Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Позивач ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу. Позов мотивований тим, що 26.02.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та відповідач уклали договір про споживчий кредит № 172961. Відповідно до вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 28236,00 грн. Таким чином, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. 16.04.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 16042025, відповідно до якого ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до реєстру прав вимоги № 4 від 03.07.2025 року до вказаного договору факторингу до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 26506,16 грн. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 25306,16 грн, а також судовий збір в сумі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. 22.01.2026 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.02.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 172961. Відповідно до п.п. 2.1 договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених договором, на строк 273 дні надати позичальнику грошові кошти у сумі 28236,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Сума кредиту становить 28236,00 грн та надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 23996,06 грн для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит № 164350 від 18.12.2024, укладеним з кредитодавцем; у розмірі 4,54 грн на № рахунку/картки позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 4235,40 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини (п. 2.2.1 договору). Згідно з п.п. 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7.1 договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,10 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200,00 грн. Комісія за надання кредиту складає 4235,40 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 15,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1 індивідуальної частини. Загальний строк кредитування складає 273 дні з 26.02.2025 року (дата надання кредиту) по 26.11.2025 року. Денна процентна ставка складає 0,0552% в день. Вказаний кредитний договір був власноручно підписаний відповідачем. Так, відповідно до довідки про проведення взаємозаліку № 3944/03-12 від 03.11.2025 року на погашення договору про споживчий кредит № 164350 від 18.12.2024 року та у відповідності до кредитного договору № 172961 від 26.02.2025 року було перераховано 23996,06 грн. Видача кредитних коштів у розмірі 4,54 грн за даним договором для відповідача підтверджена довідкою про успішність операції від 30.10.2025 року на карту відповідача № [NUMBER] у розмірі 4,54 грн, а також платіжною інструкцією № 1845789830923 від 28.02.2025 року, витребуваною судом з АТ «Ощадбанк». 16.04.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 16042025. Так, ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Юніт Капітал» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 4 від 03.07.2025 року, за яким від ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» до ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за даним кредитним договором у розмірі 26506,16 грн, з яких: заборгованість по основному боргу 24899,36 грн, заборгованість по відсотках 5,80 грн, заборгованість по комісії 401,00 грн, заборгованість по штрафах/пені 1200,00 грн, що також підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та випискою з особового рахунку за кредитним договором ТОВ «Юніт Капітал». Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Дослідивши матеріали цивільної справи, зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступного висновку. Відповідач порушила умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим за цим договором виникла прострочена заборгованість. Таким чином, свої зобов`язання відповідач по договору не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем. Щодо стосується комісії за надання кредиту у розмірі 4235,40 грн та вимог позивача про стягнення 401,00 грн комісії, яка фактично є комісією за управління та обслуговування кредитної заборгованості, то суд приходить до наступного висновку. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України. До цих засад віднесено свободу договору (п. 3), справедливість, добросовісність та розумність (п. 6). Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору. Норми чинного законодавства також закріплюють презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Умовами кредитного договору можуть визначатися додаткові (акцесорні) зобов`язання сторін. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору. Закон України «Про споживче кредитування» визначає право кредитодавця отримувати винагороду за супутні з наданням кредиту послуги, зокрема комісію за надання, обслуговування кредиту, у разі якщо такі послуги дійсно були надані банком позичальнику. Водночас, банкам забороняється встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, або за дії, які споживач здійснює на користь банку. Також на позивача не може бути покладений обов`язок сплачувати платежі, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог закону щодо його дійсності, які встановлені ст. 203 ЦК України. Нікчемним є правочин, недійсність якого прямо встановлена законом. Умови договору про надання споживчого кредиту, що передбачають здійснення платежів за дії, які не є послугою, або здійснення платежів, які заборонені законом, є нікчемними. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 09.12.2019 року у справі № 524/5152/15-ц. Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21 зазначив, що якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Із матеріалів справи слідує, що умовами договору надання грошових коштів у кредит, а саме п.п. 2.4, 2.5 договору, передбачено, що знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 грн, а стандартний тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200,00 грн; комісія за надання кредиту складає 4235,40 грн. Однак, у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, що пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, за які встановлена комісія. Відтак умови кредитного договору про сплату відповідачем на користь кредитодавця комісії є нікчемною, внаслідок чого сума нарахованих комісій за надання кредиту у розмірі 4235,40 грн та за управління та обслуговування кредиту у розмірі 401,00 грн не може бути стягнута з відповідача на користь позивача ТОВ «Юніт Капітал». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2024 року у справі № 582/202/22. Оскільки відповідач не погасила узятий нею кредит, не сплатила відсотки, а тому відповідно до зазначених вище норм цивільного законодавства заборгованість за кредитним договором № 172961 від 26.02.2025 року складається із заборгованості по основному боргу 20663,96 грн, заборгованості по відсотках 5,80 грн, а всього 20669,76 грн, що підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал». При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 25306,16 грн, а задоволено на суму 20669,76 грн, тобто на 81,68% (20669,76х100:25306,16). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2174,65 грн (2662,40х81,68:100). При вирішенні питання про відшкодування позивачеві понесених витрат на правничу допомогу в загальній сумі 7000,00 грн суд виходить з такого. Судом встановлено, що 10.09.2025 року укладено договір про надання правничої допомоги № 10/09/25-02. Предметом вказаного договору є зобов`язання надати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг від 01.11.2025 року до договору № 10/09/25-02 від 10.09.2025 року сторони погодили надання правових послуг по стягненню заборгованості з [PERSON] на загальну суму 7000,00 грн. Отже, з огляду на те, що позов задоволено частково (81,68%) суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог в розмірі 5717,60 грн (7000,00х81,68:100). На підставі викладеного,

Outcome: partial