Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №3338406426/255291 від 02 березня 2020 року у розмірі 6699 гривень 60 копійок та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 31 травня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» укладено договір факторингу №1-31/05/21, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором №2985419026/237138 від 10 лютого 2020 року укладеним з [PERSON] 03 червня 2021 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги №1-03/05/2021, відступив право вимоги за кредитним договором №2985419026/237138 від 10 лютого 2020 року до ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача. 02 березня 2020 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] укладено кредитний договір №3338406426/255291 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису, який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статтей 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Згідно з умовами кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 2000 гривень 00 копійок; дата надання кредиту 02 березня 2020 року; строк кредиту 30 днів; валюта кредиту UAH; відсоткова ставка 1,85% (процентів) на добу. Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором, станом на 26 травня 2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 6699 гривень 60 копійок, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000 гривень 00 копійок, простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 4699 гривень 60 копійок. У відповідності до умов кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківській рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання. 26.01.2026 до Шполянського районного суду Черкаської області на підставі ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області від 08.12.2025 надійшла вказана цивільна справа за підсудністю. 28.01.2026 позовну заяву залишено без руху. Відповідно до ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 06.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін. Сторони отримали копії ухвали про відкриття провадження у справі. Заяв до суду не подавали. Відповідачка також не подала відзив. 09 березня 2026 року, через систему «Електронний суд», на адресу суду надійшла заява позивача ТОВ «ФК Дебт Коллекшн», в якій останнє просить стягнути з відповідачки на його користь витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500 гривень 00 копійок. До клопотання додані докази направлення клопотання з додатками відповідачці 04.03.2026. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного їх дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 02 березня 2020 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] укладено індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту №3338406426/255291, який підписаний останньою електронним підписом одноразовим ідентифікатором R43946 (а.с.16-17). Згідно з п.1.1 вказаного Договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000 гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.1.2 зазначеного Договору, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 31 березня 2020 року. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором. Згідно з п.1.3 вказаного Договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 675,25% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,85% (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п.1.4 зазначеного Договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом. Згідно з п.2.1 вказаного Договору, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Приписами п.2.3 Договору визначено: обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У п.7 розділу «Реквізити та підписи сторін» зазначеного Договору, зокрема у відомостях про клієнта , зазначений рахунок останньої як позичальника, яким є [NUMBER] . Крім того, 02 березня 2020 року відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Додаток №1 до Договору - Графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту, відповідно до якого: строк, на який надано кредит, кількість днів 30, сума кредиту 2000 гривень 00 копійок; фіксована процентна ставка за день користування 1,85%; сума нарахованих процентів за користування кредитом 999 гривень 60 копійок; до оплати (всього) 2999 гривень 60 копійок. Відповідно до довідки про ідентифікацію, наданої ТОВ « Гоуфінгоу», клієнт [PERSON] ідентифікований ( а.с.11). Відповідно до відповіді ТОВ «Платежі онлайн» була проведена успішна транзакція, а саме зарахування 02 березня 2020 року грошових коштів у сумі 2000 гривень 00 копійок на картковий рахунок № [NUMBER] , який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.23). Таким чином, ТОВ «Гоуфінгоу» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ кредитних коштів відповідачу на картковий рахунок та у сумі, що погоджені сторонами у договорі. Однак, згідно матеріалів справи відповідач свої зобов`язання за вказаним договором у строки, визначені у п.1.2 Договору, тобто до 31березня 2020 року, щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст.639 ЦПК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та &quot;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Відповідачкою не заперечувався факт укладення договору та отримання коштів за ним. Крім того, судом також установлено наступне. 31 травня 2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» («Клієнт») та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» («Фактор») укладено договір факторингу №1-31/05/21 (а.с.18,19). Відповідно до п.1.1 вказаного Договору факторингу, на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до гл. 73 ЦК України, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до боржників за кредитними договором (Портфель Заборгованості). Відповідно до п.6.2.3 зазначеного Договору факторингу, права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами цього договору та виконання фактором вимог п.7.2 договору. Відповідно до п.7.2 зазначеного Договору факторингу, фактор здійснює оплату клієнту шляхом: перерахування суми, що вказана в п.7.1 цього договору, на вказаний у реквізитах до цього договору рахунок, протягом 10 робочих днів з дати підписання сторонами цього договору. Відповідно до платіжних доручень №36 від 04 червня 2021 року, №37 від 10 червня 2021 року, ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» перерахувало на рахунок ТОВ «Гоуфінгоу» грошові кошти, як оплату ціни відступлення права вимоги за договором факторингу №1-31/05/21 від 31 травня 2021 року без ПДВ. Як вбачається з Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №1-31/05/2021 від 31 травня 2021 року, ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором 3338406426/255291 від 02 березня 2020 року, дата закінчення договору 31 березня 2020 року, у загальній сумі 6699,60 гривень 00 копійок, з яких: 2000 гривень 00 копійок залишок по тілу кредиту; 4699 гривень 60 копійок залишок по відсоткам . 03 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» («Кредитор») та ТОВ «ФК Дебт Коллекшен» («Новий Кредитор») укладено договір №1-03/06/2021 відступлення права вимоги (а.с.12-14). Відповідно до п.1.1 вказаного Договору відступлення права вимоги, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор заміняє кредитора як сторону кредитора у кредитному договорі, та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором. При цьому, новий кредитор набуватиме статус правонаступника кредитора відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому провадженні та усіх судових спорах, пов`язаному з Правом вимоги. Згідно п.1.2 вказаного Договору відступлення права вимоги, в дату підписання цього договору відступлення прав вимоги кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув Права Вимоги до боржника та набув усіх прав та обов`язків сторони кредитора за кредитним договором. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідклично та без можливості зворотного відступлення (викупу). З дати підписання договору відступлення прав вимоги новий кредитор вправі самостійно розпоряджатися правом вимоги на власний розсуд без згоди кредитора. Згідно з п.2.2 вказаного Договору відступлення прав вимоги, новий кредитор зобов`язується сплатити кредитору вартість Прав Вимоги, вказану в пункті 2.1 договору, шляхом переказу коштів на рахунок, визначений у розділі 8 цього договору не пізніше 5 банківських днів з дати підписання цього договору. Відповідно до платіжних інструкцій кредитового переказу коштів №1 від 04 червня 2021 року та №2 від 09 червня 2021 року, ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» перерахувало на рахунок ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» грошові кошти, як оплату згідно договору відступлення права вимоги №1-03/06/2021 від 03 червня 2021 року без ПДВ (а.с.25). Як вбачається з Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги №1-03/06/21 від 03 червня 2021 року, ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором 3338406426/255291 від 02 березня 2020 року, дата закінчення договору 31 березня 2020 року, у загальній сумі 6699,60 гривень 00 копійок, з яких: 2000 гривень 00 копійок залишок по тілу кредиту; 4699 гривень 60 копійок залишок по відсоткам (а.с.10). За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, позивач відповідно до умов наведеного договору відступлення права вимоги є правонаступником у відносинах за договором кредиту № 3338406426/255291 від 02 березня 2020 року, а тому має право вимоги до відповідача. Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, відомостей про погашення заборгованості відповідачем повністю або частково не надано , внаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2000,00 грн та відсотками, суд приходить до висновку про наявність порушеного права позивача, яке підлягає захисту, шляхом стягнення заборгованості з відповідача. Щодо розміру відсотків, які підлягають стягненню. Позивач у позовній заяві просить стягнути відсотки у розмірі 4699 гривень 60 коп. Детального розрахунку заборгованості суду не надано. У виписці з особового рахунку за кредитним договором №3338406426/255291 від 02 березня 2020 року, складеного ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» станом на 26 травня 2025 року, відповідач має заборгованість за вказаним кредитним договором у загальній сумі 6699 гривень 60 копійок, з яких: 2000 гривень 00 копійок прострочена заборгованість за сумою кредиту; 4669 гривень 60 копійок прострочена заборгованість за процентами. Нарахування відсотків, пені, штрафів ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» не здійснювалося (а.с.9). У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02 жовтня 2020 року №911/19/19 зазначено, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Суд звертає увагу, що надана позивачем ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» виписка з особового рахунку за кредитним договором складена самим позивачем і не містить деталізації, зокрема щодо сум, на які нараховувались проценти за користування кредитом, періоду їх нарахування та процентної ставки, яка була застосована при нарахуванні процентів за користування кредитом, внаслідок чого суд вважає за необхідне здійснити власний розрахунок процентів за користування відповідачем кредитними коштами. Положеннями п.1.1, п. 1.2 та п. 1.3 Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту сторони погодили: суму кредиту, яка складає 2000 гривень 00 копійок; строк кредитування, який складає 30 днів до 31 березня 2020 року; процентну ставку, яка складає 1,85% на добу. Таким чином, заборгованість відповідача за нарахованими відсотками за період з 02.03.2020 по 31.03.2020 становить 1110,00 грн, що розраховується наступним чином (2000*1,85/100) * 30. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за процентами підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 1110 гривень 00 копійок. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Дебт Коллекшн» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1224,29 грн (46,42 %), сплачений при поданні позову відповідно до платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 9580 від 06.10.2025. Відповідно до ч. 1ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги №11/07/2025 вiд 11.07.2025, укладений між ТОВ « ФК Дебт Коллект» та адвокатом Пархомчуком С.В.; акт про отримання правової допомоги від 16.02.2026, рахунок адвоката Пархомчука С.В.за правничу допомогу згідно Договору про надання правової допомоги від 11.07.2025, платіжну інструкція кредитового переказу коштів № 9868 від 19.02.2026, відповідно до якою ТОВ« ФК Дебт Коллект» сплачено на користь [PERSON] 10500,00 грн за правничу допомогу згідно Договору про надання правової допомоги від 11.07.2025, згідно рахунку 19.02.2026-14, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 8096/10 адвоката Пархомчука С.В., довіреність ТОВ «ФК Дебт Коллект» від 11.07.2025 на ім`я адвоката Пархомчука С.В.. Вказані докази є належними та допустимими. Ураховуючи часткове задоволення позовних вимог, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial