Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Німець Олена Михайлівна, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 березня 2014 року [PERSON] зареєстрував шлюб з гр. [PERSON] . Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що до реєстрації шлюбу у відповідача [PERSON] , народився син [PERSON] , [INFO] (реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України - за вказівкою матері). Згодом, за їх спільною згодою він визнав батьківство відносно [PERSON] , на підставі заяви, поданої в Ужгородський МВ ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області. Ім`я дитини [PERSON] змінено на [PERSON] . 08 липня 2019 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 02 жовтня 2019 року на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду №308/3168/19 від 30 серпня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , виключено з відомостей про батьківство [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, на підставі рішення суду, [PERSON] було викреслено із запису про батьківство як батька [PERSON] , однак, малолітній [PERSON] цього не знає і надалі вважає [PERSON] своїм батьком. Зазначає, що [PERSON] , підтримує обох дітей, сплачує аліменти на [PERSON] в повному обсязі, переказує [PERSON] та [PERSON] гроші на додаткові витрати, цікавиться їхнім життям та здоров`ям, щодня спілкується в телефонному режимі. Після повномасштабного вторгнення, [PERSON] виїхала з синами, [PERSON] та [PERSON] , до Амстердаму ( Нідерланди ). Позивач регулярно підтримує контакт з дітьми, в тому числі після їхнього виїзду за межі України. Пояснює, що в 2023 році йому стало відомо, що його колишню дружину взяла на контроль служба захисту дітей та молоді регіону Амстердам, через невиконання нею своїх батьківських обов`язків. Рішенням окружного суду Амстердама (Відділ у справах з сімейного та ювенального права) від 04.06.2023 року, номери справ: С/13/751163/JE RK 23-318, С/13/750269/ JE RK 24- 277, [PERSON] та [PERSON] дозволено влаштувати поза сім`єю, а саме в патронатну родину, а якщо це не буде можливим, то на проживання в приміщенні організації з надання допомоги молоді. Також рішенням окружного суду Амстердама (Відділ у справах з сімейного та ювенального права) від 15.12.2023 справа С/13/742835/JE RK 23-740, [PERSON] та [PERSON] поміщено під нагляд Служби захисту дітей та молоді регіону Амстердам, що розташована в м.Амстердам, на період з 15.12.2023 до 15.09.2024. Крім того, рішенням окружного суду Амстердама від 07.02.2025 у спразі №С/13/754504/ JE RK 24-483 продовжено нагляд та розміщення [PERSON] та [PERSON] поза домом для проживання в прийомній сім`ї, житловій групі або мережевому розміщенні, у тому числі за кордоном, з 15 лютого 2025. Рада з питань захисту дітей в Амстердамі зазначає, що діти зростають в таких умовах, що їхній розвиток знаходиться під серйозною загрозою. Оскільки, патронатну родину для дітей не знайшли, то діти на даний час проживають в приміщенні організації з надання допомоги молоді де нема жодної жінки. 21.07.2025 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення, яким позбавлено [PERSON] , [INFO] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Пояснює, що з 15 грудня 2023 року дитина [PERSON] перебуває під захистом Служби у справах дітей міста Амстердама, а позивач надсилає йому кошти для проживання там, оскільки не може його забрати в Україну. Не зважаючи на вищевикладене, у позивача все ще наявний обов`язок щодо сплати аліментів на утримання сина на користь відповідача, яка за рішенням суду має право на отримання від Позивача аліментів. Вважає, що з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів змінились обставини справи та мати дитини [PERSON] , відповідачка позбавлена батьківських права щодо останнього, а тому наявні підстави для припинення стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] . Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.10.2025 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.01.2026 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подала, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 липня 2019 року справа № 308/5796/19 розірвано. Згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 23.07.2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, [PERSON] народився [INFO] , її батьком значиться [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 25.07.2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, [PERSON] народився [INFO] , його батьком значиться [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Рощенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.04.2024, стягнуто із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із 11 липня 2019 року і до досягнення ним повноліття. Визначено місце проживання дитини - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що позивач з 2022 перебуває в зоні бойових дій та є учасником бойових дій, що стверджується копією посвідчення серія [NUMBER] від 03.11.2021. Як пояснює представник позивача, після повномасштабного вторгнення, [PERSON] виїхала з синами, [PERSON] та [PERSON] , до Амстердаму ( Нідерланди) . З листа начальника відділу ДВС у місті Ужгороді ЗМУМЮ від 09.08.2024, слідує, що на виконанні у відділу ДВС у місті Ужгороді перебуває виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №308/7987/19 від 1305.2021 виданого Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області про «Стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від заробітку щомісячно починаючи з 11.07.2019 року і до досягання дитиною повноліття». Станом на 01.08.2024 заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2025 року, позбавлено [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішення суду мотивоване тим, що через наявність загроз для розвитку дітей з 15.12.2023 до 15.12.2024 року малолітній [PERSON] разом з братом, на підставі рішення суду, був відібраний від матері і переданий під нагляд Служби захисту прав дітей у місті Амстердам з проживанням у спеціальній організації. Матері надано час на виправлення та повернення дітей у сім`ю. З огляду на те, що матір`ю умови повернення дітей виконані не були, у подальшому строк дії наказу було продовжено до 15.09.2025 року. Суд встановив, що за весь час перебування дітей під наглядом Служби захисту прав дітей у м.Амстердам, а це станом на час розгляду справи вже більше півтори роки, мати не показала належної, активної і послідовної поведінки, яка могла б свідчити про її наміри виправитися і повернути дітей у сім`ю. Поодинокі випадки інтересу до дітей за весь період їх відібрання від матері не можуть свідчити про належне виконання нею батьківських обов`язків. На думку суду, висновок органу опіки та піклування ґрунтується на достатній доказовій базі, а позивач довів обставини свідомого та умисного ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов`язків, мотиви для позбавлення її батьківських прав є доречними і достатніми, а рішення про позбавлення її батьківських прав здатне забезпечити належний захист прав та інтересів дитини. За змістом ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, законодавець чітко визначив, по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі. По-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, в даному випадку мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матір дитини. При цьому обов`язок матері утримувати дитину не припиняється. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), яким визначено, що за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Окрім того, як зазначено в постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Як вже зазначалось вище, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2025 року відповідачку [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з умисним та тривалим ухиленням від виконання батьківських обов`язків. Позбавлення відповідачки батьківських прав свідчить про те, що вона втратила статус законного представника дитини та право розпоряджатися коштами, призначеними для її утримання, а також не забезпечує фактичного утримання та виховання дитини. За таких обставин подальше стягнення аліментів на її користь суперечить їх цільовому призначенню та інтересам дитини. Таким чином, суд дійшов висновку, що з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів істотно змінилися обставини, які мають значення для вирішення даного спору. Згідно зі ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати аліментів або заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність передбачених законом обставин. Позбавлення відповідачки батьківських прав щодо дитини, на утримання якої проводиться стягнення аліментів є обставиною, що має істотне значення у розмінні ч.2 ст.197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами. За наведених обставин суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для припинення стягнення аліментів на користь [PERSON] та звільнення [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами.

Outcome: approved