Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

09.02.2026 представник позивача через підсистему «Електронний суд» подав до суду зазначений позов та просить стягнути з відповідача заборгованість за договорами у загальному розмірі 59964,40 грн, а також судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн. Вимоги за позовом вмотивовані тим, що 17.08.2021 [PERSON] уклав з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» в електронній формі договір позики №3339906556-109308, відповідно до умов якого отримав позику у розмірі 3000,00 грн строком 20 діб, до 06.09.2021 (включно), яку зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування позикою у розмірі 1,95% за кожен день користування. 22.06.2021 [PERSON] уклав з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» договір позики №75292837 в електронній формі, відповідно до умов якого отримав позику в сумі 15000,00 грн, які зобов`язався повернути, сплатити проценти за користування ним у розмірі 1,99%. 21.08.2021 [PERSON] уклав з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» договір позики №683893 в електронній формі, відповідно до умов якого отримав позику в сумі 3000,00 грн, які зобов`язався повернути, сплатити проценти за користування ним у розмірі 2%. 22.08.2021 [PERSON] уклав з ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» договір позики №555152485001 (пролонгація) в електронній формі, відповідно до умов якого сторони домовилися продовжити строк виконання зобов`язання по погашенню заборгованості за попереднім договором №555152485001 в сумі 3000,00 грн на новий строк 30 днів, які відповідач зобов`язався повернути, сплатити проценти. На підставі договорів факторингу та договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги право грошової вимоги за вказаними договорами перейшло до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». Відповідач свої зобов`язання за договорами не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість, що станом на день формування позовної заяви становить: за договором №3339906556-109308 від 17.08.2021 24127,00 грн, з яких: 3000,00 грн заборгованість за тілом позики, 21127,00 грн заборгованість за процентами; - за договором №75292837 від 22.06.2021 17897,21 грн, з яких: 5260,93 грн заборгованість за тілом кредиту, 12458,41 грн заборгованість за процентами, 153,66 грн інфляційні збитки, 24,21 нараховані 3% річних; за договором №683893 від 21.08.2021 10255,39 грн, з яких: 3000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 7200,00 грн заборгованість за процентами, 48,00 грн інфляційні збитки, 7,39 нараховані 3% річних; за договором №555152485001001 від 22.08.2021 7684,80 грн, з яких: 3000,00 грн заборгованість за тілом позики, 4684,80 грн заборгованість за процентами, що і стало підставою для звернення до суду. 11.02.2026 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, в позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву не скористався, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У даному випадку суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст.128, ст.130 ЦПК України для повідомлення відповідача про розгляд його справи, у зв`язку з чим вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідач повідомлений в установленому законом порядку. Приймаючи до уваги викладене, з огляду на позицію сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку. Встановлено, що 17.08.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] укладено в електронній формі договір позики «Проста позика» №3339906556-10938, за умовами якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» зобов`язалося надати відповідачеві кредит, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити плату за користування кредиту у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом (а.с. 42-48). Відповідно до п.п. 2.2, 2.3, 2.4 договору №3339906556-10938 кредит надається в загальному розмірі 3000,00грн. Строк користування коштами складає 20 діб з 17.08.2021, та закінчується 06.09.2021 (включно). Цільове призначення кредиту: споживчі потреби, у тому числі придбання позичальником будь-яких товарів, робіт та послуг для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. Згідно із п. 2.5, 2.6. договору №3339906556-10938 за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Розмір фіксованої процентної ставки, встановлений Договором, не може бути збільшений без письмової згоди позичальника. Відповідно до п.п. 3.8, 3.9 договору №3339906556-10938 позичальник зобов`язується здійснити повернення суми кредиту та нараховані, у відповідності до цього договору, проценти за користування кредитом згідно Графіку розрахунків. Якщо сума коштів, що надійшла в рахунок погашення кредиту та сплати процентів чи інших платежів, менша розміру, вказаного у Графіку розрахунків (додаток №1 до цього договору), то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплачені, вважаються простроченими. Згідно з п. 3.19 договору №3339906556-10938 сторони домовились, що у випадку настання визначених п.п. 4.1.2. цього договору обставин, строк користування кредитом може бути продовжено на обумовлений сторонами строк, згідно Тарифів товариства, за умови задоволення (акцептування) товариством відповідного звернення позичальника про врегулювання заборгованості та при відсутності у позичальника непогашеної заборгованості передбаченої п.п. 3.10.1 та п.п. 3.10.3 цього договору, шляхом внесення позичальником плати, згідно Тарифів товариства, шляхом прийняття товариством від позичальника вказаної оплати. Відповідно до п. 4.1.2 договору №3339906556-10938 у разі виникнення тимчасових фінансових труднощів, або інших обставин, що можуть мати наслідком невиконання та/чи неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором, позичальник має право порушувати, перед кредитором питання про продовження строку користування кредитними коштами поза межами строку встановленого п. 2.3. цього договору, шляхом направлення позикодавцю відповідного звернення (клопотання) через Особистий кабінет користувача за допомогою ІТС, в порядку та на умовах визначених у п. 3.19 цього договору. Пунктом 9.2 договору №3339906556-10938 визначено, що цей договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей договір, надсилаються товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних. У розділі «Реквізити сторін» зазначено банківський рахунок позичальника [PERSON] [NUMBER] . Відповідно до Графіку розрахунків позичальник зобов`язується здійснити повернення суми кредиту та нараховані, у відповідності до цього договору, проценти за користування кредитом одноразовим платежем в розмірі 4120,00 грн 06.09.2021 (а.с. 47 зворот - 48). Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. [PERSON] договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором D6F626A6. Також [PERSON] підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Паспорт кредиту, в якому йому була надана інформація щодо умов надання позики (а.с. 49-51). 17.08.2021 о 17.31 год. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» виконано свої зобов`язання за договором №3339906556-10938 та перераховано на картку № [NUMBER] , номер якої надано йому позичальником та вказано у договорі, грошові кошти в сумі 3000,00 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 31.01.2025 №2873_250131130825 (а.с. 52). 22.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХКРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики №75292837, відповідно до умов якого: сума позики - 15000,00 грн; строк позики - 30 днів, тобто до 22.07.2021; процентна ставка (базова) 1,99% в день; знижена процентна ставка 1,00% в день; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70% за день (а.с. 33). У розділі 11 договору «Юридичні адреси та реквізити сторін» зазначено рахунок позичальника - [NUMBER] . Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. [PERSON] договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором T2G12VbdXB. Перерахування грошових коштів у сумі 15000,00 грн на картку позичальника [NUMBER] , номер якої надано йому позичальником та вказано у договорі, було здійснено за допомогою компанії ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС», яка відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», що також підтверджується довідкою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС»від 12.08.2025 №КД-000043747 (а.с. 34). 21.08.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХКРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики №683893, відповідно до умов якого: сума позики - 3000,00 грн; строк позики - 30 днів, тобто до 20.09.2021; процентна ставка (базова) 2,00% в день; процентна ставка за перший день користування 29,71%; знижена процентна ставка 0,01% в день; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70% за день (а.с. 24). У розділі 11 договору «Юридичні адреси та реквізити сторін» зазначено рахунок позичальника - [NUMBER] . Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. [PERSON] договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором LXKPa54uoН. Перерахування грошових коштів у сумі 3000,00 грн на картку позичальника [NUMBER] , номер якої надано йому позичальником та вказано у договорі, було здійснено за допомогою компанії ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС», яка відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», що також підтверджується довідкою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС»від 09.05.2025 №09/05-2023-43 (а.с. 25). 22.08.2021 між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та [PERSON] укладено в електронній формі договір позики №555152485001001 (пролонгація), відповідно до якого на підставі заявки на пролонгацію від 22.08.2021 до договору позики №555152485001 тип «Миттєва позика», сторони домовилися продовжити строк виконання зобов`язання позичальника по погашені заборгованості по договору позики №555152485001 в сумі 3000,00 грн на строк 30 календарних днів під проценти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику та сплатити проценти. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором (п. 1.1) (а.с. 11-15). У пункті 1.1.1 договору №555152485001001 сторони погодили тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту належить від фактичного виконання позичальником умов договору та становить: - знижена процентна ставка, фіксована становить 1,75% за день (640,00% річних) від суми позики у межах строки позики, зазначеного в п. 1.1 цього договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом 1 календарного дня, що слідує за датою закінчення такого строку; - стандартна процентна ставка, фіксована становить 2,60% за день (950,00% річних) від суми позики та застосовується: у межах строку надання позики, зазначеного в п. 1.1 цього договору, якщо позичальник не виконав умови договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Розділом 2 договору позики №555152485001001 визначено, що позика пролонгується на новий термін на підставі заявки на пролонгацію та сплати позичальником заборгованості по процентах за користування попередньою позикою в сумі 986,40 грн та оплати у повній сумі процентів за пролонгацію 0,00 грн не пізніше 22.08.2021. У разі не повної оплати позичальником заборгованості по процентах за користування попередньою позикою та оплати процентів за пролонгацію до 22.08.2021 включно, заявка на пролонгацію анулюється позикодавцем та позичальник зобов`язаний