Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

18.09.2025 до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Дана позовна заява надійшла до суду в електронному вигляді, яка містить зазначення про те, що документ було сформовано в системі «Електронний суд». В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 02.05.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №5091171, на підставі якого відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10 000 грн. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. 10.08.2021 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «МІЛОАН» уклали договір факторингу №06Т, згідно з яким відбулося відступлення право вимог за рядом кредитних договорів. Відповідно до вказаного договору ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «МІЛОАН», у тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №5091171 від 02.05.2021 року. Таким чином, заборгованість відповідача перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» становить 44 000 грн., яка складається із : - заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн.; - заборгованості за відсотками у розмірі 33 000 грн.,- заборгованості по комісії 1 000 грн. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №5091174 від 02.05.2021 у розмірі 44 000 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.09.2025 дана справа направлена за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Дніпра, до якого вона надійшла 06.11.2025. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2025 року суддя Стадченко О.В. визначена для розгляду даної справи. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 20.11.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви. 21.11.2025 до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра Стадченко О.В. від 01.12.2025 року відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судові засідання не з`явися. 24.12.2025 надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належно шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації. Судові повістки повернуті до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні ... відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, відповідач є належно повідомленим про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзив на позовну заяву не надав. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з чим суд за згодою представника позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У сформованому правовому висновку Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.05.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №5091171, відповідно до якого відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10 000 грн. Відповідно до п.1.3, п.1. 4 Договору про надання споживчого кредиту №5091171 кредит надається строком на 30 днів з 02.05.2021 року до 01.06.2021 року. Відповідно до п.1.5.1. Договору комісія за надання кредиту становить 10% від суми кредиту одноразово і становить 1 000 грн. Підпунктом 1.5.2. пункту 1.5. Договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6. Договору визначена стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом, яка становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 18-19). На підтвердження факту перерахування грошових коштів на рахунок [PERSON] позивачем надано копію платіжного доручення № 45235244 від 02.05.2021, відповідно до якого на картковий рахунок відповідача [PERSON] було перераховано грошові кошти в розмірі 10 000 грн (а.с.24). Позичальник зобов`язувався повертати кредит частинами щомісячно згідно з графіком (а.с.20). Відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. 10.08.2021 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «МІЛОАН» уклали договір факторингу №06Т від 10.08.2021, згідно з яким відбулося відступлення право вимог за рядом кредитних договорів. Відповідно до вказаного договору ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «МІЛОАН», у тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №9011171 від 02.05.2021 року (а.с. 14-17). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підтвердження заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за кредитним договором №5091171 від 02.05.2021 року позивачем було надано до суду копію відомостей про щоденні нарахування та погашення, відповідно до яких заборгованість становить 44 000 грн., яка складається із : - заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн.; - заборгованості за відсотками у розмірі 33 000 грн. та заборгованості по комісії у розмірі 1 000 грн. (а.с. 12). Отже, зважаючи на те, що відповідач [PERSON] не виконав грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту та відсотків за його користування згідно умов кредитного договору №5091171 від 02.05.2021, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за зазначеним кредитним договором у розмірі 44 000 грн. підлягають задоволенню. З урахуванням встановлених обставин справи та враховуючи принцип справедливості, добросовісності, розумності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. З матеріалів справи вбачається, що 05.05.2025 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в особі директора Романенка М.Е. та ФОП [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги №42647976 (а.с.21-22). Факт надання адвокатських послуг позивачу підтверджується договором про надання професійної правової допомоги №42647976 від 05.05.2025 року (21-22), додаткової угодою №5091171(а.с.23), актом №5091171 про підтвердження факту надання правової допомоги від 29.07.2025 року (а.с.8), детальним описом робіт, виконаних Міньковською А.В., необхідних для надання правничої допомоги (а.с.13). Отже, стороною позивача документально доведено понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн., а саме: надано договір на правову допомогу, акт про підтвердження надання правової допомоги, а тому у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між учасниками справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved