Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Сакун Інна Анатоліївна, звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві представник зазначила, що 17 лютого 1990 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Представник позивачки зазначає, що підставою для розірвання шлюбу стало те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, цінності та обов`язки, через що між ними постійно виникають сварки та побутові конфлікти. Більше 30 років, а саме з 1993 року, сторони разом не проживають та не спілкуються, спільного господарства не ведуть. Просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник подав до суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце судового засідання, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 листопада 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 лютого 1990 року у виконавчому комітеті Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, актовий запис №19, та після реєстрації шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується актовим записом про укладення шлюбу №19 від 17 лютого 1990 року. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд також вважає за необхідне позивачці, за її заявою, відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] . Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved