Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 13 543,53 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2038378691_CARD, який за своєю правовою природою є змішаним: кредитний договір та договір про надання банківських послуг. У межах договору відповідачу відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . 20.06.2025 між АТ «ОТП БАНК» та позивачем укладено договір факторингу № 20/06/25, за умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором та картковим рахунком, відкритим у межах договору, на суму заборгованості 13 543,53 грн. Всупереч умовам кредитного договору та незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання та має непогашену заборгованість. Позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Просить стягнути з відповідача заборгованість у у сумі 13 543,53 грн. Сторони у судове засідання не з`явилися. У позовній заяві представник позивача просить розглядати справу за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно і належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань не направив. Відзив на позов до суду не надходив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 22 грудня 2025 року позовна заява надійшла до суду. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 січня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 10 грудня 2021 року [PERSON] заповнив анкету-заяву на отримання кредиту, в якій просив надати йому кредит на придбання товарів та послуг в сумі 15 416,90 грн строком на 16 місяців. Цього ж дня між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №2038378691, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 15 416,90 грн з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,01 % річних та комісією за управління кредитом у розмірі 3% від суми кредиту щомісячно. Розділ 3 кредитного договору «заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» №2038378691_CARD від 10/12/2021 р.» містить відомості про виявлення відповідачем бажання оформити поточний (картковий) рахунок № [NUMBER] та отримати електронний платіжний засіб. Умовами цього розділу договору передбачено встановлення банком кредитної лінії з фіксованою процентною ставкою 5% в місяць, а впродовж пільгового періоду 0,01% річних. Строк дії кредитної лінії 12 місяців з правом продовження. Також відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту та графік платежів. Надання кредитором відповідачу грошових коштів на підставі кредитного договору та встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок підтверджується рахунком фактурою на придбання товару в кредит, специфікацією до кредитного договору та виписками з особового рахунку. Таким чином, кредитодавцем виконано умови договору з надання відповідачу кредитних коштів. Як видно із виписки з карткового рахунку, відповідач користувався рахунком: здійснював оплату за товари та послуги, здійснював поповнення рахунку шляхом зарахування переказів тощо, однак умови договору з повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконав. Відповідно до розрахунків АТ «ОТП БАНК» заборгованість відповідача станом на 30 листопада 2025 року по картковому рахунку за договором №2038378691_CARD становить 13 543,53 грн (заборгованість за тілом кредиту 9 260,00 грн, відсотки 4 283,53 грн). 20 червня 2025 року між АТ «ОТП БАНК» та позивачем укладено договір факторингу № 20/06/25, на підставі якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №2038378691 _CARD. Позивачем після набуття права вимоги до відповідача не здійснювалося нарахування процентів. Набуття позивачем права вимоги за вказаним кредитним договором підтверджується копією договору факторингу, витягом з реєстру боржників №2 до договору факторингу стосовно відповідача, платіжною інструкцією про плату за відступлення права вимоги за договором факторингу. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором кредиту. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Встановлено, що сторонами кредитних договорів визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх нарахування. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Встановлено, що боржник не виконав зобов`язання за договорами, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки за користування такими коштами не сплатив, заборгованість погашена не була. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. На підставі договору факторингу від 20.06.2025 позивач набув права вимоги до відповідача за договором №2038378691_CARD. Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитного договору та порушення ним взятих на себе зобов`язань, набуття позивачем прави вимоги за цими договорами. Як було зазначено, відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Як видно із розрахунку заборгованості, на картковий рахунок відповідач періодично надходили кошти на погашення заборгованості, тому строк дії кредитного ліміту продовжувався. Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування того, що він отримував кредитні кошти і користувався ними, а також щодо суми заборгованості за договором не надав, обставини, на які посилається позивач як на підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого ним судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved