Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

16 грудня 2025 року представник позивача звернувся до суд із вказаним позовом, який мотивує тим, що 07 вересня 2020 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2033173067 відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 5 478 грн. На виконання взятих на себе зобов`язань позивач надав відповідачці кредитні кошти в розмірі та на умовах визначених договором. Натомість відповідачка виконувала взяті на себе зобов`язання з порушеннями умов договору, що спричинило виникнення заборгованості, розмірі 6 135 грн, що складається із 5 478 грн заборгованості по тілу кредиту; 0,55 грн заборгованості по відсотках; 657,36 грн заборгованість по комісії. Право вимоги до відповідача виникло у позивача на підставі укладеного 20 серпня 2021 року договору факторингу № 20/08/21 з Акціонерним товариством «ОТП БАНК». Тому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 135,91 та понесені судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 3 000 грн. Розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Ухвалою від 17 грудня 2025 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Суд, враховуючи, що ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, розглянув справу за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання також повторно не з`явилася, про розгляд справи належно повідомлялася судовими повістками, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи в її відсутності не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 07 вересня 2020 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2033173067 (а.с. 26-27). Відповідно до умов укладеного договору відповідачу надано кредит у розмірі 5 478 грн. строком на 36 місяців з правом пролонгації. Дата повернення кредиту 07 квітня 2021 року. Згідно п.1.2. Договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись: фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних. За користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та договором. На дату укладення Заявки-анкети розмір процентної ставки становить 5 % в місяць. На дату укладення Заявки-анкети розмір процентної ставки впродовж Пільгового періоду становить 0,01% річних (п.2.1). Комісія за використання кредитних коштів (відсоток від суми заборгованості на дату закінчення пільгового періоду) 1-3 %. Отримання кредитних коштів відповідачем підтверджується відповіддю АТ "ОТП БАНК" (а.с. 83-85). Відповідно до положень ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Судом перевірено правильність нарахування позивачем заборгованості за кредитним договором та процентів. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача на підставі укладеного договору факторингу №20/-8/21, згідно якого первісний кредитор АТ "ОТП БАНК" відступив на користь ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" права вимоги за кредитним договором № 2033173067 від 07.09.2020 року, продукт (POS), укладеним між АТ "ОТП БАНК" та [PERSON] . Отже, зазначені умови цілком відповідають законодавчому визначенню кредитного договору, передбаченому ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо розміру процентів, то такий розмір, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Тлумачення змісту вказаних пунктів кредитного договору дає підстави для висновку, що сторонами погоджено два види відсоткової ставки, базову та знижену, в залежності від періоду користування кредитними коштами, а не відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт порушення відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором внаслідок не повернення кредиту у встановлений договором строк, також позивачем доведено існування заборгованості в сумі 6 135,91 гривень і складається із 5 478 грн заборгованості по тілу кредиту, 0,55 грн заборгованості по відсотках та 657,36 грн заборгованості по комісії. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору, що сплачений позивачем при зверненні до суду оскільки позов задоволено повністю. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн, суд враховує наступне. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження заявленого позивачем розміру витрат з надання професійної правничої допомоги в сумі 3 000 грн, надано договір про надання правової допомоги №43453613/1 від 25 серпнчя 2025 року, акт виконання робіт. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. А тому, враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 3 000 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та статей 525, 536, 610, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved