Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

У жовтні 2025 року заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства в інтересах своєї неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в якій просить суд встановити факт про те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , та записати його батьком цієї дитини. Позиція заявника В обґрунтування заяви посилається на те, що з [PERSON] , біологічним батьком її дитини, вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, однак проживали за однією адресою, вели спільне господарство. У свідоцтві про народження їх дитини - [PERSON] , [INFO] , відомості про батька зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] помер [INFO] , за життя, останній визнавав своє батьківство відносно їх сина, турбувався про дитину, приймав участь в її вихованні. У зв`язку з відсутністю біологічного матеріалу для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи для встановлення батьківства, вони, разом з бабусею дитини, звернулись до ТОВ «ГенКод Діагностик» про проведення дослідження щодо біологічної спорідненості. Як вбачається з висновку ТОВ «ГенКод Діагностик» про біологічну спорідненість № MGU2558 від 15.09.2025, ймовірність такої спорідненості між бабусею та дитиною становить 99,1872011%. Тому, задля належного захисту прав своєї дитини, а саме, отримання допомоги, у зв`язку з втратою годувальника, вона вимушена звернутися до суду із даною заявою про встановлення факту батьківства. Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі. У судове засідання заявниця [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] , не з`явились, відповідно до наданих заяв просили розгляд справи проводити без їх участі, заяву просять задовольнити у повному обсязі. Фактичні обставини, встановлені судом Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.01.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] народився [INFO] у місті Павлоград Дніпропетровської області, Україна, про що в книзі реєстрації народжень 27.01.2012 зроблено відповідний актовий запис № 97, де його батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00053920976 від 01.10.2025, відомості про батька дитини: [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.08.2025 Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вбачається, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, помер [INFO] у м. Павлоград, Дніпропетровської області, про що зроблений відповідний актовий запис № 1334 від 12.08.2025. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] проживав та був зареєстрований до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки ОСББ «Нова 18А» № 128, [PERSON] , [INFO] (заявниця по справі), проживала разом з [PERSON] на момент смерті, та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . Заінтересована особа: [PERSON] , [INFO] , є матір`ю померлого [PERSON] , відповідно до його свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого повторно 18.06.2024 Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1336 від 14.10.1976, де в графі «Мати» зазначена « [PERSON] ». У зв`язку з відсутністю біологічного матеріалу, необхідного для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи для встановлення батьківства, заявниця, яка представляє свою неповнолітню дитину, та заінтересована особа, звернулись до установи, яка проводить дослідження спорідненості між матір`ю померлого та дитини, а саме, до ТОВ «ГенКод Діагностик». Як вбачається з висновку ТОВ «ГенКод Діагностик» про біологічну спорідненість № MGU2558 від 15.09.2025, біологічні зразки, марковані « [PERSON] » (бабуся 1) і « [PERSON] » (Дитина 1), були піддані генетичному аналізу для встановлення того, чи можуть вони бути біологічною бабусею та онукою. Згідно з індексом правдоподібності для результатів ДНК-аналізу на встановлення спорідненості, результати цього аналізу свідчать про те, що донори наданих зразків можуть бути біологічною бабусею та онукою. Вважаючи апріорну ймовірність споріднення бабуся-онука рівною 50%, ймовірність такої спорідненості в цьому випадку становить 99,1872011%. Норми права, які застосував суд, та висновки Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частини друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до частини першої статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливо лише за життя припустимого батька дитини. У випадку, якщо він помер, та дитина народилась від незареєстрованого шлюбу, то встановлення факту визнання або факту батьківства має відбуватись в порядку окремого провадження. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства, відповідно до частини першої статті 130 СК України, є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15 (провадження № 61-2239св21). Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. П.15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved