Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивач в особі представника звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 9481474 від 20.11.2022 в розмірі 11940 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. Позов обґрунтований тим, що 20.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Міолан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 9481474, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі шляхом перерахування суми кредиту за реквізитами платіжної картки наданої відповідачем. 27.02.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» був укладений Договір відступлення прав вимоги №91-МЛ, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 9481474 від 20.11.2022. Позивач зазначає, що відповідач взяті на себе зобов`язання за умовами договору порушила, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, що станом на день подання позову складає 11940 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3000 грн; заборгованість за процентами 8370 грн; заборгованість за комісією 570 грн. Враховуючи, що відповідач добровільно не сплачує заборгованість, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Представник позивача подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, водночас, згоди на заочне рішення позивачем не надано. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином, шляхом направлення на його адресу реєстрації судової повістки, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву щодо заявлених позовних вимог або будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило. В подальшому, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду, однак остання в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з`явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи вище викладене суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 20.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мамєдовим Мамедом Бахлул укладено Договір про споживчий кредит № 9481474, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн, строком на 105 днів, з відсотковою ставкою 2 відсотка за кожен день користування кредитом в межах пільгового періоду та стандартною ставкою 3 відсотка за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом поточного періоду. Тип процентної ставки: фіксована. Договір № 9481474 від 20.11.2022 був підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором V62034. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. ТОВ «Міолан» виконало умови кредитного договору та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 3000 грн шляхом перерахування на його банківську картку, що підтверджується платіжним дорученням № 87353498 від 20.11.2022. Позивач вказує, що відповідачем зобов`язання за кредитним договором не виконуються, в зв`язку з чим виникла заборгованість, у розмірі 11940 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3000 грн; заборгованість за процентами 8370 грн; заборгованість за комісією 570 грн. Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме договором № 9481474 від 20.11.2022 про надання споживчого кредиту, платіжним дорученням № 87353498 від 20.11.2022, розрахунком заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Доказів виконання зобов`язань відповідачем суду не надано. 27.02.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» був укладений Договір відступлення прав вимоги №91-МЛ, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 9481474 від 20.11.2022. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення суми боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. З урахуванням положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн, на підтвердження чого надає копію договору про надання правничої допомоги № 0107 віл 01.07.2025; акт наданих послуг № Д/6398 від 22.10.2025 та детальний опис наданих послуг. Частиною 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). З одного боку, згідно вимог ст. 137 ЦПК України, прийняти рішення про зменшення витрат на правову допомогу суд може виключно за клопотанням відповідача, але з іншого, перевірка обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення судових витрат, у тому числі і витрат на правову допомогу, є обов`язком суду. Виходячи з викладеного, а також враховуючи обсяг отриманої позивачем правової допомоги в межах даної справи, оцінюючи заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді, дотримуючись принципу диспозитивності, а також з урахуванням складності справи, співмірності, доцільності та необхідності понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Outcome: approved