Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

17.07.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 300003063 від 13.09.2021 року в розмірі 129318,59 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.09.2021 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] було укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви № 300003063 про акцепт Публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД», відповідно до умов якого Відповідачу було відкрито поточний рахунок та надано кредит у сумі 100 000,00 грн. на строк 1219 днів, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на Рахунок споживчих кредитів Позичальника. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вимушене звернутись із даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. 25.07.2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги. Згідно вищевказаного Договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 300003063 від 13.09.2021 року Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість Відповідача перед Позивачем за кредитним договором № 300003063 від 13.09.2021 року становить 129318,59 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 93532,78 грн.; заборгованість за відсотками 35785,81 грн. На підставі вищевикладеного позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 300003063 від 13.09.2021 року у розмірі 129318,59 грн. та судові витрати. Процесуальні дії: Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2025 року визначено головуючого суддю Мартинцову І.О. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2025 року відкрито провадження, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Судом було вжито належних заходів для повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Представник ТОВ ФК «Кредит-Капітал» у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. 19.09.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», обґрунтовуючи вимоги тим, що позивачем не доведений факт отримання ним права вимоги до відповідача, оскільки відсутній оригінал договору відступлення прав вимоги а також первинні бухгалтерські облікові документи стосовно боргу відповідача перед АТ «Банк Форвард», щ були передані за договором № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги від 25.07.2024 року. 30.09.2026 року від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній вважає аргументи наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконане зобов`язання. А тому, враховуючи, що ним надано належні та допустимі докази на підтвердження укладення кредитного договору та відступлення прав вимоги, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та здійснювати розгляд справи без його участі. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.11.2025 року було поновлено відповідачу строк на подачу відзиву та прийнято відзив від 19.09.2025 до розгляду. Крім того, було витребувано з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» оригінал договору про відступлення прав вимоги № GLIN426202/1 від 25.07.2024 року та додаткові угоди до нього, який був укладений між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»; оригінали первинних облікових бухгалтерських документів стосовно суми боргу [PERSON] перед АТ «Банк Форвард» в разі укладення договору про відступлення прав вимоги за № GLIN426202/1 від 25.07.2024 року. 29.01.2026 року на виконання вимог ухвали про витребування доказів від ТОВ «ФК «Кредит Капітал» надійшли нотаріально засвідчена копія Договору відступлення прав вимоги № GLIN426202/1 від 25.07.2024 року, розрахунок заборгованості та виписки по особовим рахункам. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Фактичні обставини справи встановлені судом. Судом встановлено, що 13.09.2021 року між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] було укладено Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання Анкети-заяви № 300003063 про акцепт Публічної пропозиції АТ «БАНК ФОРВАРД», відповідно до умов якого Відповідачу було відкрито поточний рахунок та надано кредит у сумі 100 000,00 грн. на строк 1219 днів, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору. Відповідно до п. 1.1 та 1.2 розділу 3 кредитного договору Позичальник просить Банк відкрити рахунок, що буде використовуватись для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за Угодою та надати йому кредит шляхом зарахування суми Кредиту на Рахунок та її подальшого безготівкового перерахування з Рахунку згідно з дорученням Клієнта, викладеним у п. 3 даної Заяви. Згідно з п. 3.1 та 3.2 розділу 3 кредитного договору в дату оформлення реструктуризації Позичальник просить перерахувати в безготівковому порядку з Рахунку на Рахунки споживчих кредитів суму Кредиту та в день надходження на Рахунки споживчих кредитів суми грошових коштів в безготівковому порядку списати з Рахунків споживчих кредитів наявну в нього заборгованість по Первісним кредитним договорам на дату такого списання і направити її на погашення такої заборгованості. Основні умови кредитування додатково погоджено сторонами в паспорті споживчого кредиту, за яким погоджено: тип кредиту кредит, сума кредиту 100000 грн., строк кредитування 40 місяців, мета реструктуризація діючого проблемного кредитного договору кредитодавця; процентна ставка 40 % річних. Крім того, 13.09.2021 року сторонами було узгоджено графік платежів за продуктом «Реструктуризація» на 40 платежів в період з 13.10.2021 року по 13.01.2025 року. Факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не оспорюється. Разом з тим, належним доказом перерахування коштів в обсязі та у строк, що визначені умовами кредитного договору є долучені позивачем до позову та надані на виконання ухвали суду про витребування доказів виписки по особовим рахункам угоди № 300003063 від 13.09.2021 року за період з 29.05.2021 року по 10.06.2023 року. (Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.10.2020р. справа № 456/3643/17 провадження № 61-9882 св20.) Згідно розрахунку сформованого АТ «Банк Форвард» станом на 24.07.2024 року заборгованість [PERSON] за договором кредиту № 300003063 від 13.09.2021 року становить 129318,59 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 93532,78 грн.; заборгованість за відсотками 35785,81 грн. Крім того, судом достовірно встановлено, що 25.07.2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги. Згідно вищевказаного Договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «БАНК ФОРВАРД», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 300003063 від 13.09.2021 року в сумі 129318,59 грн. (згідно витягу із реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, додаток № 1 до Договору № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги). На виконання вимог ухвали про витребування доказів від 11.11.2025 року представником позивача надіслано нотаріально засвідчену копію договору № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги від 25.07.2024 року, що був укладений між АТ «БАНК ФОРВАРД» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». Оглянута судом копія нотаріально посвідченого договору відступлення прав вимоги підтверджує відповідність документу оригіналу, має юридичну силу, сумнівів в суду не викликає та приймається судом як належний доказ переходу прав вимоги за спірним договором № 300003063 від 13.09.2021 року до позивача. Нормативно-правове обґрунтування. Згідно із пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 стаатті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15, частина 1 статті 16 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Оцінка суду. Отже, матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів (тіла кредиту), сплати відсотків та комісії. В свою чергу, ТОВ ФК «Кредит Капітал» надано належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором №300003063 від 13.09.2021 року. Відповідачем не надано доказів сплати заборгованості ні первісному кредитору, ні позивачу у справі, а також не надано доказів відсутності заборгованості перед позивачем. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 300003063 від 13.09.2021 року в сумі 129318,59 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 93532,78 грн.; заборгованість за відсотками 35785,81 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, на підтвердження понесених витрат на надання правової допомоги позивачем надано копію Замовлення про надання правової допомоги від 28.02.2025 року, копію Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024 року, копію детального опису наданих послуг за договором про надання правової (правничої) допомоги від 01.03.2024 року та копію загального рахунку на оплату послуг № 41 від 06.03.2025 року на загальну суму 100000,00 грн. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, пункт 107 постанови Великої Палати Верховного Судувід 16 листопада 2022 року № 922/1964/21, пункт 7.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. за участь у даній справі не можуть вважатись розумними та співмірними зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, а також їх необхідністю для постановлення судового рішення, а з урахуванням принципу співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи та її необхідності для постановлення даного судового рішення, суд дійшов висновку, що реальна сума витрат на професійну правничу допомогу становить 2000 грн.

Outcome: approved