Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] зареєстрований 24 вересня 2016 року Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального стану головного юстиціїу місті Києві, актовий запис № 1256. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що від шлюбу у них є неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] . Спір щодо місця проживання дитини - відсутній. Спільне життя у них не склалось з причин того, що відсутнє взаєморозуміння та спільні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини фактично припинені. Примирення та подальше сімейне проживання між ними неможливе, воно не відповідає їх інтересам. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 26.01.2026 року позовну заяву залишено без руху. 30.01.2026 року від позивача надійшла нова редакція позову. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.02.2026 відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідачка подала до суду заяву про можливість слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 24 вересня 2016 року, місце реєстрації - Деснянський районний у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального стану головного юстиціїу місті Києві, актовий запис № 1256. Згідно із свідоцтвом про народження, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов підлягає задоволенню, так як у сторін відсутнє взаєморозуміння та повага, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. На підставі викладеного,

Outcome: approved