Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ "ФК "ЄАПБ") звернувся до суду з позовами про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договорами позики, які ухвалою судді від 22.07.2025 об`єднано в одне провадження. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 14.07.2024 та 27.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договори позики № 79147525 та № 2379234 відповідно. Відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов`язання за вказаними договором позики належним чином не виконала. 14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, за вказаними вище договорами позики. Заборгованість відповідачки за договором позики від 14.07.2024 № 79147525 складає у загальному розмірі 18 117,28 грн, з яких: 8 824,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом позики), 4 528,32 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою, 4 764,96 грн - заборгованість за відсотками за понадстрокове користування позикою. Заборгованість відповідачки за договором позики від 27.07.2024 № 2379234 складає у загальному розмірі 25 800,00 грн, з яких: 8 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом позики), 23,20 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою, 1 776,80 грн - заборгованість за комісією за надання позики, 16 000,00 грн - заборгованість за пенею. Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики від 14.07.2024 у загальному розмірі 18 117,28 грн, заборгованість за договором позики від 27.07.2024 у загальному розмірі 25 800,00 грн та понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовів до суду в загальному розмірі 6 056,00 грн Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області вказані позови прийнято до провадження, об`єднано в одну справу за № 529/656/25 і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. З наявних у матеріалах справи поштових розписок /а.с. 89, 95, 99, 105-107/ вбачається, що відповідачка [PERSON] отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовів з копіями доданих до нього документів та повідомленнями про судовий розгляд справи, однак не надала суду відзиву на позови, будь-яких заперечень проти позовів, заяв або клопотань. Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 14 липня 2024 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів та відповідачкою [PERSON] було укладено в електронній формі договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79147525, який підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором 83346 /а.с. 5-7/. За умовами вказаного вище договору позики відповідачці [PERSON] було надано позику в розмірі 10 000,00 грн (п. 2.1), строком на 30 днів, а саме до 12.08.2024 (п. 2.2, 2.3), з фіксованою базовою відсотковою ставкою користування позикою 0,98 % на день (п. 2.3), відсотковою ставкою за понадстрокове користування позикою 2,70 % на день (п. 2.3), пенею у розмірі 2,7 % на день (п. 2.3) /а.с. 5/. Також, разом з вказаним договором відповідачкою було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 83346 Додаток № 1 до цього договору - Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а також Паспорт споживчого кредиту (електронний підпис одноразовим ідентифікатором 65864), в яких було зазначено вказані вище умови кредитування /а.с. 9-10/. Наявність кредитних правовідносин між відповідачкою [PERSON] та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" і отримання нею коштів у позику також підтверджується розрахунком заборгованості, наданим цим товариством, з якого вбачається, що відповідачка частково здійснила сплату заборгованості за договором позики, а саме 12.08.2024 на суму 1 176,00 грн /а.с. 20-21/. З матеріалів справи вбачається, що 27 липня 2024 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів та відповідачкою [PERSON] було укладено в електронній формі договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 2379234, який підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором 866568 /а.с. 48-51/. За умовами вказаного вище договору позики відповідачці [PERSON] було надано позику в розмірі 8 000,00 грн (п. 2), строком на 30 днів, а саме до 25.08.2024 (п. 2.2, 2.4), з відсотковою ставкою з другого дня користування позикою до дати повернення позики 0,01 % на день (п. 2.3), комісією за надання позики у розмірі 1 776,80 грн (п. 2.4), денною відсотковою ставкою 0,75 % на день (п. 2.4), відсотковою ставкою за понадстрокове користування позикою 5,00 % на день (п. 2.4), пенею у розмірі 5,00 % на день (п. 2.4) /а.с. 48-51/. Також, разом з вказаним договором відповідачкою було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 866568 Додаток № 1 до цього договору - Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, в якій було зазначено вище вказані умови кредитування /а.с. 51-52/. 14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, і за вказаними вище договорами позики, укладеними між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями вказаного договору факторингу, додаткових угод № 2, № 7, № 45 від 28.07.2021, 13.06.2022, 23.12.2024 відповідно до цього договору, актів прийому-передачі Реєстрів Боржників № 39 та № 40 за цим договором, витягу з Реєстру боржників № 39 та № 40 до цього договору факторингу, платіжних інструкцій № 586 та № 587 від 27.12.2024 про сплату ТОВ "ФК "ЄАПБ" коштів на користь ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" за відступлене право вимоги за договором факторингу /а.с. 11-19, 53-61/. Відповідно до копії витягу з Реєстру Боржників № 40, за договором позики від 14.07.2024 № 79147525, укладеним між [PERSON] та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ" за вказаним вище договором факторингу від 14.06.2021 набув право грошової вимоги з відповідачки в загальному розмірі 18 117,28 грн, з яких: 8 824,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом позики), 4 528,32 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою, 4 764,96 грн - заборгованість за відсотками за понадстрокове користування позикою /а.с. 19/. Відповідно до копії витягу з Реєстру Боржників № 39, за договором позики від 27.07.2024 № 2379234, укладеним між [PERSON] та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ" за вказаним вище договором факторингу від 14.06.2021 набув право грошової вимоги з відповідачки в загальному розмірі 25 800,00 грн, з яких: 8 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом позики), 23,20 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою, 1 776,80 грн - заборгованість за комісією за надання позики, 16 000,00 грн - заборгованість за пенею /а.с. 61/. Вказані суми заборгованості відповідачки за договорами позики також підтверджуються наданими первісним кредитором ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" розрахунками заборгованості /а.с. 20-21, 62-63/. Додаткових нарахувань з моменту відступлення права вимоги, позивачем, як новим кредитором, не було здійснено. Всі суми заборгованості за вказаними вище договорами позики були нараховані первісним кредитором - ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів. Суд зауважує, що навіть, якщо боржник не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, він не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В статті 3 Закону України Про електрону комерцію зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису. Нормою статті 11 ЗУ Про електронну комерцію передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття підпис у сфері електронної комерції. Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Як вбачається зі змісту укладених 14.07.2024 та 27.07.2024 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачкою [PERSON] договорів позики, ці договори відповідно до вимог чинного законодавства підписано відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Матеріалами справи підтверджується, що відповідачка отримала за вказаними вище договорами позику у розмірі 10 000,00 грн та 8 000,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що при укладенні договорів позики відповідачка своїм електронним підписом підтвердила, що вона згодна з усіма умовами цих договорів, зокрема порядком надання та повернення позики, наданою сумою позики, строком її повернення, розміром відсотків за її користування, пені, комісії за надання позики. Судом встановлено, що відповідачка не погасила позивачу заявлену останнім заборгованість за договорами позики. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про судовий розгляд справи, відзиву на позови, будь-яких заперечень проти позовів, заяв чи клопотань суду не надала. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З матеріалів справи вбачається, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідачки за договорами позики згідно укладеного договору факторингу від 14.06.2021, оскільки відбулось процесуальне правонаступництво у зв`язку із зміною кредитора. Враховуючи те, що позивачем підтверджено факт укладення відповідачкою [PERSON] із ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" договору позики від 14.07.2024 № 79147525, отримання відповідачкою коштів у позику у розмірі 10 000,00 грн, факт переходу до позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" від первісного позикодавця ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" права вимоги заборгованості до відповідачки за договором факторингу, порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом позики, за відсотками за користування позикою, за відсотками за понадстрокове користування позикою, в свою чергу відповідачкою не спростовано розмір використаних кредитних коштів та заявленого позивачем розміру заборгованості, яку нараховано в передбачених умовами договору позики розмірах та межах строку кредитування, суд дійшов висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованість за цим договором позики у загальному розмірі 18 117,28 грн, з яких: 8 824,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом позики), 4 528,32 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою, 4 764,96 грн - заборгованість за відсотками за понадстрокове користування позикою. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку із чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію зокрема за надання кредиту. Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії зокрема за надання кредиту. З договору позики від 27.07.2024 № 2379234 вбачається, що у ньому встановлена одноразова комісія саме за надання позики, а не за її обслуговування, відповідачка, підписуючи вказаний договір, погодилася з цією умовою договору, а тому виходячи із положень чинного законодавства та існуючої судової практики Верховного Суду, суд вважає, що стягнення з відповідачки за цим договором позики заборгованості за комісією з надання позики у розмірі 1 776,80 грн є правомірним. Враховуючи те, що позивачем підтверджено факт укладення відповідачкою [PERSON] із ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" договору позики від 27.07.2024 № 2379234, отримання відповідачкою коштів у позику у розмірі 8 000,00 грн, факт переходу до позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" від первісного позикодавця ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" права вимоги заборгованості до відповідачки за договором факторингу, порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом позики, за відсотками за користування позикою, за комісією за надання позики, в свою чергу відповідачкою не спростовано розмір використаних кредитних коштів та заявленого позивачем розміру заборгованості, яку нараховано в передбачених умовами договору позики розмірах та межах строку кредитування, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованість за цим договором позики у загальному розмірі 9 800,00 грн, з яких: 8 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом позики), 23,20 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою, 1 776,80 грн - заборгованість за комісією за надання позики. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача пені за договором позики від 27.07.2024 у розмірі 16 000,00 грн, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У п. 2.4 договору позики від 27.07.2024 визначено пеню у розмірі 5 % на день /а.с. 48/. Зі змісту договору позики від 27.07.2024 вбачається, що зазначений договір є договором про споживчий кредит. Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", який набрав законної сили 24.12.2023, виключено пункт 6-1 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" щодо звільнення позичальників на період воєнного стану в Україні від сплати неустойки (штрафів, пені) за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит. На підставі внесених змін, за договорами, укладеними з 24.01.2024, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Разом з цим, пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Станом на день ухвалення рішення у справі ще не прийнято Закон про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо приведення у відповідність до Закону України "Про споживче кредитування", проект якого за № 11180 від 15.04.2024 знаходиться на розгляді у Верховній Раді України. Таким чином, на день ухвалення рішення у справі є чинним пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику). Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.06.2021 у справі № № 334/3161/17, провадження № 14-188 цс 20, невідповідність окремих положень спеціального закону положенням кодексу не може бути усунено шляхом застосування правила, за яким із прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним раніше. Кодекс є основним актом цивільного законодавства, тому будь-які зміни в регулюванні однопредметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого кодексом. Суб`єкт законодавчої ініціативи зобов`язаний разом із законопроєктом про інакше регулювання цивільних відносин подати проєкт про внесення відповідних змін до ЦК. Якщо ж ЦК не змінився, колізійний принцип lex posterior derogat priori, за яким пізніший закон скасовує попередній, не застосовується. Норма ЦК превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України. Спеціальні норми закону можуть містити уточнювальні положення, проте не можуть прямо суперечити положенням ЦК України. Якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми Цивільного кодексу України. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" запроваджено воєнний стан на всій території України з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та триває донині. Враховуючи те, що договір позики № 2379234 між [PERSON] та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" було укладено 27 липня 2024 року, тобто під час дії воєнного стану в Україні, пеня за прострочення погашення позики нарахована під час дії воєнного стану, який триває донині, станом на день ухвалення рішення у справі чинним є пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) і ця норма ЦК України є пріоритетною та превалює над нормою Закону України "Про споживче кредитування", відповідно до якої за договорами, укладеними з 24.01.2024, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань, суд вважає за необхідне відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача за договором позики від 27.07.2024 пені за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 16 000,00 грн. Враховуючи вказане вище у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованість за: - договором позики від 14.07.2024 № 79147525 у загальному розмірі 18 117,28 грн, з яких: 8 824,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом позики), 4 528,32 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою, 4 764,96 грн - заборгованість за відсотками за понадстрокове користування позикою, - договором позики від 27.07.2024 № 2379234 у загальному розмірі 9 800,00 грн, з яких: 8 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тілом позики), 23,20 грн - заборгованість за відсотками за користування позикою, 1 776,80 грн - заборгованість за комісією за надання позики. Вирішення судом питання щодо розподілу судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики від 14.07.2024 № 79147525 задоволено у повному обсязі, у справі наявні документи, які підтверджують понесення позивачем судових витрат у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду за цим договором позики у розмірі 3 028,00 грн /а.с. 37/,

Outcome: partial