погасити заборгованість по позиці у строк відповідно до договору позики № 555152485001. Позика позичальнику надається шляхом погашення позикодавцем заборгованості за раніше укладеним договором позики та проведення відповідних бухгалтерських проводок в системі з одночасним формуванням за позичальником заборгованості за цим договором, в розмірі що дорівнює не погашеній заборгованості за попереднім договором позики. Датою надання позики при проведенні пролонгації/реструктуризації за раніше укладеним договором позики є дата проведення позикодавцем відповідних бухгалтерських проводок в системі, направлених на погашення попередньої заборгованості за раніш укладеним договором позики з одночасним формуванням за позичальником заборгованості за цим договором в розмірі що дорівнює не погашеній заборгованості за попереднім договором позики. У додатку №1 до договору позики №555152485001001 міститься Графік платежів (а.с. 32). Додатку №2 до договору позики №555152485001001 містить Розрахунок загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки за довго ром (а.с. 15). Також до кредитного договору додано Паспорт позики, в якому [PERSON] надана інформація про умови надання позики (а.с. 18). Матеріали справи містять заяву від 22.08.2021 на пролонгацію по договору позики №555152485001 від 24.07.2021 від позичальника [PERSON] , в якій останній підтверджує намір пролонгувати договір позики на термін 30 днів під 640,00% річних (а.с. 19). З довідки про ідентифікацію вбачається, акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор: 9288; час відправки ідентифікатора позичальнику: 22.08.2021; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор: +380991090340 (а.с. 20). Відповідно до довідки про погашення по договору №555152485001 від 24.07.2021 клієнтом [PERSON] погашено заборгованість по договору №555152485001 від 24.07.2021 шляхом перерахування коштів згідно з умовами договору кредитної лінії (пролонгації) №555152485001001 від 22.08.2021, який укладено на підставі заявки про пролонгацію (а.с. 21). Згідно з вимогами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В ч. 1 ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Положеннями ст. 207 ЦК України встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За приписами ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. За приписами ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. В ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис«, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19. Згідно з вимогами ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. В ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. За приписами ч. 1 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. З наведеного вбачається, що договори позики №3339906556-109308 від 17.08.2021, №75292837 від 22.06.2021, №683893 від 21.08.2021 та №555152485001001 від 22.08.2021 було укладено з [PERSON] у спосіб подання згоди відповідача на надання йому відповідної суми грошових коштів. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а, відтак, породжували відповідні договірні зобов`язання для сторін по справі. З огляду на викладене суд вважає наявні у матеріалах справи докази належними та допустимими, а у сукупності достатніми на підтвердження факту укладення договорів позики №3339906556-109308 від 17.08.2021, №75292837 від 22.06.2021, №683893 від 21.08.2021 та №555152485001001 від 22.08.2021 й отримання [PERSON] обумовлених цими договорами коштів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. За приписами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). В ст. 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. В постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок про те, що тлумачення статті 516, частини другої статті517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. 21.12.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» (Кредитор) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №21-12/21, відповідно до якого Кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Кредитору, а Новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Кредитора до боржників, зазначених у Додатку №1 до цього договору (Реєстр боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язків боржників, за договорами позики, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них. Права вимоги вважаються відступленими (переданими) Кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором) в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (а.с. 67-73). Згідно з Реєстром боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №21-12/21 від 21.12.2021 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідачка [PERSON] за договором позики №3339906556-109308 на загальну суму заборгованості 4120,00 грн, з яких: заборгованість за тілом позики 3000,00 грн, заборгованість по процентам 1120,00 грн (а.с. 79). 30.12.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Фактор) укладено договір факторингу №30-12/2021, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а Фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що налужить Клієнту, і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між Клієнтом та боржниками. З дати відступлення прав вимоги Фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони будуть нараховані Клієнтом) за договорами позики за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів позики. За цим договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами позики, право вимоги за яким передається. Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі. Право вимоги переходить до Фактора після здійснення повного фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру боржників в електронному вигляді, який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги (а.