Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача В січні 2026 року Товариство з обмеженої відповідальністю «Фінпром Маркет» (далі - ТОВ «Фінпром Маркет») звернулось до Чемеровецького районного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, вказавши, що 20.05.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] було укладено договір про надання коштів в кредит №8914134, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 2500,00 грн, які останній зобов`язувався повернути у встановлений строк, сплатити проценти за користування ними та комісію за надання кредиту. Крім того, 11.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів в кредит №71867837, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 12000,00 грн, які останній зобов`язувався повернути у встановлений строк, сплатити проценти за користування ними та комісію за надання кредиту. 16.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено Договір факторингу № 16/10/25, згідно з умовами якого ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до божників, в тому числі за кредитним договором № 71867837. Відповідно до Реєстру прав вимоги №16/10/25-02 від 16.10.2025 року, ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 71867837 від 11.06.2025 року в сумі 21353,85 грн, з яких: 13338,75 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 412,50 грн сума заборгованості за процентами, 600,00 грн сума заборгованості за комісією, 7002,60 грн сумазаборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування; за кредитним договором № 8914134 від 20.05.2025 року в сумі 9423,75 грн, з яких: 2500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1923,75 грн сума заборгованості за процентами, 5000,00 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою. Після відступлення позивачу права вимоги до відповідача, відповідач не здійснив жодного платежу на погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача 30777,60 грн. заборгованості, а також судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. Відповідач відзиву до суду не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Представник позивача, разом з поданням позовної заяви подав також клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Чемеровецького районного суду від 02.02.2026 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, зобов`язано АТ «Універсал Банк» надати суду виписку по картковому рахунку, відкритомуна ім`я [PERSON] 06.03.2026 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Щодо кредитного договору №8914134 від 20.05.2025 року. 20 травня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №8914134 (далі - Договір). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника 720025, про що свідчить розділ 11 Договору «Юридичні адреси та реквізити сторін». Відповідно до п. 2.2 Договору, - сума кредиту 2500,00 грн. Строк кредитування/строк договору 360 днів. Комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 431,25 грн). Дата надання кредиту 20.05.2025 року. Дата повернення кредиту 14.05.2026 року. Процентна ставка/день (фіксована) 0,95%. Орієнтовна загальна вартість кредиту 11481,25 грн. Неустойка 125,00 грн. в день. Згідно розділу 11 «Юридичні адреси та реквізити сторін» вказаний номер електронного платіжного засобу [PERSON] № [NUMBER] (а.с. 24-31). Відповідно до платіжної інструкції №2617аf23-dd2b-4ff0-a1c0-029d3733d825 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 20.05.2025 року перерахувало 2500,00 грн на карту № [NUMBER] (а.с. 33). Довідкою від 04.11.2025 року ТОВ «ФК «Фінекспрес» підтвердило про успішне перерахування 20.05.2025 року коштів в сумі 2500,00 грн. на карту № [NUMBER] , отримувач [PERSON] (а.с. 32 зворотній бік). Повідомленням АТ «Універсал Банк» від 16.02.2026 року та випискою по банківській карті № [NUMBER] за період з 20.05.2025 року по 20.06.2025 року підтверджується, що на ім`я [PERSON] емітовано платіжну карту № [NUMBER] , на яку 20 травня 2025 року зараховано 2500,00 грн (а.с. 70-76) Щодо кредитного договору №71867837 від 11.06.2025 року. 11 червня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71867837 (далі - Договір). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника 55657, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить розділ 12 Договору «Юридичні адреси та реквізити сторін». Відповідно до п. 2.2. Договору сума кредиту 12000,00 грн. Строк кредитування/строк договору 10 днів. Комісія за надання кредиту 5,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 600,00 грн). Дата надання кредиту 11.06.2025 року. Дата повернення кредиту 20.06.2025 року. Процентна ставка/день (фіксована) 0,775%. Проценти за понадстрокове користування кредитом 4,00% в день. Орієнтована реальна річна процентна ставка 1963,96%. Орієнтовна загальна вартість кредиту 12930,50 грн. Загальні витрати за кредитом 930,00 грн. Згідно розділу 12 «Юридичні адреси та реквізити сторін» вказаний номер електронного платіжного засобу [PERSON] № [NUMBER] (а.с. 6-13). 11 червня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №15135027 до вказаного кредитного договору, відповідно до умов якої внесено зміни в п.п. 2.2.1 та 2.2. Договору, а саме «сума кредиту становить 15000,00 грн», «денна процентна ставка 0,253%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1314,08%, орієнтовна загальна вартість кредиту 16012,50 грн, загальні витрати за кредитом 1012,50 грн». Відповідно до платіжної інструкції №ab0b2911-0a21-46e2-a2c5-352fdb820e2a ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 11.06.2025 року перерахувало 12000,00 грн. на карту № [NUMBER] (а.с. 19). Відповідно до платіжної інструкції №8af5ce3d-a169-490f-bd1d-6dad6feaacaa ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 11.06.2025 року перерахувало 3000,00 грн. на карту № [NUMBER] (а.с. 20 зворотній бік). Довідками №№КД-000004227, КД-000004225 від 06.11.2025 року ТОВ «Європейська платіжна система» підтвердило про успішне перерахування 11.06.2025 року коштів в сумі 12000,00 грн. та в сумі 3000,00 грн. на карту № [NUMBER] , отримувач [PERSON] (а.с. 18, 19 зворотній бік). Повідомленням АТ «Універсал Банк» від 16.02.2026 року та випискою по банківській карті № [NUMBER] за період з 20.05.2025 року по 20.06.2025 року підтверджується, що на ім`я [PERSON] емітовано платіжну карту № [NUMBER] , на яку 11 червня 2025 року зараховано 12000,00 грн. та 3000,00 грн (а.с. 70-76) 16 жовтня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено Договір факторингу № 16/10/25, згідно з умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується відступити ТОВ «Фінпром Маркет» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Фінпром Маркет» зобов`язується прийняти такі вимоги та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб (а.с. 35-38) Відповідно до Реєстру прав вимоги № 16/10/25-02 від 16 жовтня 2025 року, в реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, значиться боржник [PERSON] , кредитний договір № 71867837, сума заборгованості за тілом - 13338,75 грн, сума заборгованості за процентами 412,50 грн, сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування 7002,60 грн, сума заборгованості за комісією 600,00 грн, загальна сума заборгованості 21353,85 грн (а.с. 39-40). Відповідно до Реєстру прав вимоги № 16/10/25-01 від 16 жовтня 2025 року, в реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, значиться боржник [PERSON] , кредитний договір № 8914134, сума заборгованості за тілом - 2500,00 грн, сума заборгованості за процентами 1923,75 грн, сума заборгованості за неустойкою 5000,00 грн, загальна сума заборгованості 9423,75 грн (а.с. 41-42). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Досліджені судом докази, підтверджують, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» за своїми правовими статусами відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договори відступлення права вимоги є обов`язковими для виконання. Також наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу прав грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Фінпром Маркет» за договором кредитної лінії №8914134, укладеним 20.05.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , а також за договором про надання коштів в кредит №71867837, укладеним 11.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами першою, другою статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір про надання коштів у кредит №71867837 від 11 червня 2025 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору та додаткової угоди до договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу кошти в сумі 15000,00 грн строком на 10 днів, а останній зобов`язувався повернути кошти, сплатити проценти за користування ними та комісію за надання кредиту, розмір яких визначений договором. 11 червня 2025 року кредитні кошти були перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» суд вважає доведеним, крім цього зазначена обставина не заперечується відповідачем. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, заборгованість складається із основного боргу 13338,75 грн, процентів 412,50 грн, комісії за надання кредиту 600,00 грн, процентів нарахованих з понадстрокове користування 7002,60 грн, а всього 21353,85 грн (а.с. 23). Враховуючи, що отримані відповідачем кредитні кошти, проценти за їх користування в добровільному порядку позивачу не сплачені, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 71867837 від 11.06.2025 року в частині стягнення 13338,75 грн - основного боргу, 412,50 грн - процентів, а всього 13751,25 грн, які підлягають стягненню в примусовому порядку. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача процентів нарахованих за понадстрокове користування в сумі 7002,60 грн, суд приходить до наступного. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору про надання коштів у кредит № 71867837 від 11 червня 2025 року, сторонами погоджено строк його дії до 20.06.2025 року. До вказаного строку сторони передбачили і право нараховувати проценти за користування кредитом у розмірі 0,775% в день. Також в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 договору про надання коштів у кредит № 71867837 від 11 червня 2025 року, сторони обумовили, що протягом строку дії договору (з 11.06.2025 року по 20.06.2025 року) загальний розмір процентів становив 412,50 грн. Позивачем не надано суду доказів того, що позичальником було погоджено продовження строку користування кредитом. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за процентами нарахованими поза межами строку дії кредитного договору, тобто у період з 21.06.2025року по 03.07.2025 у розмірі 7002,60 грн є безпідставними. Щодо стягнення з відповідача комісії за надання кредиту. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Разом з тим, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року по справі № 204/224/21 відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 172/410/21, та вказав, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Із матеріалів справи слідує, що умовами кредитного договору, передбачено нарахування комісії за надання кредиту, яка нараховується за ставкою 5% від суми кредиту та становить 600,00 грн. Однак, у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, що пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, за які встановлені комісії. Відтак умови кредитного договору про сплату відповідачем на користь кредитодавця комісій є нікчемною, внаслідок чого сума нарахованої комісії за надання кредиту у розмірі 600,00 грн. не може бути стягнута з відповідача на користь позивача. Крім того, судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір про кредитної лінії №8914134 від 20 травня 2025 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу кошти в сумі 2500,00 грн строком на 360 днів, а останній зобов`язувався повернути кошти та сплатити проценти за користування ними. 20 травня 2025 року кредитні кошти були перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» суд вважає доведеним, крім цього зазначена обставина не заперечується відповідачем. 29 серпня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» направило відповідачу вимогу про дострокове повернення заборгованості в сумі 9423,75 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором,заборгованість складається із основного боргу 2500,00 грн, процентів 1923,75 грн, неустойки 5000,00 грн, а всього 9423,75 грн (а.с. 21). Враховуючи, що отримані відповідачем кредитні кошти та проценти за їх користування в добровільному порядку позивачу не сплачені, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 8914134 від 20.05.2025 року в частині стягнення 2500,00 грн - основного боргу, 1923,75 грн - процентів, а всього 4423,75 грн, які підлягають стягненню в примусовому порядку. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачанеустойки в сумі 5000,00 грн, суд приходить до наступного. Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, доповнені згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року, згідно яких: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України(частина 2 статті 4 ЦК України). Отже, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що нарахована неустойка підлягає списанню позикодавцем (позивачем у справі) в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому відсутні підстави для їх стягнення з відповідача.. За таких обставин, позовна заява ТОВ «Фінпром Маркет» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами, підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості: - за договором кредитної лінії № 8914134 від 20.05.2025 року в розмірі 4423,75 грн. - за договором про надання коштів в кредит № 71867837 від 11.06.2025 року в розмірі 13751,25 грн., а всього 18175,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовити. Розподіл судових витрат. При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 30777,60 грн. та задоволено на суму 18175,00 грн, тобто на 59,05 % (18175,00х100:30777,60). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1572,15 грн (2662,40х71,97%) та витрати правничу допомогу у сумі 2657,25 грн. (4500,00х59,05%).

Outcome: partial