Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з вказаною позовною заявою та свої вимоги обґрунтовує тим, що між ним та [PERSON] був укладений договір № 525320-КС-001 від 08.02.2025 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит в сумі 14000 грн. з фіксованою процентною ставкою процентів за кожен день користування кредитом. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення в повному обсязі відповідач не виконав. Станом на 07.01.2026 заборгованість за кредитним договором складає 47460 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами. Ухвалою суду від 02.02.2026 по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами справи. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду від сторін не надходили. Відповідачу було направлено копію ухвали суду від 02.02.2026 за зареєстрованим місцем проживання. Поштове відправлення повернуте до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (постанова Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. 08.02.2025 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір 525320-КС-001, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 14000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту. Строк кредиту до 26.07.2025, фіксована процентна ставка за кредитом в день 1 %, денна процентна ставка 0,86 %, комісія за надання кредиту 2800 грн., орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 34401,50 грн., орієнтована реальна річна процентна ставка 6659,25 відсотків річних. Договір про надання кредиту № 525320-КС-001 від 08.02.2025 відповідачем [PERSON] підписано електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) UA-2632. 10.02.2025 на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] , відкритий в АТ «Ощадбанк» та вказаний в анкеті клієнта, перераховано грошові кошти, що підтверджується платіжною інструкцією № 1828882338119 від 10.02.2025. На підтвердження позовних вимог представником позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 525320-КС-001 від 08.02.2025, згідно з яким станом на 08.01.2026 заборгованість [PERSON] становить 47460 грн., з яких: 14000 грн. заборгованість по тілу кредиту; 23660 грн. заборгованість за відсотками; 2800 грн. комісія; 7000 грн. заборгованість по відсоткам за статтею 625 ЦК України. У відповідності до ст. ст. 12, 81 ЦПК України відповідач не надав доказів, які б підтверджували належність виконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором або відсутність обов`язку його виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Отже, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконувалися умови кредитного договору в частині погашення заборгованості перед позивачем за отриманий кредит, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість по кредиту в сумі 40460 грн., з яких: 14000 грн. заборгованість по тілу кредиту; 23660 грн. заборгованість за відсотками; 2800 грн. комісія. Водночас, позовна вимога про стягнення заборгованості по відсоткам за статтею 625 ЦК України в сумі 7000 грн. задоволенню не підлягає, оскільки у відповідності до вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2269,72 грн. (40460 грн. х 2662,40 грн. : 47460 грн.).

Outcome: partial