с. 80-86) Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №30-12/2021 від 31.12.2021 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики №75292837 на загальну суму заборгованості 17719,34 грн, з яких: заборгованість за тілом позики 5260,93 грн, заборгованість по процентам за користування позикою 12458,41 грн (а.с. 88). 25.01.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Фактор) укладено договір факторингу №25/01/2021/1, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а Фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що налужить Клієнту, і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між Клієнтом та боржниками. З дати відступлення прав вимоги Фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони будуть нараховані Клієнтом) за договорами позики за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів позики. За цим договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами позики, право вимоги за яким передається. Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі. Право вимоги переходить до Фактора після здійснення повного фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру боржників в електронному вигляді, який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги (а.с. 89-97). Згідно з витягом з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №25/01/2021/1 від 25.01.2022 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики №683893 на загальну суму заборгованості 10200,00 грн, з яких: заборгованість за тілом позики 3000,00 грн, заборгованість по процентам за користування позикою 7200,00 грн (а.с. 101). Відповідно до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Первісний кредитор) відступило шляхом продажу, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Новий кредитор) набуло права вимоги, що належать ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 (Реєстр боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язків боржників, за договорами позики, кредитними договорами. Права вимоги вважаються відступленими (переданими) Кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором) в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (а.с. 105-115). Згідно з Реєстрами боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] : - за договором №3339906556-109308 від 17,08.2021 на загальну суму заборгованості 24127,00 грн, з яких: заборгованість за тілом позики 3000,00 грн, заборгованість по процентам 21127,00 грн; - за договором №75292837 від 22.06.2021 на загальну суму заборгованості 17897,21 грн, з яких: заборгованість за тілом позики 5260,93 грн, заборгованість по процентам 12458,41 грн, відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно зі ст. 625 ЦК України 177,87 грн; - за договором №683893 від 21.08.2021 на загальну суму заборгованості 10255,39 грн, з яких: заборгованість за тілом позики 3000,00 грн, заборгованість по процентам 7200,00 грн, відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно зі ст. 625 ЦК України 55,39 грн (а.с. 116, 119, 131). Відповідно до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №28-08/25 від 28.08.2025, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Первісний кредитор) відступило шляхом продажу, а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (Новий кредитор) набуло права вимоги, що належать ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 (Реєстр боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язків боржників, за договорами позики, кредитними договорами. Права вимоги вважаються відступленими (переданими) Кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором) в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (а.с. 148-156). Згідно з Реєстрами боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №28-08/25 від 28.08.2025 ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] : - за договором №3339906556-109308 від 17,08.2021 на загальну суму заборгованості 24127,00 грн, з яких: заборгованість за тілом позики 3000,00 грн, заборгованість по процентам 21127,00 грн; - за договором №75292837 від 22.06.2021 на загальну суму заборгованості 17897,21 грн, з яких: заборгованість за тілом позики 5260,93 грн, заборгованість по процентам 12458,41 грн, відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно зі ст. 625 ЦК України 177,87 грн; - за договором №683893 від 21.08.2021 на загальну суму заборгованості 10255,39 грн, з яких: заборгованість за тілом позики 3000,00 грн, заборгованість по процентам 7200,00 грн, відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно зі ст. 625 ЦК України 55,39 грн (а.с. 116, 119, 131). 18.12.2023 між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» (Клієнт) та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (Фактор) укладено договір факторингу №18/12-2023, а 21.12.2023 додатковий договір №1 до нього, відповідно до яких Клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а Фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що налужить Клієнту, і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між Клієнтом та боржниками. З дати відступлення прав вимоги Фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони будуть нараховані Клієнтом) за договорами позики за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів позики. За цим договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами позики, право вимоги за яким передається. Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі. Право вимоги переходить до Фактора після здійснення повного фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру боржників в електронному вигляді, який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги (а.с. 136-143). Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №18/12-2023 від 18.12.2023 ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики №555152485001001 на загальну суму заборгованості 7684,80 грн, з яких: заборгованість за тілом позики 3000,00 грн, заборгованість по процентам за користування позикою 4684,80 грн (а.с. 146). Надані копії вищезазначених договорів факторингу та договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, а також реєстрів боржників містять підписи сторін, які підтверджують укладення цих договорів та перехід права вимоги за договорами, укладеними з [PERSON] , від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», а в послідуючому від ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та від ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». Суд визнає, що копії договорів факторингу, договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на підставі договорів факторингу та договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги набуло право вимоги за договорами позики №3339906556-109308 від 17.08.2021, №75292837 від 22.06.2021, №683893 від 21.08.2021 та №555152485001001 від 22.08.2021, тому у позивача, як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за цими договорами. Належних та допустимих доказів про погашення боргу первісним кредиторам суду не надано. Відповідно до розрахунку, здійсненого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС», станом на 21.12.2021 заборгованість [PERSON] за договором №3339906556-10938 від 17.08.2021 становить 4120,00 грн, з них: 3000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 1120,00 грн заборгованість за відсотками. При цьому з розрахунку вбачається, що відсотки нараховані за період з 18.08.2021 по 06.09.2021 включно (а.с. 55-56). Відповідно до розрахунку, здійсненого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», станом на 31.12.2021 заборгованість [PERSON] за договором №75292837 від 22.06.2021 становить 17719,34 грн, з них: 5260,93 грн заборгованість за тілом позики, 12458,41 грн заборгованість за відсотками. При цьому з розрахунку вбачається, що відсотки були нараховані за період з 22.06.2021 по 25.11.2021 включно. Також вбачається, що відповідачем була здійснена оплата у сумі 20485,07 грн (а.с. 39-40). Відповідно до розрахунку, здійсненого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», станом на 28.04.2023 заборгованість [PERSON] за договором №683893 від 21.08.2021 становить 10200,00 грн, з них: 3000,00 грн заборгованість за тілом позики, 7200,00 грн заборгованість за відсотками. При цьому з розрахунку вбачається, що відсотки були нараховані за період з 21.08.2021 по 19.12.2021 включно (а.с. 29-32). З довідки по договору позики №555152485001001 від 23.08.2021, виданої ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ», вбачається, що станом на 22.10.2023 заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 7684,80 грн, з них: 3000,00 грн заборгованість за тілом позики, 4684,80 грн заборгованість за відсотками. При цьому з розрахунку вбачається, що відсотки були нараховані за період з 23.08.2021 по 21.10.2021 включно (а.с. 22-23). Відповідно до розрахунків, здійснених ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість [PERSON] становить: - за договором №3339906556-109308 від 17.08.2021 24127,00 грн, з них: 3000,00 грн заборгованість за тілом позики, 21127,00 грн заборгованість за відсотками (а.с. 57, 61, 64); . - за договором №75292837 від 22.06.2021 17897,21 грн, з них: 5260,93 грн заборгованість за тілом позики, 12458,41 грн заборгованість за відсотками, 24,21 грн 3% річних, нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України, за період з 31.12.2021 по 23.02.2022 (включно), 153,66 грн інфляційні збитки, нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України, за січень - лютий 2022 року (а.с. 58, 62, 65); - за договором №683893 від 21.08.2021 10255,39 грн, з них: 3000,00 грн заборгованість за тілом позики, 7200,00 грн заборгованість за відсотками, 7,39 грн 3% річних, нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України, за період з 25.01.2022 по 23.02.2022 (включно), 48,00 грн інфляційні збитки, нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України, за лютий 2022 року (а.с. 59, 63, 66); - за договором №555152485001001 від 22.08.2021 7684,80 грн, з них: 3000,00 грн заборгованість за тілом позики, 4684,80 грн заборгованість за відсотками (а.с. 60). Вирішуючи питання щодо законності нарахування процентів, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Частиною 1 ст. 1050 Кодексу передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження №14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). Щодо нарахувань за договором позики №3339906556-10938 від 17.08.2021. Згідно з п. 2.3, п. 3.19 договору №3339906556-10938 від 17.08.2021 кредит надавався строком на 20 діб, тобто до 06.09.2021. Строк користування кредитом може бути продовжено на обумовлений сторонами строк шляхом внесення позичальником плати, згідно Тарифів товариства, та шляхом прийняття товариством від позичальника вказаної оплати. Суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідачем були здійснені дії щодо пролонгації строку надання позики. Таким чином, продовження нарахування процентів по договору №3339906556-10938 від 17.08.2021 після закінчення строку кредитування є неправомірним. З розрахунку, здійсненого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС», вбачається, що відсотки нараховані за період з 18.08.2021 по 06.09.2021 включно, станом на 07.09.2021 заборгованість [PERSON] за цим договором становить 4120,00 грн, з них: 3000,00 грн заборгованість за тілом позики, 1120,00 грн заборгованість за відсотками, що узгоджується з умовами договору (а.с. 55-56). Разом з цим, за період з 06.09.2021 по 23.02.2022 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» були нараховані відсотки у сумі 20007,00 грн (а.с. 64), які не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача за договором позики №3339906556-10938 від 17.08.2021 заборгованість у розмірі 4120,00 грн. Щодо нарахувань за договором позики №75292837 від 22.06.2021. За умовами договору позики №75292837 від 22.06.2021 строк позики (строк договору) 30 днів, тобто до 22.07.2021. Умов пролонгації строку надання позики цей договір не містить. Таким чином, проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто протягом строку, на який були надані такі кошти. За таких обставин, за договором позики №75292837 від 22.06.2021 стягненню підлягають проценти, нараховані за період з 22.06.2021 по 22.07.2021. З розрахунку заборгованості по договору позики №75292837 від 22.06.2021 вбачається, що за період з 22.06.2021 по 22.07.2021 були нараховані проценти у загальному розмірі 4477,50 грн, відповідачем було сплачено в рахунок погашення заборгованості 20485,07 грн (а.с. 39-40). Таким чином, заборгованість за договором позики №75292837 від 22.06.2021 відсутня (15000,00 грн (тіло позики) + 4477,50 грн (відсотки за період з 22.06.2021 по 22.07.2021) 20485,07 грн (сума, що була сплачена відповідачем) = - 1007,57 грн). Щодо нарахувань за договором позики №683893 від 21.08.2021. За умовами договору позики №683893 від 21.08.2021 строк позики (строк договору) 30 днів, тобто до 20.09.2021. Умов пролонгації строку надання позики цей договір не містить. Таким чином, проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто протягом строку, на який були надані такі кошти. За таких обставин, за договором позики №683893 від 21.08.2021 стягненню підлягають проценти, нараховані за період з 21.08.2021 по 20.09.2021. З розрахунку заборгованості по договору позики №683893 від 21.08.2021 вбачається, що за період з 21.08.2021 по 20.09.2021 були нараховані проценти у загальному розмірі 900,00 грн (а.с. 29-32). Таким чином, заборгованість за договором позики №683893 від 21.08.2021 складає 3900,00 грн (3000,00 грн (тіло позики) + 900,00 грн (відсотки за період з 21.08.2021 по 20.09.2021). Окрім того, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача за договором позики №683893 від 21.08.2021 відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційних збитків за період з 25.01.2022 по 23.02.2022 (включно), які на заборгованість у розмірі 3900,00 грн становлять 9,62 грн та 62,40 грн відповідно. З огляду на викладене, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача за договором позики №683893 від 21.08.2021 заборгованість у розмірі 3972,02 грн (3900,00 грн + 9,62 грн + 62,40 грн). Щодо нарахувань за договором позики №555152485001001 від 22.08.2021. Зі змісту п. 1.1 договору позики №555152485001001 від 22.08.2021 слідує, що кредит надавався строком на 30 днів, тобто до 29.07.2021. Процентна ставка за користування коштами кредиту належить від фактичного виконання позичальником умов договору та становить: - знижена процентна ставка, фіксована становить 1,75% за день (640,00% річних) від суми позики у межах строки позики, зазначеного в п. 1.1 цього договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом 1 календарного дня, що слідує за датою закінчення такого строку; - стандартна процентна ставка, фіксована становить 2,60% за день (950,00% річних) від суми позики та застосовується: у межах строку надання позики, зазначеного в п. 1.1 цього договору, якщо позичальник не виконав умови договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України. З розрахунку, здійсненого ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ», вбачається, що відсотки нараховані за період з 23.08.2021 по 21.10.2021 включно, станом на 22.10.2021 заборгованість [PERSON] за цим договором становить 7684,80 грн, з них: 3000,00 грн заборгованість за тілом позики, 4684,80 грн заборгованість за відсотками, що узгоджується з умовами договору (а.с. 22-23). Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача за договором позики №555152485001001 від 22.08.2021 заборгованість у розмірі 7684,80 грн. В п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. За приписами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, за наявності доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову (19,5%), з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень Глави 8 ЦПК України. Так положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 про надання правничої допомоги Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», затверджений рішенням загальних зборів №01-12/2025 від 01.12.2025; заявка про надання юридичної допомоги №2513 від 01.12.2025; витяг з акту №25 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025. Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з наступного. У детальному описі виконаних робіт представником позивача зазначено, що ним здійснено таку роботу: надання усної консультації з вивченням документів 2 год. 4000,00 грн; письмова (вивчення документації клієнта з посиланням на нормативно-правові акти та підготовкою аналітичної довідки щодо судової практики 1 год. 3000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 4 год. 12000,00 грн. Всього на 16000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 16000,00 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн. Крім того, при подачі позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2662,40 грн (а.с. 10). Таким чином, враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача в рахунок відшкодування судових витрат 1104,16 грн (5662,40 грн х 19,5%).

Outcome: partial