Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

У вересні 2024р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів: АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс», [PERSON] , в якому просила суд: - стягнути з відповідача АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» на користь позивачки залишок страхового відшкодування в сумі 63233,2 грн.; інфляційне збільшення - 379,4 грн.; 3,0 % річних - 466,47 грн.; пеню - 4028,78 грн.; - стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки матеріальну шкоду в розмірі 266570,0 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000,0 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2024р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження і призначено справу в підготовче засідання. 05 листопада 2024р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» проти позову заперечив, зазначивши, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки стороною відповідача вірно було нараховано суму страхового відшкодування. 15 січня 2025р. на адресу суду надійшла заява сторони позивача про зменшення позовних вимог, в якій сторона позивача просила суд: - закрити провадження по справі, в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] ; - стягнути з відповідача АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» на користь позивачки залишок страхового відшкодування в сумі: 63233,20 грн.; пеню у розмірі 9134,45 грн.; 3,0 % річних - 1047,19 грн.; інфляційні втрати - 4682,33 грн. Свої позовні вимоги сторона позивача обґрунтовувала тим, що 31 березня 2024р. близько 13:25 год., в м. Києві, по вул. Велика Кільцева дорога, мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП), за участю транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Infiniti», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок даної ДТП було пошкоджено транспортні засоби. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, було визнано [PERSON] , який керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована в АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-215655682. В досудовому порядку позивачка [PERSON] звернулася до відповідача АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» з повідомленням про настання ДТП та з заявою про страхове відшкодування. Після чого, АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» відшкодувало [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 96766,80 грн. В свою чергу, позивач [PERSON] не погодившись із вказаною виплатою, здійснила замовлення Звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 25/28.04.24 від 23 квітня 2024р., відповідно до якого, перелік результатів оцінки пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки «Infiniti», д.н.з. [NUMBER] , наступний: ринкова вартість КТЗ до пошкодження складає - 985050,00 грн.; вартість матеріального збитку - 203069,21 грн.; значення коефіцієнту фізичного зносу - 0,700; вартість відновлювального ремонту КТЗ - 426570,01 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2025р. провадження по справі, було закрито, в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2025р. було задоволено клопотання сторони позивача та призначено у цивільній справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено ТОВ «Український центр судових експертиз». 26 червня 2025р. до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової транспортно - товарознавчої експертизи №1-05/05 від 05 травня 2025р., відповідно до резолютивної частини якого, вартість відновлюваного ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Infiniti», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження в ДТП складає 173842,46 грн. 23 вересня 2025р. на адресу суду надійшла заява сторони позивача про збільшення позовних вимог, в якій сторона позивача просила суд: стягнути з відповідача АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» на свою користь залишок страхового відшкодування в сумі 63233,2 грн. пеню в розмірі 22413,42 грн.; 3,0 % річних - 2351,7 грн.; інфляційні втрати - 8784,08 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2026р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Капля А.С., заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила суд позов задовольнити. Відповідач, про час та місце розгляду справи оповіщався в установленому законом порядку, свого представника до суду не направив, поважності причин неявки не повідомив. В силу положень ст. ст. 211, 223 ЦПК України суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутність сторони відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 31 березня 2024р. близько 13:25 год. в м. Києві по вул. Велика Кільцева дорога, мала місце ДТП, за участю транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Infiniti», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Вказана ДТП мала місце, з вини [PERSON] , що встановлено постановою Святошинського районного суду м. Києва від 24 квітня 2024р. по справі № 759/7247/24. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у відповідача АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-215655682. Судом встановлено, що в досудовому порядку відповідачем було сплачено позивачці страхове відшкодування в розмірі 96766,80 грн. 26 червня 2025р. до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової транспортно - товарознавчої експертизи № 1-05/05 від 05 травня 2025р., відповідно до резолютивної частини якого, вартість відновлюваного ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Infiniti», д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження в ДТП складає 173842,46 грн. При настанні страхового випадку страховик, тобто відповідач, відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. (п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно ст. 29 цього Закону України, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 356 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018р. у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016р. у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 20 червня 2018р. у справі № 308/3162/15-ц, - позивач (потерпілий), хоча і не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного відповідачами, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (див. висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 01 червня 2016р. у справі № 6-927цс16). Згідно зі ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно пункту 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З огляду на зазначене, суд вважає, що відповідачем порушено вимоги чинного законодавства України щодо виплати страхового відшкодування, через що позивачка має право на відшкодування пені, інфляційних витрат та трьох відсотків річних за час прострочення виплати страхового відшкодування шкоди, при цьому враховуючи положення вищенаведеного пункту 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», порушення зобов`язання відповідача, як страховика, виникло вірно, як зазначала сторона позивача за змістом позову. При цьому суд вважає, що доводи сторони відповідача, наведені у відзиві на позов, щодо вірності розрахунку суми страхового відшкодування є помилковими. Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд приймає до уваги, що стороною позивача було вірно обраховано пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 22413,42 грн.; 3,0 % річних - 2351,7 грн.; інфляційні втрати 8784,08 грн., враховуючи суму невиконаного зобов`язання. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню: недоплачена частина суми страхового відшкодування у розмірі 63233,2 грн.; пеня в розмірі 22413,42 грн.; 3,0 % річних - 2351,7 грн.; інфляційні втрати - 8784,08 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,2 грн.

Outcome: approved