Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

ТзОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 7131598 від 22.03.2023 у розмірі 20429,50 грн. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 22.03.2023 року між ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , було укладено Договір позики №7131598. 27.12.2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 01.02-92/23, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-92/23 , заборгованість [PERSON] за Договором Позики №7131598 станом на дату складання позовної заяви становить: 20429,50 грн. Ухвалою судді від 18.09.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 12.01.2026 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03.11.2025 року задоволено частково. Скасовано заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03.11.2025 року у цивільній справі №570/4074/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 27.01.2026 року представник відповідачяа подав до суду відзив на позовну заяву, позов визнав частково, не заперечував щодо задоволення позову в розмірі 6385 грн 66 коп. Зазначивши, що сума позики за договором № 7131598 від 22.03.2023 становить 5350 грн на строк 23 дні, відсотки за користування позикою в розмірі 2768,63 грн, відповідачем сплачено 1732, 97 грн, тому не заперечує щодо задоволення позову в розмірі 6385 грн 66 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначивши про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, у заяві представник не заперечує про розгляд справи за відсутності представника відповідача, з урахуванням відзиву на позов. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з наступних підстав. 22.03.2023 року між ТзОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», та [PERSON] було укладено Договір позики № 7131598 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», свої зобов`язання за договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника , яку позичальник вказав при оформленні позики. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС». 27.12.2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (ТзОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено договір факторингу № 01.02-92/23, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-92/23 заборгованість [PERSON] за Договором Позики №7131598 склала: 20429,50 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «СВЕА ФІНАНС» є новим кредитором у зобов`язанні з відповідачем, відповідно до умов договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до умов договору ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» надало відповідачу кошти в сумі 5350,00 грн на строк 23 дні, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти і сплатити плату від суми позики У підписаному відповідачем договорі № 7131598 від 22.03.2023 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогамистатті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зістаттею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписівстатті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №7131598 від 22.03.2023 року остання становить: заборгованість за основним боргом 5350 грн; заборгованість по відсотках 15079,50; пеня - 0,00 грн; загальна заборгованість 20429,50 грн. Враховуючи, що кошти фактично отримані відповідачем та в добровільному порядку кредитору не повернуті, позивач має право вимагати виконання договору в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення коштів. Таким чином, суд приходить висновку про наявність правових підстав для стягнення в судовому порядку суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 5350,00 грн. Однак суд, не погоджується з розрахунком суми відсотків, з огляду на наступне. Суд зважає на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 в справі № 910/4518/16, згідно з якими надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто, фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другоюстатті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Тому при стягненні заявленої позивачем заборгованості не підлягають врахуванню завуальовані, неоднозначні умови, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом, поза чітко вказаного строку кредитування. Крім того, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другоюстатті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16. Судом установлено, що п. 2 Договору позики №7131598 від 22.03.2023 року визначено, серед іншого, строк позики - до 14.04.2023 (23 дні), а в Додатку №1 до договору позики міститься Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки задоговором про споживчий кредит. Отже, враховуючи узгоджені сторонами строки кредитування, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії договору позики, суд вважає, що у відповідача виникло зобов`язання зі сплати відсотків за договором в межах строку дії договору (23дні) в сумі 2 768,63 грн, що узгоджується зрозрахунком заборгованості первісного кредитора. Також суд враховує часткове погашення відповідачем заборгованості в розмірі 1732,97 грн. За наведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та до стягнення з відповідача підлягає заборгованість в загальному розмірі 6385,66 грн.: (заборгованість за основним боргом 5350 грн + заборгованість по відсотках 2 768,63 грн. - 1732,97 грн. часткове погашення відповідачем заборгованості) Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 757,17 грн. (6385,66 грн*2422,40 грн /20429,50 грн) На підставі викладеного,

Outcome: partial