Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

У січні 2025 року позивачі, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про захист прав споживачів, просили суд визнати протиправними дії Обласного комунального виробничого підприємства Кіровоградської обласної ради «Дніпро-Кіровоград» щодо нарахування заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення за період з жовтня 2019 р. по лютий 2023 р.; зобов`язати Обласне комунальне виробниче підприємство Кіровоградської обласної ради «Дніпро-Кіровоград» здійснити перерахунок заборгованості з централізованого водопостачання і водовідведення по квартирі під [ADDRESS] (колишня [ADDRESS] ), виключивши з нього період з жовтня 2019 р. по лютий 2023 р. Позов обґрунтований тим, що Обласним комунальним виробничим підприємством Кіровоградської обласної ради «Дніпро-Кіровоград» за послуги з водопостачання та водовідведення, надані нібито позивачам, за період з 01 липня 2017 р. по 01 березня 2023 р. позивачам нарахована заборгованість на загальну суму 42349,39 грн. Вважають дії відповідача по нарахуванню частини заборгованості протиправними, виходячи з наступного. На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13 вересня 2006 р. № [NUMBER] позивачам на праві власності належала квартира під [ADDRESS] (на даний момент [ADDRESS] ). Рішенням державного реєстратора Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 22 лютого 2019 року № 45653932 право власності на зазначену квартиру було зареєстроване за третьою особою Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2024 р. у цивільній справі № 404/4396/19, яке набрало законної сили 15 квітня 2024 р.: визнано протиправним та скасоване рішення державного реєстратора Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 22 лютого 2019 р. № 45653932, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо реєстрації права власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , загальною площею 99,46 кв.м, житловою площею 70,1 кв. м за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», номер запису про право власності 30411762; скасовано запис про право власності № 30411762, який був винесений державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області на підставі рішення від 22 лютого 2019 р., індексний номер 45653932, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо реєстрації права власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] загальною площею 99,46 кв.м, житловою площею 70,1 кв. м за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», номер запису про право власності 30411762. На підставі зазначеного рішення суду 04 вересня 2024 р. Департаментом надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за позивачами. Таким чином, зазначена квартира не знаходилася у власності позивачів з 22 лютого 2019 р. по 04 вересня 2024 р. Однак, у березні 2023 р. «ОКВП КОР «Дніпро-Кіровоград» звернулось до [PERSON] з позовом про стягнення з неї заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 березня 2024 р. зазначений позов задоволений: стягнуто з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в загальній сумі 57673,19 грн., з яких: основний борг в сумі 42349,39 грн. за період з 01 липня 2017 р. по 28 лютого 2023 р.; 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 2916,93 грн. за період з 11 липня 2017 р. по 10 лютого 2022 р.; інфляційні втрати відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 12406,87 грн. за період з липня 2017 р. по січень 2022 р., а також судовий збір. При цьому, поза увагою суду залишився факт того, що, як зазначено вище, квартира з 22 лютого 2019 р. по 15 квітня 2024 р. знаходилася у власності третьої особи, що встановлено рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2024 р. у цивільній справі № 404/4396/19. Відповідач про це суд свідомо не попередив. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено: п. 2 ч. 1 ст. 5 комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами; п. п. 5 і 6 ч. 2 ст. 6 виконавцями комунальних послуг є: послуг з централізованого водопостачання суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; послуг з централізованого водовідведення суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення. При цьому відповідач, являючись суб`єктом господарювання, відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» і Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає споживачам послугу з централізованого водопостачання та водовідведення, а третя особа як власник квартири повинна була укласти з постачальником послуг відповідний договір і нести витрати по оплаті всіх житлово-комунальних послуг. Вважає, що до цих правовідносин можливо застосувати правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 02.04.2020 р. у справі № 757/29813/17-ц і від 25.06.2020 р. у справі № 520/16591/16-ц, відповідно до яких факт відсутності реєстрації в квартирі не звільняє особу, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Позивачі зазначали, що будь-яких договорів оренди (найму) житла між позивачами та новим власником ТОВ «Кредитні ініціативи» не укладалось, внаслідок чого саме останнє за період з 22 лютого 2019 р. по 15 квітня 2024 р. виступало споживачем житлово-комунальних послуг і повинно було нести витрати по їх оплаті. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Оскільки позивачі у період з 22 лютого 2019 р. по 15 квітня 2024 р. не виступали наймачами чи власниками житла, третя особа, як зазначено вище, являлася споживачем житлово-комунальних послуг і повинна була нести витрати по їх оплаті. Крім того, позивачі взагалі мешкали за іншими адресами, оскільки квартира їм не належала, а договір найму (оренди) житла вони, як зазначено вище, з новим власником ТОВ «Кредитні ініціативи» не укладали. Ухвалою судді від 06 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 19 лютого 2025 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Вказано, що згідно з даними, які містяться у Витягу з реєстру мешканців міста Кропивницького у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда 14 березня 2024 року по справі № 404/4396/19 було встановлено, що квартира [ADDRESS] , використовується як місце постійного проживання позивачів ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ). Вказана інформація міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень та є загальнодоступною. Тобто позивачі зареєстровані, фактично проживають та користуються послугами з водопостачання та водовідведення у квартирі [ADDRESS] . Доказів того, що позивачів було виселено з вказаної квартири протягом часу, коли право власності на квартиру було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» матеріали позовної заяви не містять. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно п. 11-1 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення споживач зобов`язаний інформувати виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (за відсутності приладів обліку); якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі. Позивачі жодного разу не зверталися до ОКВП «Дніпро-Кіровоград» з заявами про їх відсутність за зареєстрованим місцем проживання, не повідомляли про відмову від отримання послуг з водопостачання та водовідведення, а відтак повинні сплачувати вартість спожитих ними комунальних послуг в повному обсязі. Доводам позовної заяви вже була надана правова оцінка під час судового розгляду справи № 404/1815/23, і такі доводи позивачів були відхилені судами першої та апеляційної інстанції. Отже, вирішення судом спору у даній справі фактично полягатиме у переоцінці обставин, встановлених рішенням суду у справі № 404/1815/23, яке набрало законної сили. Тобто позивачі, звертаючись з позовом у даній справі з вимогою визнати протиправними дії Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро Кіровоград» щодо нарахування заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення за період з жовтня 2019 р. по лютий 2023 р. намагаються штучним способом повторно переглянути висновки рішення суду у справі № 404/1815/23 та уникнути виконання остаточного рішення суду у справі № 404/1815/23. Ухвалою суду від 08 квітня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. 28 січня 2026 року до суду від представника позивачів, адвоката Семенова Є.О. надійшла відповідь на відзив. Вказано, що позовні вимоги обґрунтовані тим, що квартира під [ADDRESS] не знаходилася у власності позивачів з 22 лютого 2019 р. по 04 вересня 2024 р., а її власником являлася третя особа. Внаслідок цього за цей період часу саме ТОВ «Кредитні ініціативи» повинно було утримувати нерухоме майно та оплачувати комунальні послуги (ст. 13 Конституції України, ч. 4 ст. 319 і ст. 322 ЦК України). І при розгляді даної справи не має значення, що позивачі «не звернулися до відповідача з заявами про їх відсутність за зареєстрованим місцем проживання, не повідомляли про відмову від отримання послуг з водопостачання та водовідведення», як зазначено у відзиві. Тому, відповідачу необхідно було перш ніж звертатися до суду з позовом про стягнення заборгованості, пересвідчитися у тому, хто повинен відповідати за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Тим більше, що інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є відкритою. Також, безпідставним є посилання відповідача на рішення у справі № 404/1815/23, оскільки воно не має преюдиціального значення, тому що під час розгляду цієї справи взагалі не досліджувалося питання права власності, яке є первинним до права користування, яке, відповідно, є вторинним. Представник позивачів, адвокат Семенов Є.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на підстави, зазначені у змісті письмових заяв по суті справи. Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Згідно із частиною 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до розрахунку Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» за [PERSON] рахується заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, за період з жовтня 2019 року по лютий 2023 року у розмірі 42 349,39 грн., за адресою: [ADDRESS] . Зазначений факт не заперечуються сторонами. На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13 вересня 2006 р. № 1140 позивачам на праві власності належить квартира під [ADDRESS] ( [ADDRESS] ). Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, № 409045418 від 22 січня 2025 року, рішенням державного реєстратора Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 22 лютого 2019 року № 45653932, право власності на зазначену вище квартиру було зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ЄДРПОУ 35326253. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2024 р. у цивільній справі № 404/4396/19, яке набрало законної сили, позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , до Державного реєстратора Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни, Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни від 22 лютого 2019 року № 45653932, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо реєстрації права власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] загальною площею 99,46 кв.м., житлова площа 70,1 кв.м. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», номер запису про право власності 30411762. Скасовано запис про право власності № 30411762, який був винесений державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Марченко Оксаною Анатоліївною на підставі рішення від 22 лютого 2019 року, індексний номер 45653932, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо реєстрації права власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] загальною площею 99,46 кв.м., житлова площа 70,1 кв.м. за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» із закриттям розділу. У задоволенні позовних вимог [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Державного реєстратора Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни, Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат. 04 вересня 2024 р. Департаментом надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за позивачами. У березні 2023 р. відповідач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 березня 2024 р. зазначений позов задоволено та стягнуто з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в загальній сумі 57673,19 грн., з яких: основний борг в сумі 42349,39 грн. за період з 01 липня 2017 р. по 28 лютого 2023 р.; 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 2916,93 грн. за період з 11 липня 2017 р. по 10 лютого 2022 р.; інфляційні втрати відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 12406,87 грн. за період з липня 2017 р. по січень 2022 р., а також судовий збір. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 4 ЦПК України 2004 року, частина перша статті 5 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. У частині першій статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами (стаття 5 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Суд зазначає, що предметом позову у даній цивільній справі є вимоги про визнання протиправними дій Обласного комунального виробничого підприємства Кіровоградської обласної ради «Дніпро-Кіровоград» щодо нарахування заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення за період з жовтня 2019 р. по лютий 2023 р.; зобов`язання Обласного комунального виробничого підприємства Кіровоградської обласної ради «Дніпро-Кіровоград» здійснити перерахунок заборгованості з централізованого водопостачання і водовідведення по квартирі під [ADDRESS] (колишня [ADDRESS] ), виключивши з нього період з жовтня 2019 р. по лютий 2023 р. Як на підставу позову позивачі посилаються на те, що вони в період часу з жовтня 2019 р. по лютий 2023р. не були власниками вказаного нерухомого майна та не користувались наданими відповідачем послугами. Так, відповідно до частини 2 статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. Згідно із частиною 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини 1 -5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про право на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно не є підставою набуття таких прав, а є похідним від таких підстав юридичним фактом, який є елементом в юридичному складі (сукупності юридичних фактів), який призводить до виникнення речових прав. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності і такої підстави закон не передбачає. Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи. Отже, державна реєстрація не є способом набуття права власності, а лише становить засіб підтвердження фактів набуття речових прав на нерухоме майно (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18). Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Абзац 3 частина 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» також містить пряму вказівку на те, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. В межах розгляду даної справи судом установлено, що позивачам на праві власності належить квартира під [ADDRESS] ( [ADDRESS] ). Рішенням державного реєстратора Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 22 лютого 2019 року № 45653932 право власності на зазначену квартиру було зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2024 р. у цивільній справі № 404/4396/19, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасоване рішення державного реєстратора Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 22 лютого 2019 р. № 45653932, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо реєстрації права власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , загальною площею 99,46 кв.м, житловою площею 70,1кв. м за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», номер запису про право власності 30411762; скасовано запис про право власності № 30411762, який був винесений державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області на підставі рішення від 22 лютого 2019 р., індексний номер 45653932, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо реєстрації права власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] загальною площею 99,46 кв.м, житловою площею 70,1кв. м за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», номер запису про право власності 30411762. Таким чином, враховуючи положення норм Закону, суд дійшов висновку, що позивачі набули право власності на квартиру з 13 вересня 2006 р., з дня отримання свідоцтва права власності, набуття якого було підтверджено і рішенням суду від 14 березня 2024 р. у цивільній справі № 404/4396/19. А отже, в період з жовтня 2019 р. по лютий 2023 р. власниками вказаного нерухомого майна були позивачі, які відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язані були брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів). При цьому, не має значення, чи користувалися вони, як власники майна житлово-комунальними послугами чи ні. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні правові підстави для виключення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення за період з жовтня 2019 р. по лютий 2023 р. У зв`язку з чим, позовні вимоги не підлягають задоволенню. При цьому, судом були враховані обставини, встановлені заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 березня 2024 р., яким стягнуто з відповідача, [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в загальній сумі 57673,19 грн., з яких: основний борг в сумі 42 349,39 грн. за період з 01 липня 2017 р. по 28 лютого 2023 р.; 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 2916,93 грн. за період з 11 липня 2017 р. по 10 лютого 2022 р.; інфляційні втрати відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 12406,87 грн. за період з липня 2017 р. по січень 2022 р., а також судовий збір. Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі. Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, якою визначено, що у разі залишення позову без задоволення позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed