Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

16 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі-позивач) через свого представника Горну Вероніку Іванівну в системі «Електронний суд» сформувало до Миколаївського районного суду Миколаївської області позовну заяву до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 8 300 грн 00 коп., з яких: 2 500 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 3 875 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками; 225 грн 00 коп. комісія (пов`язана з наданням кредиту); 450 грн. 00коп. додаткова комісія; 1 250 грн 00 коп. - неустойка, а також про стягнення судових витрат у справі. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» посилалося на те, що відповідно до укладеного між ним та відповідачем кредитного договору № 10.02.2025-100000366 від 10 лютого 2025 року, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору, відповідач отримав кредит у розмірі 2 500 грн 00 коп., на 217 днів з фіксованою ставкою у розмірі 1 % за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Свої зобов`язання позивач виконав у повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. 27 січня 2026 року представником відповідача [PERSON] [PERSON] в системі «Електронний суд» сформовано відзив на позов, у якому відповідач заперечує проти позовних вимог та не погоджується із сумою заборгованості у розмірі 8 300 грн, вважає її необґрунтованою, не підтвердженою належними та допустимими доказами та такою, що не підлягає задоволенню. Зазначено, що в матеріалах справи відсутні первинні документи, які підтверджують видачу кредитних коштів Відповідачеві саме у тих розмірах, що зазначає позивач. Довідка сформована системою LiqРay, не є належним та достатнім доказом виникнення та існування між кредитором та відповідачем кредитних відносин та доказом заборгованості. Не надано виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача за кредитним договором заборгованості. Позивачем заявлено вимогу про стягнення неустойки за кредитом у сумі 1 250 грн, втім дана вимога не підлягає задоволенню, так як нараховувалась відповідно до ст. 625 ЦПК України за такий період, коли це було заборонено відповідно до Закону (п. 15; п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України), а відтак не можуть бути стягнуті з відповідача неустойка, оскільки Позичальник звільнений від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за даним договором, під час дії воєнного стану. Крім того, [PERSON] є військовослужбовцем, тому нараховані відсотки за кредитними договорами є незаконними, та підлягають списанню. У зв`язку з вище викладеним,просять відмовити у задоволені позовних вимог за позовом ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» не з`явився, при цьому з тексту позовної заяви вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, 06 березня 2026 року представником відповідача в системі «Електронний суд» сформовано заяву про проведення судового засідання без їх з відповідачем участі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем 10 лютого 2025 року укладено кредитний договір (оферти) № 10.02-100000366 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною даного договору. За умовами договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Сума кредиту встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (п.п. 3.3.2); Тип кредиту кредитна лінія (п.п. 3.3.3); Строк, на який надається кредит встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (п.п. 3.3.5); проценти за користування кредитом встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (п.п. 3.3.7); Графік платежів встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору (п.п. 3.3.8) (а. с. 18 21 та на зворотах). Дата надання/видачі кредиту - 10/02/2025. Сума Кредиту: 2 500 грн 00 коп. Строк, на який надається Кредит - 217 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 14.09.2025; Процентна ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 9% від суми Кредиту та дорівнює 225 грн 00 коп. Неустойка: 37 грн 50 коп., що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до умов договору та заявки відповідачу надано кредит у розмірі 2 500 грн 00 коп. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України "Про споживче кредитування" та Законом України "Про електронну комерцію". Зокрема, в ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно з ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. З Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є повідомлення з кодом Е847 на номер телефону відповідача [NUMBER] . А отже, відповідач прийняв пропозицію позивача на укладення кредитного договору та погодився з умовами, які викладені у ньому. Доказів протилежного суду не надано. Відомостей про дострокове розірвання кредитного договору матеріали справи не містять, як і не містять відомостей про те, що відповідач оспорював факт укладання вказаного кредитного договору. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 29.09.2025, 10.02.2025 на номер картки [NUMBER] , призначення платежу: видача за договором кредиту № 10.02.2025-100000366, були успішно перераховані кошти у сумі 2 500 грн (а. с. 13). При цьому, відповідачем не надано належних доказів того, що вказані грошові кошти на його рахунок не надходили. Таким чином, договір є укладеним та виконаним позивачем, проте відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 14.09.2025 утворилась заборгованість згідно з довідкою розрахунком у розмірі 8 300 грн 00 коп., з яких: 2 500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3 875 грн - заборгованість за відсотками; 225 грн комісія (пов`язана з наданням кредиту); 450 грн додаткова комісія (за обслуговування кредитної заборгованості); 1 250 грн - неустойка (а. с. 14). На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь позивача за Договором заборгованості, яка складається з тіла кредиту та одноразової комісії, виходячи з наступного. Відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час. Крім того, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час. Як убачається з копії військового квитка серії [NUMBER] від 01.07.2020, [PERSON] перебуває на військовій службі з 25.06.2020 за контрактом. Отже, на час укладення кредитного договору № 10.02.2025-100000366 від 10 лютого 2025, в період виконання його умов, а також станом на момент розгляду справи в суді на відповідача [PERSON] поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей» та п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, тобто до нього не може застосовуватися відповідальність у виді штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом. Такий висновок суду цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.05.2021 року у справі № 502/1438/18. У постанові ВС від 18 січня 2023 року у справі № 642/548/21 зазначено, що «… пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою…дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення». Вказані правові висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц (провадження № 61-21025св18). Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення процентів та неустойки в сумі 1 250,00 грн задоволенню не підлягають. Крім того, стосовно стягнення комісії суд зазначає наступне. Установлено, що у Договорі встановлено комісію, пов`язану з наданням кредитних коштів у сумі 9% від суми кредиту, та за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 225 грн у кожному з 2 чергових періодів. Комісія за обслуговування встановлюється за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено Кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. Проте, позивачем жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, не надано та матеріали справи не містять, як і не містить таких даних розрахунок заборгованості. Частиною першою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід, у тому числі надання інформаційної підтримки. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі N 496/3134/19 (провадження N 14-44цс21). У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі N 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". За таких обставин, оскільки відповідачу встановлено плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, пункти про нарахування комісії за надання кредиту є нікчемними, а тому нарахування заборгованості за цією комісією в сумі 450 грн 00 коп. є безпідставним та вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідач [PERSON] не звільнений від сплати заборгованості по тілу кредиту та одноразової комісії з надання кредиту, передбаченої договором. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У матеріалах справи міститься Платіжна інструкція №СЦ00045363 від 09.10.2025, відповідно до якої ТОВ «Споживчий центр» сплачено судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 32,83 %, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 795 грн 27 коп., тобто пропорційно до задоволених вимог. Решта витрат покладається на позивача.

Outcome: partial