Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

ПрАТ «СГ «ТАС» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Свій позов мотивує тим, що 25.11.2023 року в с. Струмівка Луцького району по вул. Об`їзна відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Touareg», р.н. [NUMBER] та автомобіля «Honda CR-V», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.01.2024 року у справі №161/21174/23 винним у даній ДТП визнано [PERSON] . Крім того, постановою суду від 09.01.2024 року у справі №161/21176/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Honda CR-V», р.н. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ 4043364. Зазначає, що у відповідності до заяви власника пошкодженого автомобіля «Volkswagen Touareg», р.н. [NUMBER] про відшкодування страхового відшкодування, останньому було виплачено кошти в розмірі 160000 грн. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на користь товариства в порядку регресу вказану суму, оскільки останній керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, однак відмовився від проходження огляду, а також судові витрати у справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що згідно полісу № АТ/4043364 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховиком ПрАТ «Страхова група «ТАС» забезпеченим є автомобіль ««Honda CR-V», р.н. [NUMBER] (а.с. 12). Також з`ясовано, що 25.11.2023 року в с. Струмівка Луцького району по вул. Об`їзна відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Touareg», р.н. [NUMBER] та автомобіля «Honda CR-V», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.01.2024 року у справі №161/21174/23 винним у даній ДТП визнано [PERSON] (а.с. 4-7). Крім того, постановою суду від 09.01.2024 року у справі №161/21176/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. З вказаної постанови слідує, що [PERSON] керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, однак від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (а.с. 8-11). Згідно із ст. 82 ч. 6 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Таким чином, невідповідність дій [PERSON] вимогам Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та вбачається вина останнього. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна норма передбачена в ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, згідно якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При цьому, відповідно до ст. 38 ч. 1 п. «в» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Також, в судовому засіданні з`ясовано, що згідно платіжної інструкції № 385652 від 08.01.2024 року ПрАТ «СГ «ТАС» було виплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 160000,00 грн. за пошкоджений транспортний засіб «Volkswagen Touareg», р.н. [NUMBER] (а.с. 35). За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ПрАТ «СГ «ТАС» 160000,00 грн. понесених витрат на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, зважаючи, що відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, тому суд вважає, що з останнього слід стягнути судовий збір в сумі 1514,00 грн. на користь позивача, а також повернути позивачу з державного бюджету сплачений судовий збір в розмірі 1514,00 грн. згідно платіжної інструкції №46072 від 27.05.2025 року.

Outcome: approved