Савченко А.В. 04.11.2025 за № 296/01-16 направлено лист [PERSON] , зі змісту якого встановлено, що після смерті [INFO] його тітки [PERSON] за його заявою заведення спадкової справи не є можливим, оскільки він пропустив встановлений законодавством шестимісячний термін для її прийняття ( а.с.33). Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 761/794/15-ц (провадження № 61-13789св18). Як на поважність причин позивач вказує на те, що йому було відомо, що його тітка [PERSON] зверталась до нотаріуса і до суду з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті матері. Однак він не знав, що його тітка [PERSON] не встигла оформити свої спадкові права після смерті матері його бабусі [PERSON] , і про це йому стало відомо лише у жовтні 2025. Зазначені обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини до того ж спадкоємицею пропущено нетривалий строк. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у випадку якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на вищезазначене, суд приймає визнання позову відповідачем у справі, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і вважає позовні вимоги такими, що можливо задовольнити.

Outcome: approved