Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

01 липня 2025 року [PERSON] звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою за користування земельною ділянкою кадастровий номер 5320485500:00:002:0300 в загальній сумі 20962.07 грн, з яких 15977.57 грн орендна плата, 1297 інфляційні витрати за прострочення внесення орендної плати та 1297.70 грн пеня за невиплату орендної плати за 2022-2023рр. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 03 липня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін. [PERSON] та відповідач ТОВ «Агро-Край» копію ухвали отримали 03 та 09.07.2025 року. 25.07.2025 ТОВ «Агро-Край» направило до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що ознайомившись із змістом та вимогами позовної заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Край" вважає їх необґрунтованими, безпідставними, не підтвердженими належними і достовірними доказами та такими, що не підлягають задоволенню. 26 вересня 2025 року постановлено ухвалу про витребування доказів. 11.12.2025 та 31.12.2025 ТОВ «Агро-Край» надав суду довідки - розрахунок по орендній платі за землю, згідно яких заборгованість за користування земельною ділянкою кадастровий номер 5320485500:00:002:0300 перед [PERSON] за 2022 рік становить 11575.72 грн. Судом встановлено, що 09.09.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Стандарт-Агро» укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.9348 га, кадастровий номер 5320485500:00:002:0300, яка розташована на території Рашівської сільської ради. Згідно п. 8 договору оренди землі, договір укладено на 7 років до 09.09.2022. 18.08.2017 укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 09.09.2015 згідно якої зі згоди Орендодавця Орендар передав, а новий орендар приймав на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в договорі оренди, де новий орендар - ТОВ «Агро-край», орендна плата вноситься орендарем в розмірі 8% від нормативної грошової земельної ділянки, що складає 9586.54 грн за рік оренди. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав при реєстрації додаткової угоди від 18.08.2017 до договору оренди землі від 09.09.2015, строк дії договору оренди - 7 років, діє до 31.12.2022. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.06. 2019 [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.9348 га, кадастровий номер 5320485500:00:002:0300, яка розташована на території Рашівської сільської ради. 30.07.2019 укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 09.09.2015, де новий орендодавець - [PERSON] . Всі інші умови договору, не змінені додатковою угодою, залишаються чинними. Згідно довідки - розрахунку по орендній платі за землю ТОВ «Агро-Край» за 2022 рік має заборгованість за користування земельною ділянкою кадастровий номер 5320485500:00:002:0300 перед [PERSON] в сумі 11575.72 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Ч.1 ст. 626 ЦК України передбачено, що підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.24 даного Закону орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Згідно з частиною 1 статті 15 ЗУ «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За змістом частин 1, 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. За умовами Договору оренди землі - Орендна плата вноситься у такі строки - до 31 грудня поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами. Як вбачається з наведених вище норм права, договір оренди землі обов`язково є платним. Розмір орендної плати є істотною умовою договору оренди землі. Згідно з ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Судом встановлено, що строк дії договору оренди закінчився 31.12.2022 року та договір не був поновлений на той самий строк та не був продовжений на один рік без волевиявлення сторін. 31 грудня 2022 року правовідносини між сторонами завершились, земельна ділянка з кадастровим номером 5320485500:00:002:0300 ТОВ «Агро-край» після вказаної дати не оброблялась. Таким чином, відсутні будь які правові підстави для стягнення орендної плати відповідача за 2023 рік, оскільки позивачем не надано жодних доказів та не наведено переконливих аргументів,які б свідчили про наявність правовідносин між сторонами у 2023 році, тому позовні вимоги щодо стягнення орендної плати за 2023 рік не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що ТОВ «Агро-край» має заборгованість по орендній платі за землю за 2022 рік перед [PERSON] в сумі 11575.72 грн., що підтверджуються наданою відповідачем довідкою та наведеними у відзиві аргументами. Відповідачем нарахована орендна плата позивачу в розмірі - 11575.72 грн за 2022 рік, що відповідає строку дії та умовам договору договору, тому суд погоджується з визнаною відповідачем сумою боргу. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку по оплаті орендної плати. Проте заявлена позивачем заборгованість за оренду земельної ділянки за 2022-2023рр. в сумі 15977.57.48 грн не знайшла свого підтвердження в процесі дослідження доказів по справі. Судом встановлено, що ТОВ «Агро-край» має заборгованість перед позивачем по орендній платі за землю в сумі 11575.72 грн за 2022 рік, яку не виплачує без поважних причин, тому вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню на зазначену суму. Щодо стягнення 1297 грн. інфляційних втрат за прострочення внесення орендної плати та 1297.70 грн пені за невиплату орендної плати за 2022-2023рр., суд виходить з наступного. Відповідно до п. 10 Договору оренди землі - обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Згідно п. 14 Договору оренди землі - у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором справляється пеня у розмірі 0.001% від несплаченої суми за кожний день прострочення. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму богу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд, не погоджується з розрахунком позивача щодо стягнення 1297 грн інфляційних втрати за прострочення внесення орендної плати та 1297.70 грн пені за невиплату орендної плати за 2022-2023рр та вважає, що така сума має відповідати сумі боргу по орендній платі за 2022 рік і відповідно до стягнутої суми боргу за період з 01.01.2023 по 01.07.2025 становить: пеня - 1056.86 грн, інфляційні втрати - 2897.40 грн. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку по оплаті орендної плати та наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості та інших виплат, передбачених чинним законодавством. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, які теж підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені частково на 74.08%, отже витрати на судовий збір мають бути стягнуті пропорційно до задоволених вимог з відповідача у розмірі 897.25 грн.

Outcome: partial