Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір№ 7739133 від 30.03.2024. Сума кредиту складає 20 500,00 грн., яка була перерахована на платіжну картку. Строк дії кредиту становить 360 днів. Оскільки відповідач не виконала умови кредитного договору, то її заборгованість становить 65 600,00 грн. 23.10.2024 ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" було укладено договір факторингу № 23.10/24-Ф, згідно умов якого право вимоги перейшло до останнього. 20.01.2025 ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" та позивач уклали договір факторингу №20/01/2025-01, згідно умов якого, позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набув права грошової вимоги до відповідача. Ухвалою суду від 27.01.2026 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованим повідомленням. Рекомендоване повідомлення було вручено відповідачу особисто. Станом на день винесення рішення відзив від відповідача на позовну заяву не надходив. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7739133 від 30.03.2024 про надання споживчого кредиту. Зобов`язання за кредитним договором настало після перерахування Товариством суми кредиту на платіжну картку відповідача, реквізити якої вона зазначила під час реєстрації або заповнення даних в Особистому кабінеті чи мобільному застосунку. 30.03.2024 ТОВ "Авентус України" ініційовано переказ коштів за кредитним договором шляхом безготівкового зарахування через компанію ТОВ "ПЕЙТЕК" на платіжну картку № [NUMBER] . Отже, первісний кредитор свої зобов`язання щодо надання грошових коштів виконав в повному обсязі, що підтверджується листом № 20241113-1/1 від 13.11.2024 з відміткою ТОВ "Авентус Україна" та повідомленням від платіжної системи, яка здійснила перерахуванням коштів - ТОВ "ПЕЙТЕК". Згідно повідомлення АТ КБ «Приват Банк» від 28.02.2026 на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № 5363542107045487 на яку було зарахування коштів на суму 10 500 грн. від 30.03.2024 та 10 000 грн. від 30.03.2024. Відповідно до умов кредитного договору, сума кредиту становить 20 500 грн., строк дії кредиту становить 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 10 днів. Стандартна процентна ставка становить 2,20% в день, та застосовується в межах строку кредитування. Підписанням електронного кредитного договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Авентус Україна". Оскільки відповідач не виконала умови кредитного договору, то її заборгованість становить 65600 грн., з яких: 20500,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 45 100,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку за період 20.01.2025 по 01.11.2025. 23.10.2024 ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу №23.10/24-Ф, згідно умов якого право вимоги перейшло до останього. 20.01.2025 ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" уклали договір факторингу № 20/01/2025-01, згідно умов якого, позивач набув права грошової вимоги до відповідача. Відповідно до витягу з Реєстру боржників за договором факторингу № 20/01/2025-01 від 20.01.2025 від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 74 945,00 грн., що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу та платіжною інструкцією №213 від 20.01.2025, яка свідчить про виконання Фактором своїх обов`язків за вищевказаним договором факторингу. Відповідач не виконала свого зобов`язання за кредитним договором. Вимогу про стягнення заборгованості за штрафами позивачем до відповідача не пред`явлено. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: догоір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановленно законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів і вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмові форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідкам прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зважаючи на те, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 662,40 грн. Позивач просив стягнути із відповідача на свою користь витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Згідно з положеннями ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження факту надання адвокатом правничої допомоги у зв`язку із розглядом цієї справи, разом із позовною заявою до суду надані слідуючі документи: - копія договору про надання правової допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025, укладеним між Адвокатським бюро "Соломко та Партнери" та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ"; - додаткова угода до договору № 25770860313 від 11.09.2025; - копія акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги від 01.11.2025. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, відсутністю клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень.

Outcome: approved