Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду із позовом, про стягнення з [PERSON] , заборгованості за кредитним договором № 5378443 від 12.05.2023 в сумі 19750 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.05.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5378443, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 5000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів, платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало у повному обсязі, надало відповідачу кредит, відповідач в свою чергу не виконав умови кредитного договору. Договір про надання кредиту укладений з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, після чого укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу перераховані кошти відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника. 28.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги № 103-МЛ, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 5378443 від 12.05.2023. Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 22964911/676 від 04.12.2025. Сума заборгованості відповідача становить 19750 грн, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту 5000 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків 14250 грн, прострочена заборгованість за комісією 500 грн., яку позивач просить стягнути із відповідача. Позовна заява надійшла до суду 24.12.2025. Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 06.01.2026, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Задоволено клопотання про витребування доказів в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджують чи спростовують факт перерахування коштів на картковий рахунок. 16.01.2025 від відповідачки через підсистему «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог, ставить під сумнів укладання з ТОВ «Мілоан» кредитного договору № 5378443 від 12.05.2023 та просить витребувати оригінал електронного доказу - кредитний договір № 5378443 від 12.05.2023 (з усіма доповненнями та додатками до нього, а також сертифікат ЕЦП/КЕП, що підтверджує підписання договору обома сторонами), а в разі ненадання оригіналів витребуваних документів - визнати недопустимими в якості доказів надані позивачем паперові копії електронних документів на підтвердження факту надання кредиту відповідачці, а також навела інші доводи щодо невизнання позову. 28.01.2026 ухвалою суду витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» оригінал електронного доказу, саме кредитний договір № 5378443 від 12.05.2023 (з усіма доповненнями та додатками до нього), а також сертифікат ЕЦП/КЕП, що може підтвердити підписання договору обома сторонами, або докази використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 09.03.2026 витребувані судом документи надійшли із заявою про виконання ухвали суду, додатковими поясненнями, які оглянуті судом та долучені до матеріалів справи, з підтвердженням надсилання пояснень відповідачці (а.с.102-108). Представник позивача 11.03.2026 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», позовну заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судові засідання 28.01.2026, 19.02.2026 та 11.03.2026 не з`явилась, про день, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 12.05.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладений Договір про споживчий кредит № 5378443, відповідно до умов якого сума (загальний розмір) кредиту становить 5000 грн, кредит надається загальним строком на 105 днів. Комісія за надання кредиту: 500 грн., яка нараховується за ставкою 10% відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом: 13500 грн, які нараховуються за ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с. 8-13). Договір про споживчий кредит № 5378443, Графік платежів за договором, паспорт споживчого кредиту та Анкета-заява на кредит підписані [PERSON] одноразовим ідентифікатором Z31453, що також підтверджується довідкою наданою ТОВ «Мілоан» (а.с. 15). Відповідно до платіжного доручення 100309626 від 12.05.2023 ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок отримувача [PERSON] кошти згідно з договором № 5378443 у розмірі 5000 грн (а.с. 16 зворот). Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 5378443 від 12.05.2023, заборгованість відповідачки [PERSON] перед ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» станом на 11.12.2025 складає 19750 грн, яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 5000 грн., простроченої заборгованості за комісією 500 грн., простроченої заборгованості за відсотками 14250 грн (а.с. 18). 28.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги № 103-МЛ, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача, що також підтверджується актом приймання - передачі реєстру боржників та платіжною інструкцією від 28.08.2003. Таким чином, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 5378443 від 12.05.2023 (а.с. 18, зворот-27, зворот). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 103-МЛ від 28.08.2023, ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 19750 грн (а.с.28), що підтверджується також розрахунком заборгованості, які містяться в матеріалах справи. Відповідачці надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 22964911/676 від 04.12.2025, будь-якої відповіді відповідачка не надала, заборгованість не погасила і таких відомостей суду не надано (а.с.28, зворот). АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду надав лист, згідно якого підтверджено, що на ім`я клієнта [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] , на яку по рахунку № [NUMBER] здійснено зарахування коштів на суму 5 000 грн 12.05.2023 (а.с.72). Згідно з положеннями ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628,629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України). За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону). Згідно із ч. 6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наявні в матеріалах справи відомості, а саме: розрахунок заборгованості, виконаний ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», враховують щоденні нарахування за кредитом та відповідають умовам кредитного договору. Отже, наведені обставини підтверджують факт звернення відповідачки до фінансової установи та отримання нею кредитних коштів, що у свою чергу свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Кредит». Так, щодо заперечень відповідачки відносно можливого неукладення договору та отримання нею кредитних коштів, суд вважає що позивачка має право оспорити договір на тій підставі, що грошові кошти насправді не були одержані від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Разом з тим, відповідачка не надала жодного підтвердження факту не укладання кредитного договору № 5378443 від 12.05.2023 та неотримання нею грошових коштів за кредитним договором. При цьому, обов`язок щодо повернення коштів за кредитним договором має абсолютний характер і його невиконання можливо виключно у визначених законом випадках. Крім того, як вбачається із листа наданого АТ КБ «Приватбанк» на ім`я відповідачки була емітована картка і здійснено зараховування коштів у спірний період у сумі 5 000 грн. При дослідженні судом оригіналу отриманого електронного доказу договору про надання споживчого кредиту № 5378443 від 12.05.2023 із додатками (всього 14 аркушів) вбачається те, що вони відповідають наявній у матеріалах справи паперовій роздруківці спірного кредитного договору, копії наявні у матеріалах справи, що спростовує відповідні заперечення відповідачки, наданими нею у відзиві на позовну заяву. Крім того, суд вважає безпідставними заперечення відповідачки щодо неукладення нею спірного договору, який нею дійсно підписаний 12.05.2023 о 15:46 за допомогою електронного одноразового ідентифікатора «Z31453», що підтверджується наданим представником позивача (компакт-диск CD-R), в якому знаходиться оригінал кредитного договору № 5378443 від 12.05.2023 (а.с. 120-130) та долученими доказами: довідкою з ІТС ТОВ «Мілоан» про надсилання одноразового ідентифікатора у формі смс на телефонний номер [NUMBER] що мало місце о 15:45:53 12.05.2023 (а.с.111), інформацією з електронного файлу (LogFile), щодо підтвердження підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір у формі електронного правочину № 5378443 від 12.05.2023 (а.с.112), хронологією вчинених дій щодо укладання кредитного договору № 5378443 від 12.05.2023 (а.с.113), графіком платежів за договором№ 5378443 від 12.05.2023 (а.с.131), протокол створення КЕП (а.с.114), паспортом споживчого кредиту № 5378443 від 12.05.2023 (а.с.132-133), що також безспірно свідчать про укладення відповідачкою кредитного договору із первісним кредитором ТОВ «Мілоан» в електронній формі, що також спростовує відповідні заперечення відповідачки. За вказаних обставин, суд вважає доведеним факт укладення між відповідачкою і первісним кредитором ТОВ «Мілоан» кредитного договору, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачкою не був би укладений. Крім того, суд вважає помилковими доводи відповідачки про відсутність належних доказів переходу до позивача «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» права вимоги від первісного кредитора ТОВ «Мілоан» та відсутність у справі доказів сплати новим кредитором грошових коштів первісному кредитору, оскільки такі доводи спростовані вищевказаним договором факторингу, актом прийому-передачі Реєстру боржників за цим договором і витягом з Реєстру прав вимог. Також, щодо посилання відповідачки на кабальні проценти, нараховані позивачем, то суд не вправі переглядати чи зменшувати нараховані відсотки за кредитним договором, оскільки позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення процентів за користування кредитом, які за своєю правовою природою є платою за користування кредитом, а не видом забезпечення виконання зобов`язання; спірний розмір процентів узгоджений із відповідачкою, яка положень кредитного договору в судовому порядку не оспорювала, ураховуючи свободу договору та його обов`язковість для сторін, неможливість односторонньої відмови від договору, презумпцію правомірності правочину, а також відсутність іншого розрахунку щодо розміру його заборгованості перед позивачем. Крім того, оспорюваний договір № 5378443 був укладений 12.05.2023, тобто до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набрав чинності 24.12.2023). Інші доводи відповідачки, зазначені у відзиві, суд вважає такими, що не спростовують заявлених позовних вимог, оскільки не знайшли свого підтвердження та спростовуються дослідженими судом доказами. За відсутності доказів того, що відповідачка повернула кредитні кошти, отримані на підставі вказаного договору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» є доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі і з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 19750 грн, що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 5000 грн, простроченої заборгованості за комісією 500 грн та простроченої заборгованості за відсотками 14250 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України визначено, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Згідно з платіжною інструкцією № 41608 від 18.12.2025 позивачем було сплачено 2422,40 грн судового збору (а.с. 1), які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано суду договір про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» із адвокатським об`єднанням «Апологет» (а.с.31, зворот), акт № Д/10966 про надання послуг від 11.12.2025 (а.с.32, зворот), детальний опис наданих послуг до акту № Д/10966 від 11.12.2025 (а.с.33). Відповідно до наданих документів, загальна сума витрат на надання правничої допомоги склала 8000 грн. З урахуванням приписів ст. 141 ЦПК України, враховуючи складність справи, спрощений порядок розгляду, без участі сторін, наданий адвокатом обсяг послуг (усна консультація, ознайомлення, погодження, складення позовної заяви та подання її до суду), доводи відповідачки щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу, затрачений час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат та пропорційність складності справи вартості послуг адвоката, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved