Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 29 жовтня 2025 року, відновити її дошлюбне прізвище та стягнути судові витрати з відповідача. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 29.10.2025 позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Цифровим офісом державної реєстрації актів цивільного стану Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України складено відповідний актовий запис за №15477 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20.10.2025. Таке одруження між сторонами у справі виявилось невдалим, оскільки відповідач не турбується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про взаємоповагу подружжя один до одного. Внаслідок цього сімейні стосунки позивачки та відповідача розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремо та опікується лише власними інтересами. З моменту укладення шлюбу сім`я фактично припинила своє існування, оскільки сторони мешкають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Таким чином, на даний час шлюб існує лише формально. За наведених обставин позивачки вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін у цій справі. Тому вона остаточно прийшла до висновку, що шлюб з відповідачем слід офіційно розірвати, перспектив для збереження їхньої сім`ї немає. Оскільки примирення між сторонами у справі позивачка вважає неможливим, тому у неї відсутнє бажання продовжувати сімейні стосунки з відповідачем, у зв`язку з чим вважає, що вжиття судом будь-яких заходів щодо примирення сторін не доцільно, бо це не має ніякої перспективи. Станом на час пред`явлення цього позову позивачка не вагітна, спільних дітей у сторін не має, спір про розподіл спільного майна подружжя не ведеться. Ухвалою суду від 06 січня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 05 лютого 2026 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, її представник адвокат Голуб В.А. подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі позивача та представника за наявними у матеріалах справи доказами. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що відповідач відзив не подав, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 29 жовтня 2025 року Цифровим офісом державної реєстрації актів цивільного стану Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, за актовим записом №15477 між сторонами було зареєстровано шлюб, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане 29 жовтня 2025 року. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім"ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На даний час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає зберегти шлюб, тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору за подання позовної заяви в частині розірвання шлюбу підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача в розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved