Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

12 травня 2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] на його користь за договорами № 2108854042947 від 29.03.2021 , № 2112260328932 від 02.05.2021 , №2108851780760 від 29.03.2021 заборгованість у розмірі 152 523,68грн. , а також 2422,40 грн сплаченого судового збору та 25 000,00 грн витрат на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 березня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування » та відповідач уклали договір № 2108854042947, за умовами якого відповідач отримав 2 600,00 грн., строком на один рік . Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування » свої зобов`язання виконало у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 2 600,00 грн, а останній свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 41 627,56 грн, з яких: 2 600,00 грн заборгованість за основним боргом, 39 037,56 грн . заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. 02 травня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування » та відповідач уклали договір № 2112260328932, за умовами якого відповідач отримав 5 200,00 грн., строком на один рік . Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування » свої зобов`язання виконало у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 2 500,00 грн, а останній свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 96 815,68 грн., з яких: 5 200,00 грн заборгованість за основним боргом, 91 615,68 грн . заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 60 920,08 грн., з яких: 5 200,00 грн заборгованість за основним боргом, 55 720,08 грн . заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. 29 березня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування » та відповідач уклали договір №2108851780760 , за умовами якого відповідач отримав 5 900,00 грн., строком на один рік . Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування » свої зобов`язання виконало у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 5 900,00 грн, а останній свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 69 089,69 грн, з яких: 4 450,00 грн заборгованість за основним боргом, 64 639,69 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 49 976,04 грн., з яких: 4 450,00 грн заборгованість за основним боргом, 45 526,04 грн . заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. 01 грудня 2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування » та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» уклали договір відступлення право вимоги № 1-12, за умовами якого останнє отримало право вимоги, зокрема, за кредитними договорами № 2108854042947 від 29.03.2021 , № 2112260328932 від 02.05.2021, №2108851780760 від 29.03.2021. 10 березня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» уклали договір відступлення право вимоги № 10-03/2023/01, за умовами якого останнє отримало право вимоги, зокрема, за кредитними договорами № 2108854042947 від 29.03.2021 , № 2112260328932 від 02.05.2021, . №2108851780760 від 29.03.2021. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договорами № 2108854042947 від 29.03.2021 , № 2112260328932 від 02.05.2021, . №2108851780760 від 29.03.2021. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь за договорами № 2108854042947 від 29.03.2021 , № 2112260328932 від 02.05.2021 , №2108851780760 від 29.03.2021 заборгованість у розмірі 152 523,68грн. , а також 2422,40 грн сплаченого судового збору та 25 000,00 грн витрат на правову допомогу. Ухвалою від 25 червня 2025 року Дніпровський районний суд міста Кам`янського відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача адвокат Гасанова М.Ю. у судове засідання не з`явилися; про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги ,викладені у відзиві на позовну заяву та заяві про застосування строків позовної давності підтримують в повному обсязі. Представник відповідача адвокат Гасанова М.Ю. надала відзив на позовну заяву, у якому зазначила наступне. Доданий позивачем договір ,укладений між позивачем та ТОВ «Вердикт Капітал» не містить інформації щодо ціни продажу, що є істотною умовою договору факторингу. Хоча позивачем було додано платіжні документи між первісним кредитором та ТОВ «Вердикт Капітал», але відповідні докази виконання всіх умов оплати за договорами факторингу , укладених між позивачем та первісними кредиторами , а саме повної оплати ціни продажу права грошової вимоги, що становить під сумнів набуття права вимоги до відповідача за кредитними договорами. По всім кредитним договорам при заміні первісного кредитора позичальник повідомлений про заміну кредитора повідомлений не був, також не надано доказів того , що відповідачем на час звернення до суду не здійснено розрахунок з первісним позивачем. Сама по собі наявність договорів не свідчить про існування у відповідача заборгованості. Отже, без передання позикодавцем позичальнику суми позики договір позики не є укладеним, тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Позивачем не було надано до суду жодного доказу , який би підтверджував надання відповідачу коштів у позику (первінних бухгалтерських документів) , що б покладало на відповідача обов`язку повернення таких коштів. Наведене є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог . Умовами кредитного договору № 2108854042947 від 29.03.2021 визначено, що сума кредиту 2600,00 грн., строк кредитування 16 днів, стандартна процентна ставка 2,00 % від суми кредиту за кожний день користування.Загальна вартість кредиту відповідно умов договору 3 342,00 грн. Позивач же нараховує заборгованість 41 627,56 грн., з яких 30 027,00 заборгованість за відсотками, що свідчить про те, що кредитори продовжили нараховувати відсотки після визначеного договором строку кредитування, що суперечить нормам законодавства. Умовами кредитного договору № 2112260328932 від 02.05.2021 визначено, що сума кредиту 5 200,00 грн., строк кредитування 9 днів, стандартна процентна ставка 2,00 % від суми кредиту за кожний день користування. Загальна вартість кредиту відповідно умов договору 6 136,00 грн. Позивач же нараховує заборгованість 60 920,08 грн., з яких 55 720,08 заборгованість за відсотками, що свідчить про те, що кредитори продовжили нараховувати відсотки після визначеного договором строку кредитування, що суперечить нормам законодавства. Умовами кредитного договору №2108851780760 від 29.03.2021 визначено, що сума кредиту 5 900,00 грн., строк кредитування 16 днів, стандартна процентна ставка 2,00 % від суми кредиту за кожний день користування. Загальна вартість кредиту відповідно умов договору 7 788,00 грн. Позивач же нараховує заборгованість 49 976,04 грн., з яких 45 526,04 заборгованість за відсотками, що свідчить про те, що кредитори продовжили нараховувати відсотки після визначеного договором строку кредитування, що суперечить нормам законодавства. До того ж відсутні детальні розрахунку заборгованості , або виписка. Отже , незрозуміло на якій підставі , за якою відсотковою ставкою позивач обліковує зазначену заборгованість. Розрахунок заборгованості необгрунтований та безпідставний. Лише наявність електронних підписів сторін не підтверджує їх волю, спрямовану на набуття , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документу , в якому втілюється воля останніх. З наданих позивачем суду доказів , неможливо встановити особу позичальника , адже ідентифікація особи не проводилася, що ставить під сумнів факт укладання даного договору саме відповідачем. Паспорт споживчого кредиту не може бути розцінюватися судом як належний доказ укладеного правочину та домовленості сторін щодо саме тих умов кредитного договору, на який посилається позивач при розрахунку заборгованості . В пункті 1.3 договорів № 2108854042947 від 29.03.2021 та №2108851780760 від 29.03.2021 кредит надається строком на 16 днів, тобто кінцева дата повернення кредиту 13 квітня 2021 р., тобто дія договору з 29.03.2021 р. по 13.04.2021 р. Звернення в травні 2025 року до суду з позовом, пред`явленим до відповідача, позивачем було пропущено строк позовної давності у три роки, тобто звернувся з позовом через 1 рік 1 місяць після спливу строку позовної давності . В пункті 1.3 договору № 2112260328932 від 02.05.2021 кредит надається строком на 9 днів, тобто кінцева дата повернення кредиту 10 травня 2021 р., тобто дія договору з 05.05.2021 р. по 10.05.2021 р. Звернення в травні 2025 року до суду з позовом, пред`явленим до відповідача, позивачем було пропущено строк позовної давності у три роки, тобто звернувся з позовом через 1 рік після спливу строку позовної давності . Представник відповідача просить застосувати строки позовної давності за кредитними договорами, відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості , стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. 28 серпня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив , відповідно до якої зазначено. Електронні кредитні договори підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором та відповідає формі ,передбаченій ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК Україи. Відповідач здійснив дії , спрямовані на укладання Договорів позики шляхом заповнення заявки на сайті з введенням коду підтвердження , який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої , в подальшому було перераховано грошові кошти. Відповідно до п.4.1 кредитних договорів невід`ємною частиною договору є «Правила надання грошових коштів у позику , в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися правил, текст якиї розміщений на сайті. Відповідно до п.4.3 кредитних договорів сторони дійшли згоди , що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладання електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу,як і власноручний підпис. Отже сторони договору домовились про можливість підписанні даних договорів у порядку , передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Ідентифікація відповідача здійснювалася в ІТС, яке належить первісному кредитору і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги за даними кредитам. Будь- яких доказів того, що персональні дані відповідача ( паспортні дані , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податку , номер телефону ) були використані для укладення договорів від його імені, відповідачем не надані. Крім того , з наданих доказів вбачається , що ідентифікацію було здійснено, у тому числі за допомогою BankID НБУ. Правове регулювання та наявні в матеріалах справи докази вбачається , що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування » та відповідачем укладено кредитні договори , адже без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс- повідомлення , без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між позивачем та відповідачем не був би укладений. Кредитні договори укладені в електронному вигляді з використанням електронного підпису , відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цих договорів сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін відповідно до приписів ст.11 ЦК України, виникли права та обов`язки,які витікають із кредитних договорів. Укладені між сторонами договори відповідають вимогам чиннного законодавства та вільному волевиявленню сторін, в т.ч. щодо порядку нарахування та оплати процентів за договорами, можливості продовження строку користування кредитними коштами , в порядку та на умовах визначених договорами. Позичальник був ознайомлений з умовами договорів, висловив своє волевиявлення шляхом підписання договорів , а також часткового сплачував заборгованість по всіх кредитах, що свідчить про прийняття ним таких умов, а також спрямованість на реальне настання правових наслідків. Враховуючи, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування » не є банком або відповідною фінансовою установою,яка має здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена ТОВ «Вей фор пей» на підставі укладеного між сторонами договору. Даний договір є частиною господарської діяльності товариства. Дана обставина підтверджується листами ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей», відповідно до яких: -29.03.2021 року о 18.01.44 на картковий рахунок [NUMBER] було перераховано кредитні кошти у розмірі 5 900,00 грн. , номер договору 2108851780760. -02.05.2021 року о 19.46.35 на картковий рахунок [NUMBER] було перераховано кредитні кошти у розмірі 5 200,00 грн. , номер договору 2112260328932. -29.03.2021 року о 18.01.44 на картковий рахунок [NUMBER] було перераховано кредитні кошти у розмірі 2 600,00 грн. , номер договору 2108854042947. При цьому , перерахування коштів здійснювалось на картковий рахунок відповідача , зазначений ним у Заяві-Анкеті (для отримання кредиту). Зазначають , що відповідач частково сплачував заборгованість по кредитам, що свідчить про визнання кредитних правовідносин, факту отримання кредитних коштів та погодження з умовами кредитування. У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора ,і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості , відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Умови договорів є ідентичними. Відповідно до п.1.2 договору кредит надається на строк , зазначений у Заяві-Анкеті графіку платежів , який додатком до цього договору та є невід`ємною його часниною Пунктом 1.3 договору встановлено орієнтовний строк повернення кредиту-16 днів з моменту отримання кредиту. Пунктом 1.9 договору встановлено граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору )-1 рік. Зазначено також відображено в Заяві-анкеті, відповідно до умов якої строк кредиту становить 365 днів, орієнтовний строк повернення кредиту- 16 днів з моменту отримання кредиту. Відповідно до п.п.1.4.1, 1.4.2 договору та заяви Анкети нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті 16-й день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі,якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі. Нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Згідно з п.1.4 договору проценти за користування кредитом розраховується від суми кредиту за кожний день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту в такому розмірі: А) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; Б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною стравкою,зазначеною у п.1.4.а; В0 починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою,зазначеною у п.1.4.б : Г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою зазначеною у п. 1.4.в; Д) тип процентної ставки фіксована. Сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди щодо Фіксованого розміру процентної ставки для певного періоду користування кредитними коштами , в залежності від виконання позичальником умов договору. Враховуючи, що договір був укладений 29.03.2021 року , гранічни1й строк кредитування (строк дії кредитного договору) закінчився 29.03.2022 року. Таким чином , період з 29.03.2021 по 29.03.2022 є періодом правомірного користування позичальником кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування ,який супроводжувався нарахуванням процентів у порядку та розмірі , що визначені договором. У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження належного виконання умов говору та контр-розрахунок заборгованості , здійснений відповідачем. Пунктом 7.2 договорів № 10-01/2023 від 10.01.2023 та № 10-03/2023/1 , укладених між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про відступлення права вимоги за вищевказаними кредитними договорами, встановлено, що ціна договору сплачується навим кредитором кредитору протягом 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього договору. Перехід прав вимоги підтверджується наявним в матеріалах справи підписаними між сторонами актом прийому передачі Реєстру боржників та самим реєстром боржників. Крім того, матеріали справи містять акт зарахування зустрічних однорідних вимог , що підтверджує факт здійснення розрахунків за даним договором . Дані договори не оскаржуються в судовому порядку як сторонами договору , так і будь-якими іншими особами, є дійсними, відповідають волі сторін та чинному законодавству. В матеріалах Справи відсутні будь-які докази, які спростовують факт переходу прав вимоги та/або будь-які заперечення сторін договору щодо до виконання його умов. Таким чином , ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Законом передбачені спеціальні правові наслідки неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою визнання договору Факторингу недійсним та не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача за рішенням суду. Єдиним наслідком такого неповідомлення є ризик для кредитора у вигляді можливості виконання боржником свого обов`язку на користь попереднього кредитора. І це більше стосується добровільного виконання зобов`язання , а не стягнення з боржника сум в примусовому порядку. Разом с тим , матеріали справи не містять доказів належного виконання боржником зобов`язань, як на користь первісного кредитору , так і на користь позивача. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2» (зі змінами і доповненнями , внесеними постановами КМУ) 12 березня на території України був встановлений карантин , дію якого неодноразово продовжено. Дію карантину скасовано 01 липня 2023 року. Крім того ,відповідно до п. 19 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України на період дії воєнного стану в Україні, введеного указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Строки позовної давності не пропущені позивачем, тому доводи відповідача про пропущення позивачем строків позовної давності є необгрунтованими та не підлягають задоволенню. Матеріали справи не містять договору про надання правничої допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом у межах надання правової допомоги, акт прийому- передачі послуг, докази оплати за надані послуги та взагалі будь-які документи ,які підтверджують факт надання правничої допомоги відповідачу . Спір виник внаслідок протиправної поведінки відповідача, пов`язаної з тривалим невиконанням умов договору .Отже, стягнення витрат на правничу допомогу з позивача не можна вважати розумним , справедливим та таким, що відповідає засадам цивільного судочинства. Просить задовольнити позовні вимоги до [PERSON] в повному обсязі Суд, заслухавши пояснення представника позивача,вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України від 03 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №675-VIII) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За правилом частини восьмої статті 11 Закону №675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За правилами частини дванадцятої статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону №675-VIII, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі з використанням КЕП, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Судом встановлено, що 29 березня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування » та відповідач уклали договір № 2108854042947, за умовами якого відповідач отримав 2 600,00 грн. Умовами кредитного договору № 2108854042947 від 29.03.2021 визначено, що сума кредиту 2600,00 грн., строк кредитування 16 днів, стандартна процентна ставка 2,00 % від суми кредиту за кожний день користування.Загальна вартість кредиту відповідно умов договору 3 342,00 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування » свої зобов`язання виконало у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 2 600,00 грн, а останній свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 41 627,56 грн, з яких: 2 600,00 грн заборгованість за основним боргом, 39 037,56 грн . заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. 02 травня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування » та відповідач уклали договір № 2112260328932, за умовами якого відповідач отримав 5 200,00 грн. Умовами кредитного договору № 2112260328932 від 02.05.2021 визначено, що сума кредиту 5 200,00 грн., строк кредитування 9 днів, стандартна процентна ставка 2,00 % від суми кредиту за кожний день користування. Загальна вартість кредиту відповідно умов договору 6 136,00 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування » свої зобов`язання виконало у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 2 500,00 грн, а останній свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 96 815,68 грн., з яких: 5 200,00 грн заборгованість за основним боргом, 91 615,68 грн . заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. 29 березня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування » та відповідач уклали договір №2108851780760 , за умовами якого відповідач отримав 5 900,00 грн., строком на один рік . Умовами кредитного договору №2108851780760 від 29.03.2021 визначено, що сума кредиту 5 900,00 грн., строк кредитування 16 днів, стандартна процентна ставка 2,00 % від суми кредиту за кожний день користування. Загальна вартість кредиту відповідно умов договору 7 788,00 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування » свої зобов`язання виконало у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 5 900,00 грн, а останній свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 69 089,69 грн, з яких: 4 450,00 грн заборгованість за основним боргом, 64 639,69 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Суд зазначає, що вказані вище договори є ідентичними, та відрізняються тільки сумою наданого кредиту та строком повернення кредиту Електронні кредитні договори підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором та відповідає формі ,передбаченій ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК Україи. Відповідач здійснив дії , спрямовані на укладання Договорів позики шляхом заповнення заявки на сайті з введенням коду підтвердження , який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої , в подальшому було перераховано грошові кошти. Відповідно до п.4.1 кредитних договорів невід`ємною частиною договору є «Правила надання грошових коштів у позику , в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися правил, текст якиї розміщений на сайті. Відповідно до п.4.3 кредитних договорів сторони дійшли згоди , що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладання електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу,як і власноручний підпис. Отже сторони договору домовились про можливість підписанні даних договорів у порядку , передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Ідентифікація відповідача здійснювалася в ІТС, яке належить первісному кредитору і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги за даними кредитам. Будь- яких доказів того, що персональні дані відповідача ( паспортні дані , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податку , номер телефону ) були використані для укладення договорів від його імені, відповідачем не надані. Крім того , з наданих доказів вбачається , що ідентифікацію було здійснено, у тому числі за допомогою BankID НБУ. Тобто, між ТОВ «Служба миттєвого кредитування » та відповідачем укладено кредитні договори , адже без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс- повідомлення , без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між позивачем та відповідачем не був би укладений. Кредитні договори укладені в електронному вигляді з використанням електронного підпису , відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цих договорів сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін відповідно до приписів ст.11 ЦК України, виникли права та обов`язки,які витікають із кредитних договорів. Укладені між сторонами договори відповідають вимогам чиннного законодавства та вільному волевиявленню сторін, в т.ч. щодо порядку нарахування та оплати процентів за договорами, можливості продовження строку користування кредитними коштами , в порядку та на умовах визначених договорами. Позичальник був ознайомлений з умовами договорів, висловив своє волевиявлення шляхом підписання договорів , а також часткового сплачував заборгованість по всіх кредитах, що свідчить про прийняття ним таких умов, а також спрямованість на реальне настання правових наслідків. Враховуючи, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування » не є банком або відповідною фінансовою установою,яка має здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена ТОВ «Вей фор пей» на підставі укладеного між сторонами договору. Даний договір є частиною господарської діяльності товариства. Дана обставина підтверджується листами ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей», відповідно до яких: -29.03.2021 року о 18.01.44 на картковий рахунок [NUMBER] було перераховано кредитні кошти у розмірі 5 900,00 грн. , номер договору 2108851780760. -02.05.2021 року о 19.46.35 на картковий рахунок [NUMBER] було перераховано кредитні кошти у розмірі 5 200,00 грн. , номер договору 2112260328932. -29.03.2021 року о 18.01.44 на картковий рахунок [NUMBER] було перераховано кредитні кошти у розмірі 2 600,00 грн. , номер договору 2108854042947. При цьому , перерахування коштів здійснювалось на картковий рахунок відповідача , зазначений ним у Заяві-Анкеті (для отримання кредиту). Крім того, відповідно до листа АТ КБ «ПривтБанк» від 01.10.2025 на ім`я [PERSON] в банку імітовано картку № [NUMBER] та на цю картку на ім`я [PERSON] перераховані грошові кошти за період з 29.03.2021 29.05.2021 у сумі 5 900,00 грн.,2 600,00 грн., 5 200,00 грн., що також підтверджується випискою за рухунком. Суд зазначає, що відповідач частково сплачував заборгованість по кредитам, що свідчить про визнання кредитних правовідносин, факту отримання кредитних коштів та погодження з умовами кредитування. У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора ,і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості , відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Відповідно до п.1.2 договору кредит надається на строк , зазначений у Заяві-Анкеті графіку платежів , який додатком до цього договору та є невід`ємною його часниною Пунктом 1.3 договору встановлено орієнтовний строк повернення кредиту-16 днів з моменту отримання кредиту. Пунктом 1.9 договору встановлено граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору )-1 рік. Зазначено також відображено в Заяві-анкеті, відповідно до умов якої строк кредиту становить 365 днів, орієнтовний строк повернення кредиту- 16 днів з моменту отримання кредиту. Відповідно до п.п.1.4.1, 1.4.2 договору та заяви Анкети нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті 16-й день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі,якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі. Нарахованій за фвактичний строк користування кредитом. Згідно з п.1.4 договору проценти за користування кредитом розраховується від суми кредиту за кожний день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту в такому розмірі: А) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; Б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а; В0 починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою,зазначеною у п.1.4.б : Г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою зазначеною у п. 1.4.в; Д) тип процентної ставки фіксована. Сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди щодо Фіксованого розміру процентної ставки для певного періоду користування кредитними коштами , в залежності від виконання позичальником умов договору. Враховуючи, що договір був укладений 29.03.2021 року , гранічни1й строк кредитування (строк дії кредитного договору) закінчився 29.03.2022 року. Таким чином , період з 29.03.2021 по 29.03.2022 є періодом правомірного користування позичальником кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування ,який супроводжувався нарахуванням процентів у порядку та розмірі , що визначені договором. У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження належного виконання умов говору та контр-розрахунок заборгованості , здійснений відповідачем. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд установив, що 01 грудня 2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування » та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» уклали договір відступлення право вимоги № 1-12, за умовами якого останнє отримало право вимоги, зокрема, за кредитними договорами № 2108854042947 від 29.03.2021 , № 2112260328932 від 02.05.2021, №2108851780760 від 29.03.2021. 10 березня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» уклали договір відступлення право вимоги № 10-03/2023/01, за умовами якого останнє отримало право вимоги, зокрема, за кредитними договорами № 2108854042947 від 29.03.2021 , № 2112260328932 від 02.05.2021, . №2108851780760 від 29.03.2021. Пунктом 7.2 договорів № 10-01/2023 від 10.01.2023 та № 10-03/2023/1 , укладених між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про відступлення права вимоги за вищевказаними кредитними договорами, встановлено, що ціна договору сплачується навим кредитором кредитору протягом 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього договору. Перехід прав вимоги підтверджується наявним в матеріалах справи підписаними між сторонами актом прийому передачі Реєстру боржників та самим реєстром боржників. Крім того, матеріали справи містять акт зарахування зустрічних однорідних вимог , що підтверджує факт здійснення розрахунків за даним договором . Дані договори не оскаржуються в судовому порядку як сторонами договору , так і будь-якими іншими особами, є дійсними, відповідають волі сторін та чинному законодавству. В матеріалах Справи відсутні будь-які докази, які спростовують факт переходу прав вимоги та/або будь-які заперечення сторін договору щодо до виконання його умов Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договорами № 2108854042947 від 29.03.2021 , № 2112260328932 від 02.05.2021, . №2108851780760 від 29.03.2021. Суд зазначає, що нормами ЦК України передбачені спеціальні правові наслідки неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою визнання договору Факторингу недійсним та не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача за рішенням суду. Єдиним наслідком такого неповідомлення є ризик для кредитора у вигляді можливості виконання боржником свого обов`язку на користь попереднього кредитора. І це більше стосується добровільного виконання зобов`язання , а не стягнення з боржника сум в примусовому порядку. Разом с тим , матеріали справи не містять доказів належного виконання боржником зобов`язань, як на користь первісного кредитору , так і на користь позивача. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2» (зі змінами і доповненнями , внесеними постановами КМУ) 12 березня на території України був встановлений карантин , дію якого неодноразово продовжено. Дію карантину скасовано 01 липня 2023 року. Крім того ,відповідно до п. 19 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України на період дії воєнного стану в Україні, введеного указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Строки позовної давності не пропущені позивачем, тому доводи відповідача про пропущення позивачем строків позовної давності є необгрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. У статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства окремо виділено свободу договору, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість за договором № 2112260328932 від 02.05.2021 р. у розмірі 60 920,08 грн., з яких: 5 200,00 грн заборгованість за основним боргом, 55 720,08 грн . заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість за договором №2108851780760 від 29.03.2021 р. у розмірі 49 976,04 грн., з яких: 4 450,00 грн заборгованість за основним боргом, 45 526,04 грн . заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги Відповідач, як позичальник, взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений у договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, зокрема, за основним зобов`язанням у сумі 188 015,01 грн, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеним договором факторингу. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає такими, що не підтверджуються матеріалами страви доводи відповідача викладені ним у відзиві на позовну заяву. Таким чином, вимога ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту за кредитними договорами є обгрунтованими. Але при визначенні розмірі відсотків за кредитними договорами суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 29 березня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування » та відповідач уклали договір № 2108854042947, за умовами якого відповідач отримав 2 600,00 грн.Загальна вартість кредиту відповідно умов договору 3 342,00 грн. Позивач же просить стягнути за даним договором заборгованість у сумі 41 627,56 грн, з яких: 2 600,00 грн заборгованість за основним боргом, 39 037,56 грн . заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Крім того, 02 травня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування » та відповідач уклали договір № 2112260328932, за умовами якого відповідач отримав 5 200,00 грн. Загальна вартість кредиту відповідно умов договору 6 136,00 грн. Позивач же просить стягнути за даним договором заборгованість у розмірі 60 920,08 грн., з яких: 5 200,00 грн заборгованість за основним боргом, 55 720,08 грн . заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Крім того, 29 березня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування » та відповідач уклали договір №2108851780760 , за умовами якого відповідач отримав 5 900,00 грн. Загальна вартість кредиту відповідно умов договору 7 788,00 грн. Позивач же просить стягнути за даним договором заборгованість у розмірі 49 976,04 грн., з яких: 4 450,00 грн заборгованість за основним боргом, 45 526,04 грн . заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Загальна сума заборгованості за кредитними договорами складає 12 250 грн. з розрахунку 2 600,00 грн. + 5 200,00 грн.+ 4450,00 грн. = 12 250 грн. Загальна сума нарахованих відсотків за кредитними договорами складає 140 283,68 грн. з розрахунку 39 037,56 грн.+55 720,08 грн.+ 45 526,04 грн.= 140 283,68 грн. Однак з урахуванням того, що загальне тіло кредиту за договорами складає 12 250,00 грн., а позовні вимоги позивача, щодо сплати нарахованих відсотків у розмірі 140 283,68 грн., що в 11,45 раз перевищує тіло кредиту, є не співмірними сумі тіла кредиту, порушують принципи добросовісності та співмірності.. Суд вважає, що нарахована позивачем сума по відсоткам за користування кредитом 140 283,68 грн. значно перевищує суму кредиту, а отже змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не в компенсаційний, а в каральній, штрафній функції, при цьому, сума нарахованих в такому порядку відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов`язання, та не відповідає принципам, встановленим у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. та ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем, а наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту. Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1-2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити. Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення (Рішення Конституційного суду України від 11.07.13 №7-рп/2013). У цьому рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами. При цьому, суд вважає релевантним посилання на вказане рішення Конституційного суду при вирішенні питання про розмір відсотків за порушення відповідачем грошового зобов`язання. Враховуючи наведене, при вирішенні питання щодо стягнення відсотків, суд, встановивши співрозмірність нарахованих відсотків невиконаному зобов`язанню відповідача та враховуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, вважає, що належить зменшити розмір відсотків до розміру 24 500 грн., що складає 200% від суми заборгованості по кредиту. На переконання суду, саме такий розмір відсотків буде справедливим, забезпечить розумний баланс інтересів сторін та є адекватним у розрізі конкретних правовідносин. Отже, позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ « КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитними договорами в розмірі 36 750,00 грн. (12 250,00 грн. основного боргу та 24 500 грн. відсотків). При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1, пункту 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: копію договору №01-07/2024 від 01.07.2024 року про надання правничої допомоги, укладений між ТОВ « КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛАССІСТАНС» прайс-лист вартості послуг, , заявка на надання юридичної допомоги № 780 від 01.03.2025 р., витяг з акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, акт №6 приймання передачі наданої правової допомоги від 31.03.2025 року Згідно частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрата (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (Постанова від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц). Так, позивачем ставилось питання про стягнення з відповідача на його користь суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн. Позовні вимоги позивача задоволені на суму 37 500 грн., що складає 24,09 % з розрахунку 36 750,00 х100: 152 523,68 = 24,09 % Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 6 022,5 грн. з розрахунку 25000 грн.х24,09 %= 6 022,50 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати (пропорційно розміру задоволених вимог), а саме 583,56 грн. з розрахунку 2422,40 х 24,09 % = 583,56 грн. Відносно вимог відповідача про стягнення з позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу , суд зазначає, що матеріали справи не містять договору про надання правничої допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом у межах надання правової допомоги, акт прийому- передачі послуг, докази оплати за надані послуги та взагалі будь-які документи ,які підтверджують факт надання правничої допомоги відповідачу .

Outcome: partial