Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн щомісячно, з дня подачі позову до суду на період її навчання і до досягнення нею двадцятитрирічного віку. В обґрунтування позову посилається на те, що 26 жовтня 2025 року їй виповнилось 18 років. 01 вересня 2025 року вона поступила до Західноукраїнського національного університету на перший курс денної форми навчання за контрактом. Строк навчання з 01 вересня 2025 року по 20 червня 2029 року. Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 02 серпня 2025 року № 574277 вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 166 060,00 грн, плата здійснюється кожних півроку, тобто по 20 757.50 грн за півріччя. Окрім того під час навчання вона несе певні матеріальні витрати: за проживання у гуртожитку - у сумі 4 000 грн за півроку; на харчування, придбання засобів особистої гігієни, книжок, канцелярського приладдя, на проїзд. Всі витрати на її навчання несе її матір, а також допомагає бабуся. Їм не вистачає коштів для того, щоб забезпечити їй всі необхідні потреби на її навчання. Сторони в судове засідання не прибули. Позивачка [PERSON] у позовній заяві просить справу слухати за її відсутності. Відповідач [PERSON] направив суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити, а також просить справу слухати без його участі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] з 04 липня 2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 14 травня 2015 року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та копією рішення суду від 14 травня 2015 року). [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Більче-Золотецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області 02 листопада 2007 року. Як встановлено з матеріалів справи, 02 серпня 2025 року між Західноукраїнським національним університетом в особі ректора [PERSON] , що діє на підставі статуту та [PERSON] (замовником) матір`ю [PERSON] (здобувачем освіти) укладено договір №574277 про надання освітньої послуги для підготовки фахівців. Предметом договору є фінансові зобов`язання замовника щодо оплати освітньої послуги. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 166060,00 грн. Замовник вносить плату щопівроку, не пізніше 10 вересня та 10 лютого. Згідно довідки факультету фінансів та обліку Західноукраїнського національного університету від 28 листопада 2025 року №253 студентка [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання за контрактом, спеціальність: D2 «Фінанси, банківська справа, страхування та фондовий ринок». Строк навчання з 01 вересня 2025 року по 20 червня 2029 року. Згідно довідки Більче-Золотецької сільської ради Борщівського району від 18 липня 2025 року №389 позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом із бабусею [PERSON] . Згідно наданої позивачкою копії виконавчого листа, виданого Борщівським районним судом Тернопільської області 01 жовтня 2015 року у справі №594/674/15-ц з [PERSON] , [INFO] , жителя с.Дівички-1 Переяслав-Хмельницького району Київської області, ІН: [NUMBER] , в користь [PERSON] , [INFO] , жительки с.Більче-Золоте Борщівського району Тернопільської області, стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 червня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття. Згідно наявної в матеріалах справи копії вимоги державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 12 березня 2019 року №3048, встановлено, що виконавчий лист №594/674/15-ц, виданий 01 жовтня 2015 року перебував на виконанні у цьому відділі. Позивачка у позовній заяві стверджує, що відповідач сплачував аліменти на її утримання і заборгованості по аліментах не має. Звертаючись до суду з позовом, позивачка посилається на те, що вона несе фінансові витрати, пов`язані з навчанням, оскільки вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 166 060,00 грн, плата здійснюється кожних півроку, тобто по 20 757,50 грн за півріччя, що також підтвердила відповідними квитанціями, долученими до матеріалів справи. Окрім того, позивачка зазначає, що під час навчання вона несе певні матеріальні витрати: за проживання у гуртожитку - у сумі 4 000 грн за півроку; на харчування, придбання засобів особистої гігієни, книжок, канцелярського приладдя, на проїзд, що підтверджує долученими до матеріалів справи квитанціями. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 Сімейного кодексу України(далі -СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Отже, Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Тобто, обов`язок утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. За загальним правилом (ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, кожен з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01 грудня 2021 року у справі № 753/20347/20 наголосив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що в зв`язку з навчанням повнолітня дочка відповідача потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як матір позивачки, так і її батько - відповідач у справі. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, що продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує такої допомоги, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на її утримання. В матеріалах справи відсутні будь-які докази про доходи, які отримує відповідач. Водночас, визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач визнав позовні вимоги і не заперечив щодо їх розміру. На підставі зазначеного вище, враховуючи потреби позивачки у зв`язку з навчанням, а також те, що відповідач визнав позов та не заперечує щодо заявленого позивачкою розміру аліментів, суд вважає, що позов слід задовольнити і розмір аліментів визначити в твердій грошовій сумі 5000,00 грн. щомісячно на утримання позивачки [PERSON] , починаючи з 02 липня 2025 року до досягнення нею 23-х річного віку на період навчання у вищому навчальному закладі Західноукраїнському національному університеті. Разом із тим, відповідно до приписів статей 192, 201 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ЗУ Про судовий збір позивачка звільнена від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн. На підставі ст.ст. 182, 199-201 СК України та

Outcome: approved