Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Адвокат Кафтасьєва Ганна Володимирівна в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 20 березня 2009 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину. З грудня місяця 2024 року сімейно шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного, а тому вказує, що подальше існування такого шлюбу є формальне, що обмежує права та інтереси сторін, оскільки підстави для примирення між подружжям відсутні. Можливість розірвання шлюбу в позасудовому порядку у сторін відсутня, оскільки не спілкуються між собою. Питання про поділ майна не ставиться. Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце його проведення повідомлена у встановленому порядку, її представником адвокатом Кафтасьєвою Ганною Володимирівною до суду подана заява про розгляд справи без участі сторони позивача, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про визнання позову про розірвання шлюбу, у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд враховує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, розглядає справу за відсутності сторін. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, приходить до таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] 20 березня 2009 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстрували шлюб, про що складений відповідний актовий запис за № 104 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . (а. с. 10) Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а. с. 11) Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторони фактично припинили, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Питання про поділ майна не ставиться. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд встановив, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, дітей віком до одного року не мають, в зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. В силу вимог ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати понесені позивачем у даній справі не відшкодовуються на підставі заяви останньої про відповідне.

Outcome: approved