Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

До мого провадження після скасування заочного рішення надійшов позов ТОВ «Діджи Фінанс» (далі «Позивач») до [PERSON] (далі «Відповідачка») про стягнення боргу за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 05 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 100907097. Цим договором ТОВ «Мілоан» надало відповідачці кредит на суму 15 000 гривень на визначений строк та узгоджено процентну ставку за кредитом. В цей же день відповідачці були надані кошти. 13 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений договір факторингу № 10Т, яким право вимоги до [PERSON] за договором № 100907097 від 05.07.2021 передане позивачу. Станом на момент відступлення права вимоги відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за договором виконала не у повному обсязі, внаслідок чого у неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 67 125,00 гривень, з яких: 15 000,00 гривень заборгованість за кредитом; 50 625,00 гривень заборгованість з процентів за користування кредитом; 1 500,00 гривень заборгованість з комісії за надання кредиту. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка до суду не з`явилась, подала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнала частково в розмірі основного боргу та процентів на суму 5 625,00 грн., оскільки саме ця сума процентів узгоджена сторонами у договорі та нарахована в межах строку кредитування. В задоволенні іншої частини позовних вимог просила відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до умов договору про споживчий кредит № 100907097 від 05 липня 2021 року ТОВ «Мілоан» надало [PERSON] кредит в розмірі 15 000 гривень строком на 30 днів. Узгоджено процентну ставку. Вказаний договір підписано в електронній формі. В матеріалах справи також міститься копія договору факторингу № 10Т від 13.10.2021, яким право вимоги до [PERSON] за вказаним договором передане позивачу. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача суми основного боргу в розмірі 15 000 гривень за цим кредитним договором. Окрім суми основного боргу позивачем за договором від 05.07.2021 заявлені вимоги про стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 50 625 гривень 00 копійок. Згідно до п. 1.5.2 Договору від 05.07.2021 сторони погодились, що проценти за користування кредитом становлять 5 625,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку за кожен день користування кредитом. Строк кредитування встановлений пунктами 1.3 і 1.4 та складає 30 днів (до 04.08.21). Орієнтовна загальна вартість кредиту, відповідно до «Графіку платежів за договором про споживчий кредит 100907097 від 05.07.2021» (Додаток № 1 до Договору) та п. 1.5 Договору становить 22 125 гривень 00 копійок, з яких проценти 5 625 гривень 00 копійок. Ця сума вираховується виходячи з визначеної договором процентної ставки (1,25 % на день), строку кредитування (30 днів) та суми кредиту (15 000 гривень): 15 000 грн. * 1,25 %/день * 30 днів = 5 625,00 грн. Ця сума процентів обґрунтована умовами договору № 100907097 від 05 липня 2021 року та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за цим договором. Стосовно стягнення процентів за період після 04 серпня 2021 року, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору строк кредитування встановлений до 04 серпня 2021 року включно. Зі спливом цього строку, тобто з 05 серпня 2021 року, відповідач була зобов`язана повернути позивачу всю її заборгованість за договором, оскільки це прямо визначено в самому договорі. Таким чином, абзац 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку надання цієї позики. В постанові Великої Палати ВС по справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року в подібній справі було зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Подібний висновок неодноразово повторювався в правових позиціях Верховного Суду і в даному випадку суд вважає необхідним застосувати його в даній справі. Таким чином, нарахування процентів за договором № 100907097 від 05 липня 2021 року за період після 04 серпня 2021 року є необґрунтованим, оскільки здійснене поза межами строку кредитування. Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення процентів підлягають частковому задоволенню в межах строку кредитування, що становить 5 625,00 гривень. Також підлягає задоволенню сума разової комісії у 1 500 гривень 00 копійок, оскільки вона прямо передбачена п. 1.5.1 Договору і не має періодичного характеру. Судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог на підставі ч. 1 ст. 141 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial