Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

У грудні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (надалі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернулося в суд з позовом до [PERSON] (надалі відповідач/позичальник) про стягнення кредитної заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1560-1438 продукту «НА ВСЕ» від 04 червня 2025 року в розмірі 36912,00 грн, посилаючись на те, що на офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (credos.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04 червня 2025 року між сторонами за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1560-1438 продукту «НА ВСЕ». На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А4286 для підписання кредитного договору №1560-1438 від 04 червня 2025 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 12000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту 20,00 % від суми кредиту; знижена % ставка 0,90 % в день; стандартна % ставка 1,00 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме: отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Станом на 21 жовтня 2025 року загальний розмір грошових вимог позивача до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору становить 36912,00 грн., які складаються з: заборгованості за кредитом 12000,00 грн; заборгованості за нарахованими процентами 16512,00 грн; заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України 6000,00 грн; заборгованості по комісії 2400,00 грн, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заявлену заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422, 40 грн. Представник позивача в позовній заяві просив розглянути справу без його участі, не заперечив проти заочного розгляду. Відповідач відповідно до вимог статей 128, 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про розгляд справи, заяв по суті не подавав, клопотань не заявляв. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 січня 2026 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 лютого 2026 року здійснено перехід від розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 лютого 2026 року постановлено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04 червня 2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії №1560-1438 продукту «НА ВСЕ» у формі електронного документу, який було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) А4286. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договору кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію (далі кредитна лінія) на наступних умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом, у порядку, передбаченому цим договором. Пунктом 2.3 договору передбачено, що для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом позичальник може скористатися своїм правом дострокового повернення кредиту та здійснити повне погашення кредиту протягом перших 140 днів з дати отримання кредиту (більш детально див. п. 5.3 договору) ануїтетними платежами згідно наступного розрахунку: з 17 червня 2025 року до 21 жовтня 2025 року включно по 2531,61 грн кожні 14 днів (10 проплат). Відповідно до пункту 4.1 загальний розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту: 12000,00 грн. Дата надання/видачі кредиту: 04 червня 2025 року. Згідно п. 4.2 договору спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної в п. 4.1 цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного засобу (п.13 реквізити сторін [NUMBER] ). У пункті 4.3 договору сторони визначили, що плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту (якщо п. 4.7 цього договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту). Тип процентної ставки за користування кредитом фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у цьому договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за зниженою процентною ставкою. Надана клієнту в межах програми лояльності знижена ставка діє і залишається незмінною протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання позичальником умов, за яких позичальнику надається можливість сплати процентів за зниженою ставкою, передбачених в п. 10.2 цього договору. Тип комісії одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту, якщо п. 4.7 цього договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту). Базовий період складає 14 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору (п. 4.4. договору). Пунктом 4.6 договору визначено, що порядок нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка 1,00 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою процентною ставкою. Комісія за видачу кредиту становить 20,00% від суми наданого кредиту (п. 4.7 договору). Комісійна винагорода, яка стягується з позичальника на користь третьої особи, що надає платіжні послуги під час здійснення платежів за договором через вебсайт кредитодавця або через особистий кабінет становить не більше 0,7% від суми платежу, що вноситься позичальником (п. 4.8 договору). Строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі Строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 30 березня 2026 року. Продовження строку кредитування або строку виплати кредиту в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. У позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим договором. Строк кредитування може бути продовжений за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди до цього договору, згідно з якою після укладення додаткової угоди строк кредитування продовжується і складає з моменту укладення додаткової угоди до його закінчення 300 календарних днів. У такому випадку актуальний строк кредитування зазначається в останній укладеній сторонами додатковій угоді до цього договору, якою змінювався строк кредитування (п. 4.10 договору). Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 6024,97%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 46378,64 грн та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту, проценти за користування кредитом та комісійну винагороду, яка стягується з позичальника на користь третьої особи, що надає платіжні послуги під час здійснення платежів за договором через вебсайт кредитодавця або через особистий кабінет. Денна процентна ставка на дату укладення договору складає 0,946% (пункти 4.11-4.13 договору). У п. 8.3 договору сторони визначили, що у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування та/або комісії за видачу кредиту (якщо п. 4.7 цього договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту) на строк понад один місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом, а також у повному розмірі комісії за видачу кредиту (якщо п. 4.7 цього договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту). Згідно п. 8.5 договору незалежно від інших положень цього договору, кожного разу у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу кредиту (якщо п. 4.7 цього договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту), з дати виникнення такої заборгованості у позичальника виникає обов`язок без отримання спеціальної вимоги про це від кредитодавця здійснити дострокове повернення частини отриманого кредиту у розмірі, що дорівнює тій частині суми кредиту, що входить у платіж за рекомендованим графіком, що вказаний у пункті 2.3 цього договору, того базового періоду, у якому виникла прострочена заборгованість зі сплати процентів та/або комісії, з урахуванням змін рекомендованого графіку у порядку, передбаченому п. 5.4 та п. 5.5 цього договору. Цей пункт договору не застосовується у разі прострочення сплати у перших двох базових періодів за договором у зв`язку із тим, що у перші два платежі за рекомендованим графіком не входить погашення частини суми кредиту. Також цей пункт договору не застосовується у випадку прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу кредиту (якщо п. 4.7 цього договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту) у тих базових періодах, у яких у позичальника виникає обов`язок повернути частину суми кредиту (останні вісім базових перодів строку кредитування). Пунктом 12.6.2 договору сторони передбачили, що цей договір набирає чинності з моменту його укладення. Строк дії договору визначається у разі наявності у позичальника після закінчення строку кредитування заборгованості зі сплати суми неповерненого кредиту, комісії за видачу кредиту (якщо умови цього договору передбачають сплату комісії за видачу кредиту) або процентів за користування кредитом договір діє до дати (включно), у яку позичальником буде належним чином виконано зазначені грошові зобов`язання за цим договором. Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «НА ВСЕ», а також Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №1560-1438 (Графік платежів за договором за зниженою ставкою) підписані [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора А4286. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 12000,00 грн, підтверджується: листом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 24 жовтня 2025 року за №7/16986 про перерахування 04 червня 2025 року (ID платіж 1618072239) суми кредиту в розмірі 12000,00 грн на підставі договору №1560-1438 року на номер картки [NUMBER] ; аналогічного змісту довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» без номера та дати видачі а.с. 45. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 21 жовтня 2025 року у відповідача утворилась заборгованість в загальному розмірі 36912,00 грн, з яких: основний борг 12000,00 грн; залишок відсотків 16512,00 грн; залишок відсотків за ст. 625 ЦК України 6000,00 грн; залишок комісії 2400,00 грн. З розрахунку вбачається, що за період з 04 червня 2025 року по 17 червня 2025 року включно застосовувалась процентна ставка 0,90%, відповідачу нараховувались відсотки в розмірі 108,00 грн щоденно, а з 18 червня 2025 року по 20 жовтня 2025 року включно процентна ставка 1,00%, нараховувались відсотки в розмірі 240,00 грн щоденно, також 04 червня 2025 року нараховано комісію в розмірі 2400,00 грн, відсотки за ст. 625 ЦК України нараховувались з 18 червня 2025 року по 21 жовтня 2025 року включно, за весь період кредитування відповідачем не було здійснено жодної сплати. За змістом ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до вимог статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту. Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитним коштами, суд звертає увагу на таке. В наданому позивачем примірнику договору про відкриття кредитної лінії обумовлено базовий період сплати відсотків 14 днів та строк кредитування 300 днів. За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. З аналізу умов кредитного договору, зокрема, п.п. 4.4, 4.10, 12.6.2 визначено фактично два строки, в межах яких здійснюється повернення позичальником кредиту: строк кредитування (300 календарних дні) та строк виплати кредиту договір діє до дати (включно), у яку позичальником не буде належним чином виконано грошові зобов`язання за цим договром. Тому суд прийшов до висновку, що при вирішенні спірних правовідносин необхідно застосувати положення принципу contra proferentem. Суд зважає на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року в справі №910/4518/16, згідно з якими надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто, фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). В постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі №352/1950/15-ц (провадження №61-2973св22) вказується, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з частиною першою ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст. 213 цього Кодексу. Висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, зробленому у постанові від 14 травня 2022 року у справі №944/3046/20 (провадження №61-19719св21), стверджується, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч.ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення «contra proferentem». «Contra proferentem» (лат. «verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem») - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» («no individually negotiated»), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін». Тобто contra proferentem має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; contra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); contra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань. Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Тому при стягненні заявленої позивачем заборгованості не підлягають врахуванню завуальовані, неоднозначні умови, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом, поза чітко вказаного строку кредитування. Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч.1 ст. 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року №543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Відповідно до ч.4 ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів, а відповідно до п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Очевидно, що визначений розмір процентів є непропорційно великою сумою компенсації за період користування кредитом менш ніж п`ять місяців (майже подвійний розмір тіла кредиту 187,6 % відносно тіла кредиту) не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Правильність застосування положень п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» до зменшення заборгованості саме за процентами від суми позики, а не лише до неустойки, підтверджується постановою Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19. Також, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відсутність позову про оспорення кредитного договору чи заперечень щодо його умов не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом кредитора до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором. Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, якими визначено суму кредиту і строк кредитування саме у 12000,00 грн та в 14 днів відповідно, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом. Це не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Таким чином, оскільки борг по процентам за договором про відкриття кредитної лінії на даний час відповідачем не сплачений, то в цій частині позовні вимоги слід частково задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 1512,00 грн (12000,00 грн х 0,90% х 14 днів) заборгованості за відсотками за користування кредитом. За наведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 15912,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 12000,00 грн; заборгованість за процентами 1512,00 грн; заборгованість по комісії 2400,00 грн . Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено на 43% (15912,00 х 100 / 36912,00), то на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1041,63 грн (2422,40 х 43 / 100).

Outcome: partial