Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

02 лютого 2026 року концерн «МТМ» в особі представника за довіреністю Шульженко З.О. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь концерну заборгованість з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01.12.2020 по 30.11.2025 на загальну суму 41 333,22 грн., а також судові витрати у розмірі судового збору 2662,40 грн. В обґрунтування позову вказано, що не зважаючи на відсутність письмово укладеного договору між споживачем та концерном, останній здійснював під час виникнення спірних правовідносин у період з 01.12.2020 по 30.11.2025 та продовжує надавати за місцем знаходження нерухомого майна відповідача: [ADDRESS] , послуги з постачання теплової енергії. З 01.11.2021 року між концерном та відповідачем укладений типовий індивідуальний договір №65013697 про надання послуги з теплової енергії, послуги гарячої води. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальних послуг. У зв`язку з цим позивач вважає, що між ним та відповідачем склалися фактичні договірні відносини, проте останній неналежним чином виконує зобов`язання з оплати наданих послуг, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, про стягнення якої просить позивач. Ухвалою судді від 11 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Сторони були сповіщені про місце, дату й час розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, а також відповідним повідомленням на офіційному веб-сайті Судової влади; надано час для подання відзиву та заперечень. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила провести розгляд справи без участі представника позивача. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надав, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч.2 ст.247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Не зважаючи на відсутність договору між відповідачем та концерном, останній здійснював, у період виникнення спірних правовідносин з 01.12.2020 по 30.11.2025 та продовжує надавати за адресою місця знаходження нерухомого майна відповідача: [ADDRESS] , послуги з постачання теплової енергії. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить як на споживачеві так і на теплопостачальній організації, не виключає можливість стягнення зі споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. 02 жовтня 2021 року Концерн «Міські теплові мережі» розмістив на офіційному сайті індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків. З 01.11.2021 року між концерном «МТМ» та відповідачем укладений Типовий індивідуальний договір №65013697 про надання послуги з теплової енергії, послуги гарячої води. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, у період з 01.12.2020 по 30.11.2025 концерном «МТМ» були надані, а відповідачем за вказаною адресою спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та теплової енергії, гарячої води без будь-яких зауважень щодо їхньої якості. У відповідності до п.5 ч.3 ст. 20, п.5 ч.2 ст. 7 Законів України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 року та №2189-VIII від 09.11.2017 року відповідно (далі Закони України №1875-IV, №2189-VIII) споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно п.10 ч.1 ст. 7 Закону України №417-VIII«Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. За змістом ч.1 ст. 9 Закону України№2189-VIIIспоживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. При цьому, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, плата за надані послуги вноситься щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Проте, як зазначено позивачем у позові і проти чого не надано заперечень відповідачем, зобов`язання зі сплати спожитих послуг останній належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 41333,22 гривень, що підтверджується відповідними довідкою та розрахунком. У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи з наведених вимог законодавства, враховуючи та аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що відповідач, належним чином не виконуючи зобов`язання споживача зі сплати спожитих житлово-комунальних послуг, порушив встановлений законом строк і порядок їх оплати, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем, 2662,40 гривні судового збору в порядку ст. 141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved