Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

20 січня 2026 року позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до Вугледарської міської військової адміністрації Волноваського району Донецької області, в якій просили визнати за кожним з них право на спільну сумісну власність на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71,9 кв.м, житловою - 39,97 кв.м. В обґрунтування позову зазначили, що позивачі [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 14.06.1999 року отримали у спільну сумісну власність квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . 25.04.2015 року позивач [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 25.11.2025 року позивачі звернулись до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) м. Київ із заявою № 70135444, про державну реєстрацію права власності на вищевказану квартиру. Однак, 04.12.2025 року отримано рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 82218047, мотивоване тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Зважаючи на те, що право власності позивачами набувалося до введення в дію Державного реєстру речових прав, реєстру прав власності на нерухоме майно, воно не зареєстровано в цих реєстрах. На сьогоднішній день квартиру зруйновано внаслідок артилерійського обстрілу. У зв`язку з пошкодженням житла, у позивачів є необхідність подати заяву на отримання компенсації до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 р. № 381 «Про затвердження Порядку надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги єВідновлення. З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На даний момент через тимчасову окупацію РФ м. Вугледар Донецької області надати відомості щодо квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] не виявляється можливим, що в свою чергу обмежує право позивачів на отримання від держави компенсації за пошкоджене житло. Враховуючи відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення невизнаного права власності на квартиру, позивачі вимушені звертатися з даним позовом у порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. У зв`язку з викладеним, позивачі звернулись до суду з даним позовом. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивачів, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с.42-43). Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та вирішити справу на розсуд суду. Також зазначив, що у цій справі не ставить під сумнів наявність права власності та не заперечує право власності позивачів на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.45-47). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № [NUMBER] від 14 червня 1999 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства, [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 71,9 кв.м., (а.с. 26). На вказаному свідоцтві зроблено реєстраційний напис про те, що зазначена в цьому документі квартира [ADDRESS] зареєстрована ГКП «Архітектурно-планувальне, замельно-кадастрове бюро» м. Вугледар на праві приватної власності за [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , записана в реєстрову книгу за № 2/4 за реєстраційним № 1395 від 02 серпня 1999 року (а.с. 27). При цьому, судом встановлено, що [PERSON] у зв`язку з реєстрацією 25 квітня 2015 року шлюбу з [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 444 (а.с. 22). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. З технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] вбачається, що вказана квартира загальною площею 71,09 кв.м., житловою площею 39,97 кв.м., розташована на 3 поверсі 9-поверхового будинку та складається з наступних приміщень: перша кімната 10,93 кв.м., друга кімната 13,54 кв.м., третя кімната 15,50 кв.м., ванна кімната 2,55 кв.м., вбиральня 0,95 кв.м., коридор 2,16 + 6,24 + 6,54 кв.м., кухня 8,69 кв.м. (зв. бік а.с. 27-29). Місто Вугледар Вугледарської міської територіальної громади Волноваського району Донецької області відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, відноситься до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами та виїхали з м. Вугледар Донецької області до м. Київ, згідно з довідками № 3004-7002352206 від 25 листопада 2025 року (а.с.17) та № 3004-5000819295 від 07 квітня 2022 року (а.с. 25) про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . 22 травня 2023 року набрав чинності Закон України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» № 2923-ІХ від 23 лютого 2023 року, яким, зокрема, визначено правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, з дня набрання чинності Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX. Механізм надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення» визначений Порядком надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 р. № 381. Згідно з пунктом 6 вищевказаного Порядку, компенсація надається у разі, коли відомості про право власності на пошкоджений об`єкт внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У пункті 13 цього ж Порядку закріплено, що для отримання компенсації необхідно з урахуванням пункту 13-1 цього Порядку, серед іншого, переконатися, що пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або у разі відсутності такого запису провести його реєстрацію. Механізм надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна та її використання відповідно до Закону України № 2923-ІХ від 23 лютого 2023 року визначений Порядком надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2023 р. № 600. У пункті 13 даного Порядку визначено, що отримувач компенсації здійснює відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дії щодо державної реєстрації припинення права власності на знищений об`єкт нерухомого майна. Отже, як для отримання компенсації для відновлення об`єктів нерухомого майна, так і для отримання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна необхідною є наявність інформації про об`єкт нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 25 листопада 2025 року позивачі звернулись до державного реєстратора прав на нерухоме майно Микитенко О.В. з відповідною заявою (реєстраційний номер 70135444) з метою проведення державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. 04 грудня 2025 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Микитенко О.В. Департаменту з питань реєстрації виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) м. Київ, було прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 82218047 у зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, щодо квартири [ADDRESS] (а.с. 32). У зв`язку з викладеним та враховуючи той факт, що на теперішній час право власності позивачів на квартиру [ADDRESS] не визнається, з метою захисту своїх прав на нерухоме майно, з посиланням на статтю 392 ЦК України позивачі звернулись до суду з даною позовною заявою про визнання права власності на належну їм квартиру. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у спорі про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову). Згідно роз`яснень наведених у пункті 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. У частині 1 статті 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , однак на теперішній час їх право власності на цю квартиру не визнається органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та позивачі не можуть здійснити у державного реєстратора прав на нерухоме майно державну реєстрацію їх права власності на квартиру, що позбавляє позивачів можливості розпорядитись своєю власністю на власний розсуд або отримати компенсацію за пошкоджене чи знищене майно. З огляду на наведене, встановивши та проаналізувавши усі обставини справи, оскільки позивачі в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання за кожним з них (як співвласників у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно), права власності на нерухоме майно, захистити своє порушене право не можуть, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право на спільну сумісну власності за кожним з них на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 71,09 кв.м., житловою площею 39,97 кв.м. Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 15, 16, 316, 317, 321, 328, 392 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved