Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

03.12.2025 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26.12.2019 року на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 890 гривень щомісячно на 1/4 частини, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно від доходу боржника, до досягнення дитиною повноліття, вказуючи на те, що матеріальний стан позивачки значно погіршився, у зв`язку із постійним зростанням цін на продукти харчування, одяг та підвищенням оплати комунальних послуг, у неї немає можливості забезпечити дитині належний рівень проживання. Розмір аліментів, які сплачує відповідач, становить менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що суперечить чинному законодавству України. Позивачка [PERSON] та її представник-адвокат Бурнос О.В. в судове засідання не з`явилися. У наданій заяві просили розглядати справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до положень п. 2 ч.7 та ч.11 ст. 128 ЦПК України. У визначений судом строк відзиву на позов не подав. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, починаючи з 06.06.2015 року (а.с.11). Мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , батьками якого в свідоцтві про народження записані саме: [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26.12.2019 року (єдиний унікальний номер 728/2359/18, номер провадження 2/728/147/19), яке набрало законної сили 26.12.2019 року, розірвано шлюб, зареєстрований між відповідачем та позивачкою; стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 890 (вісімсот дев`яносто) гривень, починаючи з 19 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.13-14). 26.12.2019 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області на підставі вказаного рішення позивачці видано виконавчий лист (а.с.16). 11.06.2020 року Тростянецьким районним відділом ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми) відкрито виконавче провадження №62322237 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа. (а.с.17). Як вбачається зі змісту довідки за № 58, виданої 20.01.2026 року Бахмацькою міською радою, [PERSON] , 12.10.2015 року проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с. 49). Позивачка зазначає, що стягнута судом сума аліментів на даний час не забезпечує належного матеріального утримання дитини, в зв`язку з чим вона звернулася до суду із вказаним позовом. Згідно з ст.8 Закону України«Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтями 183,184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства можна дійти висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. До аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014 року по цивільній справі № 6-143цс13, зазначивши, що зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позовні вимоги позивачки про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» установлено прожитковий мінімум з 01.01.2025 року для дітей віком від 6 до 18 років у сумі 3196 гривень. У зв`язку з наведеним, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про зміну розміру стягнення аліментів з твердої грошової суми 890 грн на 1/4 частку заробітку (доходу) відповідача підлягають задоволенню, враховуючи зміну рівня життя з 2018 року і до теперішнього часу, підвищення цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищення рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, а також те, що розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп, оскільки позивачка при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved