Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника. В Рівненський міський суд Рівненської області надійшла на розгляд заява [PERSON] , заінтересована особа - Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті, в якій заявник просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та проживала за адресою: [ADDRESS] . Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] в місті Рубіжне Луганської області померла її мати - [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . За життя остання тривалий час хворіла, причиною смерті стали тяжкі захворювання, зокрема злоякісні новоутворення. Після смерті вона була похована у м. Рубіжне Луганської області. Заявник зазначає, що смерть матері настала на території, яка є тимчасово окупованою та непідконтрольною органам державної влади України, у зв`язку з чим медичні та реєстраційні документи про смерть були видані органами, що функціонують на такій території, та не визнаються органами державної влади України як належні підстави для проведення державної реєстрації смерті. У зв`язку з цим заявник позбавлена можливості отримати в органах державної реєстрації актів цивільного стану свідоцтво про смерть матері у встановленому законом порядку, що унеможливлює належну реєстрацію факту смерті та реалізацію її майнових прав, зокрема спадкових. З огляду на викладене заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON] [INFO] в місті Рубіжне Луганської області з метою подальшої державної реєстрації смерті в органах ДРАЦС та отримання відповідного свідоцтва про смерть. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 лютого 2026 року справу передано судді Балацькій О.Р. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2026 року зазначена заява прийнята до розгляду, відкрито окреме провадження у цій справі з повідомленням (викликом) учасників справи, розгляд справи постановлено здійснювати невідкладно. (а.с. 25-26) Від заінтересованої особи Рівненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відділу, щодо заявлених вимог заперечень не мають. (а.с. 28) Інших заяв та клопотань до суду від учасників справи не надходило. ІІІ. Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та докази. Суд встановив, що заявник [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 6, 7) З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] . Згідно з поданими до суду доказами, [INFO] в місті Рубіжне Луганської області [PERSON] померла за місцем проживання. Як зазначено у наданих заявником документах, причиною смерті стали тяжкі захворювання, зокрема інтоксикація, злоякісне новоутворення середньоампулярного відділу прямої кишки, а також злоякісне новоутворення верхньо-зовнішнього квадранта молочної залози (а.с. 15) Після смерті померла була похована у місті Рубіжне Луганської області. На підтвердження факту смерті заявником до суду подано копії довідки про смерть та свідоцтва про смерть, виданих органами реєстрації, що діють на території м. Рубіжне Луганської області. (а.с. 16) Разом з тим, зазначені документи видані органами, створеними та функціонуючими на території, яка на момент смерті особи перебувала поза контролем органів державної влади України, у зв`язку з чим вони не можуть бути використані як належна правова підстава для проведення державної реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Судом також встановлено, що місто Рубіжне Луганської області належить до територій, на яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, у зв`язку з чим отримання документів встановленої законодавством України форми, що підтверджують факт смерті особи, є неможливим. З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку із зазначеними обставинами заявник не має можливості отримати в закладах охорони здоров`я або судово-медичних установах документ встановленої форми про смерть особи, який відповідно до вимог законодавства є підставою для проведення державної реєстрації смерті органами державної реєстрації актів цивільного стану. У зв`язку з цим заявник позбавлена можливості зареєструвати смерть матері у встановленому законом порядку та отримати свідоцтво про смерть українського зразка, що, у свою чергу, унеможливлює реалізацію її особистих та майнових прав, зокрема пов`язаних із відкриттям спадщини після смерті матері. Надані заявником документи, зокрема копії документів про смерть, інші письмові матеріали справи, а також пояснення заявника, суд оцінює у їх сукупності та приходить до висновку, що вони узгоджуються між собою, є взаємопов`язаними та свідчать про те, що [PERSON] , [INFO] , дійсно померла [INFO] у місті Рубіжне Луганської області. Таким чином, встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки є необхідним для проведення державної реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану України та отримання відповідного свідоцтва про смерть. ІV. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд при прийнятті рішення Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України). Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною третьою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За приписами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення факту смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника. Рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні норм процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України - заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Верховний Суд у постанові від 04 червня 2025 року в справі № 753/8049/24 наголосив, що оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність. Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженим наказом Міністерства реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 № 376, м. Рубіжне, Луганської області з 12 травня 2022 року є тимчасово окупованою РФ територією. Згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Касаційний цивільний суд Верховного суду у своїй Постанові від 26.04.2023 справа № 337/3725/22 вказує на те, що визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо смерті людини, з метою захисту прав громадян України ніяким чином не легітимізує таку владу. Розгляд державними органами таких документів не означає автоматичного визнання окупаційної влади. Проте держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави. Встановлення факту смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника. Рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні норм процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України. Враховуючи, що заявницею надано беззаперечні докази про смерть її матері на тимчасово окупованій території України, а встановлення даного факту необхідне заявниці для реєстрації смерті матері органами реєстрації актів цивільного стану на території України, суд знаходить підстави для задоволення поданої заяви. Згідно з п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved