Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Посилається на те, що вона є спадкоємцем за законом, що прийняла спадщину. Зазначає, що до складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] . Однак, вона не може оформити свої спадкові права через те, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Зважаючи на викладене, просить суд позов задовольнити визнати за нею право власності на спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, в позові просила суд про розгляд справи у її відсутності. В судове засідання представник відповідача Глибоцької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області не з`явився, направив до суду заяву, згідно якої позовні визнав та справу просив розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Нормами ст. ст. 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.06.2022 року. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина за законом. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] . Приватним нотаріусом було заведено спадкову справу щодо спадкового майна після смерті [PERSON] , однак постановою нотаріуса № 286/02-31 від 15.12.2025 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, оскільки не були надані правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане спадкове нерухоме майно. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця, що прийняв спадщину, є позивачка [PERSON] , яка проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, на підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Даною статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Вказану позицію Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду виклав у своїй Постанові від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц, провадження № 61-3620 св 21. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд, на підставі доказів, що є в матеріалах справи, встановив, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове нерухоме майно є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved