Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

У поданій 27 листопада 2025 року позовній заяві позивач [PERSON] просить зменшити розмір стягуваних з нього на користь [PERSON] за рішенням суду аліментів на утримання їх доньки [PERSON] , [INFO] з 1/4 до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16.11.2018 в цивільній справі № 562/1835/15-ц збільшено розмір аліментів та стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням та до повноліття дочки. У подальшому рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06.12.2022 в цивільній справі №562/2354/22 змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16.11.2018 року та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. З лютого 2022 року позивач перебував на військовій службі в [INFO] , а з 23 липня 2023 року в військовій частині [NUMBER] . В подальшому, його стан здоров`я погіршився. В період з 08.08.2024 по 22.08.2024 він знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КНП «Здолбунівська центральна міська лікарня» Здолбунівської міської ради Рівненської області. 27 вересня 2024 року йому проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК ВЧ [NUMBER] . Діагноз та постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): наслідки вогнепального осколкового поранення 02.08.2014 року м`яких тканин лівої пахової ділянки, етапного хірургічного лікування у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців без порушення функцій. Поранення, Так, пов`язане із проходженням військової служби. Епілепсія з нечастими нападами. Стійкий виражений астенічний стан внаслідок епілепсії. Короткозорий астигматизм обох очей. З 30.09.2025 року по 13.10.2025 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Здолбунівська центральна міська лікарня» Здолбунівської міської ради Рівненської області з діагнозом: «ДЄ І ст.. з розсіяною неврологічною симптоматикою, помірний цефалічний та астеноневротичний синдром». Виписаний із стаціонару із незначними покращеннями, дані рекомендації щодо лікування. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я [PERSON] потребує постійного медикаментозного лікування для підтримання задовільного стану здоров`я. Крім цього зазначає, що судовим наказом Здолбунівського районного суду Рівненської областівід 11 листопада 2025 року в справі №562/3542/25 з 24 жовтня 2025 року з нього також стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 заробітку (доходу). Надалі рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29.12.2025 в цивільній справі № 562/3984/25 розмір аліментів, що стягувалися за судовим наказом зменшено з 1/4 до 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що при стягненні з нього аліментів у запропонованому розмірі права дитини [PERSON] не будуть порушені, адже такий розмір аліментів буде достатнім та необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08 грудня 2025 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13 січня 2026 року вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження. В поданому відзиві на позов від 18.12.2025, додаткових письмових поясненнях від 02.02.2026 відповідач з позовними вимогами не погодилася, мотивуючи тим, що відповідач перестав приділяти їх спільній дитині увагу, цікавитися її життям та успіхами, умисно створює недостовірні докази на підтвердження зміни свого матеріального становища аби уникнути чи хоча б мінімізувати витрати на свою рідну доньку. Стверджує, що у позивача не відбулося значного погіршення здоров`я, він продовжує нести військову службу та отримує постійне грошове забезпечення. Окрім того зазначила, що військовослужбовцям державою, та в тому числі місцевим самоврядуванням, забезпечується безкоштовне лікування, тому відповідно до поданих позивачем медичних документів, він мав право на отримання додаткової винагороди. Також повідомила, що вона є фізичною особою-підприємцем з 31.08.2023 та вказала, що її реальний середньомісячний дохід за 2024 рік становив 2831, 17 грн., а у 2025 році 7420,24 грн. Просила відмовити у задоволенні позову у зв`язку із недоведеністю та безпідставністю позовних вимог. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та додатково зазначив, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я (постійні прояви алергії, епілепсія, судоми, набряки рук та проблеми з нервовою системою), пов`язаного з проходженням військової служби він потребує систематичного лікування для підтримання свого стану здоров`я, що потребує додаткових витрат, які йому не компенсовуються. Крім цього, близько року він проходить службу у тиловій частині [NUMBER] та його грошове забезпечення значно зменшилося й складає близько 11000 грн. після усіх відрахувань. Відповідач позов не визнала з наведених у відзиві та додаткових письмових поясненнях мотивів. Додатково вказала, що позивач завжди намагався зменшити виплати на дитину. Повідомила що раніше розмір сплачуваних аліментів на дитину складав до 30000 грн., зараз близько 6000 грн., заборгованість зі сплати аліментів відсутня. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.12.2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06.12.2022 в цивільній справі №562/2354/22 змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2018 року в цивільній справі № 562/1835/15-ц та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 06.01.2023. Відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області, 30.01.2016 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (після укладення шлюбу " [PERSON] "). Від шлюбних відносин [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] про народження, яке видане Здолбунівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. 11 листопада 2025 року Здолбунівським районним судом Рівненської області видано судовий наказ (справа №562/3542/25), яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 24 жовтня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29.12.2025 в цивільній справі № 562/3984/25, зменшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за судовим наказом Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 листопада 2025 року, з 1/4 до 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 29.01.2026. Відповідно до копії військового квитка серії [NUMBER] [PERSON] з травня 2025 року перебуває на посаді командира відділення військової частини [NUMBER] . Крім, того судом встановлено, що [PERSON] потребує постійного медичного лікування, що підтверджується карткою обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного, копією епікризу №5416, копією епікризу №5806, копією епікризу №8236, копією довідки військово-лікарської комісії від 27.09.2024 №12876, консультаційним висновком спеціаліста № 557 від 07.01.2026, довідкою військово-лікарської комісії від 09.01.2026 № 2026-0109-1533-3787-0, консультаційним висновком спеціаліста від 04.02.2026. Наведені обставини очевидно свідчать про погіршення стану здоров`я [PERSON] . Також позивачем на обґрунтування своїх вимог до матеріалів справи долучено копії товарних чеків про купівлю медичних препаратів. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За нормами ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням наведених норм права, платник аліментів має право звернутися із заявою до суду про зменшення раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав (у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів), тоді як право вимагати зміни способу присудження аліментів має лише одержувач аліментів. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів або поліпшення здоров`я, один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Погіршення матеріального становища платника аліментів, або погіршення його здоров`я може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що стан його здоров`я погіршився, він хворіє та потребує систематичного лікування, несе пов`язані із цим додаткові витрати, змінився його матеріальний стан, має на утриманні сина на якого стягуються з нього аліменти, а тому він не спроможний виплачувати аліменти на утримання сина у присудженому судом розмірі. Таким чином, виходячи з засад розумності і справедливості, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів на утримання дочки позивача з 1/4 до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд враховує і обов`язок матері утримувати неповнолітню доньку, а також те, що відповідач з 31.08.2023 є фізичною особою-підприємцем та отримує регулярний дохід. Такий розмір аліментів відповідає мінімальному рекомендованому розміру аліментів та буде достатнім для належного виховання та утримання доньки [PERSON] та забезпечення її рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Ураховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до частин 1, 2, 6 ст.141 ЦПК України присуджує стягнення судового збору з відповідача в прибуток держави у розмірі 1211,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved