Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Позивач АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому прохав стягнути з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором від 29.03.2024 року у розмірі 50314 грн. 69 коп. , яка складається із: 30411 грн.08 коп. заборгованість за кредитом, 18953,61 грн. заборгованості по відсоткам, 950 грн. пеня, а також судовий збір у сумі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог АТ «Акцент-Банк» зазначив, що 29.03.2024 року [PERSON] було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. На підставі вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. А-Банк виконав умови Договору, надавши відповідачу кредит, а відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами за Договором, тому за ним утворилася заборгованість. За таких обставин, позивач звернувся до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Ухвалою суду від 04 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Представник позивача до суду не з`явився. У позовній заяві просив справу розглянути у відсутність їхнього представника, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного рішення (а.с.6) . Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце слухання справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення , однак останні повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.61-62, 67-68), що згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29.03.2024 [PERSON] підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, у якій маються персональні дані [PERSON] . В Анкеті-заяві наявна відмітка про згоду [PERSON] з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між особою і банком договір про надання банківських послуг та ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладання і згоду з його умовами, зобов`язання виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті банку. Анкета-заява не містить умов щодо сплати процентів за користування кредитними коштами (а.с.10-11). 29.03.2024 року [PERSON] підписала заяву про відкриття поточного рахунку в А-Банку (а.с.11-13). До кредитного договору банк додав Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», підписаний електронним підписом [PERSON] , у якому наявна відмітка про підтвердження 29.03.2024 останнім ознайомлення з дійсними Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.14-15). До позовної заяви банк не додав витяг з Умов та правил банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та Тарифи по картці «Зелена», які б були підписані відповідачем . Відповідно до Довідки за картами, на ім`я [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картки: № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] строком дії до грудня 2031 року (а.с.24). З Довідки за лімітами, за кредитним договором б/ н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC10078148294) від 29.03.2024р. 18.07.2024 збільшено кредитний ліміт 3000 грн., 20.07.2024 р. зменшено кредитний ліміт 940 грн., 21.07.2024 збільшено кредитний ліміт 30500 грн., (а.с.23 зворот). З наданої позивачем виписки по картці [PERSON] за період з 29.03.2024 року по 27.10.2025 вбачається рух коштів по кредитній картці (а.с. 16-23). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 29.03.2024 станом на 27.10.2025 розмір заборгованості [PERSON] перед банком становить 50314 грн. 69 коп. , яка складається із 30411,08 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) , 30124,34 грн. залишок заборгованості за тілом кредиту, 286,74 грн.- залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений), 18953,61 грн. загальний залишок заборгованості за процентами, 3671,31 грн. - залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість, 15282,30грн. залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість, 950 грн. штраф (а.с.8-10). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При укладанні Договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України. Згідно цієї статті Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦКУкраїни, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Суд вважає доведеним факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені кредитним договором № б/н від 29.03.2024 станом на 27.10.2025, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 30411,08 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] . Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентам, суд зазначає наступне. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки за кредитним договором № б/н від 29.03.2024 нараховувались за період з 30.03.2024 по 27.10.2025, виходячи із процентної ставки (поточної) у розмірі 40,8 % . Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів, в тому числі розмір і порядок їх нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 29.03.2024 позивач посилається на умови кредитування по кредитній карті «Зелена» та Тарифи по картці «Зелена», як невід`ємні частини договору. При цьому, доказів на підтвердження того, що саме ці умови кредитування по кредитній карті «Зелена» та Тарифи по картці «Зелена» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати заборгованості по процентам за користування кредитом, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування не надано. До вказаних правовідносин правила частини 1 статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому неможливо застосувати, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua) неодноразово змінювалися самим АТ «АКЦЕНТ-БАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (29.03.2024 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (27.10.2025), тобто кредитор міг додати до позовної заяви умови кредитування по кредитній карті «Зелена» та Тарифи по картці «Зелена» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Судом встановлено, що Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 29.03.2024 р. не містить обумовленого розміру процентної ставки, яку позивач просить стягнути з відповідача. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг ( Закон України «Про захист прав споживачів»). Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на ч.4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З урахуванням цього та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Суд не бере до уваги як доказ встановлення розміру відсотків Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», оскільки він є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, що узгоджується з висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду викладеним у постанові від 23 травня 2022 у справі № 393/126/20. Таким чином, позов в частині стягнення процентів задоволенню не підлягає. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення за договором б/н від 29.03.2024 року 950,00 грн. пені, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Приймаючи до уваги те, що сума пені за договором б/н від 29.03.2024 в розмірі 950,00 грн нараховані відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача за договором б/н від 29.03.2024 пені в розмірі 950,00 грн до задоволення не підлягають. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом по кредитному договору б/н від 29.03.2024 у розмірі 30411,08 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до статті 141ЦПКУкраїни суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1464,09 грн. (60,44% задоволено).

Outcome: partial