Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

До Новобавасрького районного суду міста Харкова надійшла позовна заява представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за розмірі 72751,61 грн., та судові витрати у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.01.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8628107. 12.09.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №12092025 у відповідності до умов якого, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» суму фінансування, а ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 12.09.2025 року до Договору факторингу №12092025 від 12.09.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26474,09 грн., з яких 9810,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11664,09 грн. - сума заборгованості за відстоками; 5000,00 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. 02 січня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №101927237. 28.07.2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №280720245, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників. Відповідно до Реєстру боржників №3 від 28.07.2025 року до Договору факторингу № 28072025 від 28.07.2025 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 28397,52 грн., з яких 9400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7547,52,26 грн. - сума заборгованості за відсотками; 7000,00 грн. сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 4450,00 грн. сума заборгованості за неустокою (штраф, пеня). 10 лютого и2025 року між ТОВ «Фінасова компанія «Незалежні Фінанси» та [PERSON] було укладено кредитний договір №71131035. 25.07.2025 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №25072025, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» права вимоги до боржників, вказаними у рестрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №25072025 від 25.07.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 31612,50 грн., з яких 9000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17880,00 грн. з яких 6000,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 5880,00 грн. сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 6000,00 грн. сума заборгованості за неустокою (штраф, пеня). Всупереч умов кредитних договорів, відповідач не виконала свої зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги на відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів. З моменту переходу прав вимоги до [PERSON] ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не проведено жодних додаткових нарахувань. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язаннь і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а отже просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованість: за Кредитним договором № 8628107 в розмірі 26 474,09 грн.; за Кредитним договором № 101927237 в розмірі 28 397,52 грн.; за Кредитним договором № 1131035 в розмірі 17 880,00 грн.. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 08 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху. На виконання ухвали суду від 08.12.2025 року представником позивача вказані недоліки позовної заяви були усунуті. Ухавлою суду від 19 грудня 2025 року прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання. В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив не надала, у зв`язку з чим на підставі ухвали Новобаварського районного суду міста Харкова від 11.03.2026 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи вбачається, що 02 січня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було підписано договір про надання споживчого кредиту № 8628107. Пунктом 6 Договору обумовлено повернення кредиту та плата процентів за користування кредитом згідно з графіком платежів. Пунктом 9.8 Договору визначено, що відповідач ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на веб-сайті, повністю погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов?язується неухильно дотримуватись Правил. Кредитний договір підписаний електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора А5811 (а.с. 9 18). Крім того, сторони підписали додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту №8628107 від 02.01.2025 , а саме таблиця обчислення загальної вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту (зворот а.с. 18-19, 20-21). Крім того, 09.01.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було підписано додаткову угоду до Договору №8628107 про надання кредиту від 02.01.2025, відповідно до якої строни домовились збільшити суму кредиту на 2000.00 грн. (а.с. 22-26) Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку, заборгованість відповідача за Договором №8628107 від 02.01.2025 року станом на 11.09.2025 у розмірі 26474,00 грн., яка складається: з яких 9810,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11664,09 грн. - сума заборгованості за відстоками; 5000,00 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с. 34-36). Відповідно до Договору про споживчий кредит №101927237 укладений між [PERSON] та ТОВ «Мілоан», від імені якого 02.01.2025 підписано Вініченко О.В., що зазначено на самому договорі на першій сторінці у верхньому правому кутку. За умовами цього договору Товариство надає клієнту кредит у розмірі 10000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на мовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 345 днів з 02.01.2025 по 31.12.2025. Процентна ставка є фіксованою та становить 0,94% в день. Комісія за надання кредиту 1000,00 грн., яка нараховується за ставною 10% від суми кредиту однароазово в момент видачі кредиту. Згідно п. 2.1 Договору про споживчий кредит №101927237 Кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Пунктом 7.1 Договору визначено, що якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього Договору кредитні кошти не будуть відправленні Товариством та/або не будуть отримані Позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього Договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в Особистому кабінеті (а.с. 42 - 47). Також відповідачем підписано Додаток № 1 до договору про споживчий кредит №№101927237 від 02.01.2025, яким визначено Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки. Відповідно до якого, сума кредиту 10000,00 грн., проценти за користування кредитом 16165,50 грн., комісія за надання кредиту 1000,00 грн., 15400,00 за облуговування кредитної заборгваності, та анкету заяву на кредит №101927237, що містить інформацію про контактні дані кредитодавця, про умови кредитування з урахуванням побажань споживача; щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, про порядок повернення кредиту тощо ( а.с. 48 - 52). Як на підтвердження виконання умов договору представник позивача зазначає, що первісним кредитором на підставі платіжного доручення відповідачу [PERSON] були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10000,00 грн. Згідно Платіжного доручення 98726117 долученого позивачем: дата такого доручення 02.01.2025, платником зазначено ТОВ «Мілоан», Банк платника ТОВ ФК «Контрактовий дім», отримувач [PERSON] , банк отримувача VISA кредит рах.№ [NUMBER] , сума 10000,00 грн., призначення платежу: Кошти згідно договору 101927237 (а.с. 52). Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку, заборгованість відповідача за Договором №101927237 від 02.01.2025 року станом на 28.07.2025 у розмірі 28397,52 грн., яка складається: заборгованість по тілу кредиту - 9400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7547,52,26 грн. - сума заборгованості за відсотками; 7000,00 грн. сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 4450,00 грн. сума заборгованості за неустокою (штраф, пеня) (а.с. 54-56). 10 лютого 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та [PERSON] уклали догорів про спживчий кредит № 1131035 (а.с. 70-75). Відповідно до умов вищевказаного договору, відповідач отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 6000,00 грн., строком на 360 днів, з стандартною процентною ставкою 0,86 % в день. Пунктом 6.3 Договору обумовлено повернення кредиту та плата процентів за користування кредитом згідно з графіком платежів. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси». Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов?язується неухильно дотримуватись Правил. Кредитний договір підписаний електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 240664. Також відповідачем підписано Додаток № 1 до договору про споживчий кредит №1131035 від 10.02.2025, яким визначено Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки. Відповідно до якого, сума кредиту 6000,00 грн., проценти за користування кредитом 0,00 грн., комісія за надання кредиту 18,00 грн., 18480,00 за облуговування кредитної заборгваності, та заяву на отримання кредиту №1131035, що містить інформацію про контактні дані кредитодавця, про умови кредитування з урахуванням побажань споживача; щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, про порядок повернення кредиту тощо ( а.с. 76 -77). Згідно Платіжного доручення 40849546 долученого позивачем: дата такого доручення 10.02.2025, платником зазначено ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси», Банк платника ТОВ ФК «Контрактовий дім», отримувач [PERSON] , банк отримувача VISA кредит рах.№ [NUMBER] , сума 6000,00 грн., призначення платежу: Кошти згідно договору 1131035 (а.с. 78). Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку, заборгованість відповідача за Договором №1131035 від 10.02.2025 року станом на 25.07.2025 у розмірі 17880,00 грн., яка складається: заборгованість по тілу кредиту - 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5880,00 грн. сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 6000,00 грн. сума заборгованості за неустокою (штраф, пеня) (а.с. 80). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. 12.09.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 24112023, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору (а.с. 29-30). На підтвердження фінасування долучена копія платіжної інструкціх №107 від 16.09.2025 (а.с. 32). Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 від 12.09.2025 до Договору факторингу №12092025 від 12.09.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26474,09 грн., з яких 9810,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11664,09 грн. - сума заборгованості за відстоками; 5000,00 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. (а.с. 33). 28 липня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція зповернення боргів» укладено Договір факторингу №28072025, у відповідності до умов якого ТОВ «Міолан» передає (відступає) TОB «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с 64-65). 29 липня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція зповернення боргів» укладено додаткову угоду №1 до Договір факторингу №28072025 (а.с. 66). Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників №3 від 28.07.2025 за Договором факторингу №28072025 від 28.07.2025 року та витягу з реєстру боржників №3 від 29.07.2025 року до Договору факторингу №28072025 від 28.07.2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 28397,52 грн., з яких 9400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7547,52,26 грн. - сума заборгованості за відсотками; 7000,00 грн. сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 4450,00 грн. сума заборгованості за неустокою (штраф, пеня) (а.с. 67, 69). На підтвердження сплати фінансування долучено копію платіжної інструкції №745 від 31.07.2025 (а.с. 68). 25.07.2025 року між ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №25072025, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Незалежні Фінанси» права вимоги до боржників, вказаними у рестрі боржників (а.с. 87 -88) На підтвердження сплати фінансування долучено копію платіжної інструкції №748 від 31.07.2025 (а.с. 90). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №25072025 від 25.07.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 31612,50 грн., з яких 9000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17880,00 грн. з яких 6000,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 5880,00 грн. сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 6000,00 грн. сума заборгованості за неустокою (штраф, пеня).(а.с. 91) Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Судом встановлено, що договори кредитів підписані відповідачем електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, а отже матеріали справи свідчать про укладання договорів та досягнення сторонами згоди щодо істотних умов зазначених договорів, як того вимагають положення ст.638 ЦК України. Разом з тим, виходячи з наведених договорів, надання коштів здійснюється шляхом перерахування коштів на банківський рахунок клієнта. Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі № 755/2284/16-ц. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Судом встановлено, що позивачем не надано жодних первинних бухгалтерських та платіжних документів, якими б підтверджувалося перерахування коштів на рахунок [PERSON] . Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Суду не надано первинних документів, які б підтверджували зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача у розуміння положення ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та інших доказів щодо визначення розміру заборгованості, зокрема розрахунку первісного кредитора, банківських документів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В частині 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Відповідно до статті 12 ЦПК України, та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду Українивід 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процессуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків. Однак, всупереч вказаним положенням закону позивачем по справі небуло надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його позовних вимог, а отже у зв`язку з недоведеністю позовних вимог, суд приходить до висновку, що у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики слід відмовити в повному обсязі. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн (а.с. 1). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати на відповідача не покладаються.

Outcome: dismissed