Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, що 13.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 897874478, у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від Товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 5000 грн. Відповідно до умов Розділу 2 договору Товариство зобов`язалося надати відповідачці кредитні кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», що є невід`ємною частиною Договору, текст яких розміщений на сайті Товариства: www.moneyveo.ua. На виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № 4149-51XX-XXXX-2771, яка була вказана Відповідачем при укладанні Договору. Відповідно до п.5.3. Договору Позичальник несе відповідальність за правильність наданих Кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок. 15.10.2024 у відповідно до ст. 1077 ЦК України Товариство відступило право вимоги за Договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за Договором Факторингу № МВ-ТП/4. Пунктом 9.1.1.5 договору сторни визначили, що товариство має право в будь-який час, в тому числі після закінчення дисконтного періоду, без згоди позичальника відступити права грошової вимоги за договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу, шляхом укладення будь-якого не забороненного законом правочину, зокрема договору факторингу. Відповідно до п. 9.1.1.1. Договору Товариство має право вимагати від відповідача повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 9.1.1.7. Договору у разі затримання відповідачем сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць новий кредитор має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення відповідача про дострокове припинення договору. При цьому договір вважається розірваним з моменту відправлення відповідного повідомлення, в тому числі на електронну пошту відповідача. Повідомлення про дострокове розірвання договору додається до позовної заяви. Загальна сума заборгованості за кредитним договором заявлена до стягнення позивачем становить 16 175,00 грн, з них: заборгованість по кредиту 5 000,00 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 11 175,00 грн. У зв`язку з вищенаведеним представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Товаритсва з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 16 175,00 грн.,сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. Відповідачка не скористалася правом на подання відзиву. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду від 29 січня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано запитувану інформацію Представник ТОВ «Таліон Плюс» Дорошенко О.В. 05.03.2026 скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи без участі, в якій просить справу проводити у відсутності представника позивача на підставі наявних в матеріалах справи доказів та виписки про рух коштів по картковому рахунку відповідача. Позовні вимоги пітримують у повному обсязі та просять їх задоволити, про проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін шляхом направлення йому за місцем реєстрації копії позовної заяви та ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується рекомендованим повідомлення, клопотань не заявляв. Відповідач, у встановлений судом строк, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву та доказів на підтвердження своїх заперечень. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Встановлено, що 13.07.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 897874478 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, кредитодавець надав позичальнику перший транш в сумі 5 000 грн., строком на 30 днів. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] ознайомився з Паспортом споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 897874478 від 13.07.2024, що підтверджується його підписом. Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ (ПрофітГід) було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача [PERSON] у сумі 5 000,00 грн. згідно договру № 897874478 від 13.07.2024. Відповідно до повідомлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до [PERSON] про відступлення права вимоги, у зв?язку з невиконанням умов догвору № 897874478 від 13.07.2024, право вимоги погашення заборгованості за договором з 15.10.2024 перейшло та належить ТОВ «Таліон Плюс». Згідно договору факторингу №МВ-ТП/4 від 15.10.2024 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», відповідно до якого право вимоги по кредитному договору № 897874478 від 13.07.2024 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 867 від 29.11.2024 ТОВ «Таліон Плюс» сплатило ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» суму у розмірі 15 000 грн за відступлення права вимоги, згідно договору факторингу №МВ-ТП/4 від 15.10.2024. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором № 897874478 від 13.07.2024 , загальна сума заборгованості [PERSON] становить 13 170,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором № 897874478 від 13.07.2024, загальна сума заборгованості [PERSON] становить 16 175,00 грн. Відповідно до договору про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024, додаткової угоди № 1148 від 01.07.2025, акту прийому-передачі наданих послуг, укладених між ТОВ «Таліон Плюс» та Адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій», згідно якого, ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 5000 грн. Згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 1149 від 01.07.2025 ТОВ «Таліон Плюс» сплатило АО «ЛЮТІ» суму у розмірі 5000,00 грн, за надання правової допомоги згідно договору № 5 від 02.12.2024 та додаткової угоди № 1148 від 01.07.2025 у праві про стягнення заборгованості. Відповідно до запитуваної інформації, яка скерована на адресу суду представником АТ «Райффайзен Банк» 23.02.2026, на ім?я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] у банку емітована картка № [NUMBER] , направлено виписку про рух коштів по рахунку [NUMBER] , картка № [NUMBER] , який належить [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] за період 13.07.2024 по 16.07.2024 р., яка містить зарахування на суму 5 000,00 грн. 13.07.2024 о 22:26. Разом з тим суду не надано доказів своєчасного виконання відповідачем взятих на себе згідно кредитного договору зобов`язань. Дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання ним кредитних коштів, а також неналежне виконання ним умов договору. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ч. 1, 3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1077, 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнтів) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 897874478 від 13.07.2024 у формі електронного документу, відповідно до умов якого первісний кредитор надав відповідачці транш в сумі 5000 грн, строком на 30 днів. Відповідно до договору факторингу №МВ-ТП/4 від 15.10.2024 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», право вимоги по кредитному договору № 897874478 від 13.07.2024 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». Позичальник порушив умови кредитного договору про надання послуг, належним чином не виконуючи взяті на себе зобов`язання, чим допустив заборгованість перед кредитодавцем за договором № 897874478 від 13.07.2024 на загальну суму 16 175,00 грн., з яких: заборгованість по кредиту 5000грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 11 175,00 грн. Суд вважає, що представник позивача довів належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору, надання відповідачці кредиту, встановлення процентів за користування кредитом, строки повернення кредиту. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки суми боргу за кредитом, заборгованості за процентами та користування кредитом. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у сумі 2 422,40 грн. Разом з тим, частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд звертає увагу, що до матеріалів справи надано докази, які підтверджують здійснення відповідних витрат позивачем на правову допомогу адвокату. Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, дійшов переконання, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), та вважає, що обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. На підставі статей 207, 526, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України та

Outcome: approved