Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі АТ «Райффайзен Банк») в особі представника Лозіної Ольги Юріївни звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути заборгованість за кредитним договором від 26 січня 2021 року № 014/380805/82/989246 у розмірі 97 754,11 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 3 028 грн зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що розмістив на власному офіційному сайті в мережі Інтернет «www.raiffeisen.ua» Публічну пропозицію про надання громадянам банківських послуг на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк». У Публічній пропозиції визначено, що фізична особа, яка виявила намір прийняти (акцептувати) цю публічну пропозицію, підписує Заяву про акцепт публічної пропозиції/Угоду, за встановленою формою. Також у Публічній пропозиції зазначено, що ця Публічна пропозиція, Заява про акцепт, Правила, разом із Тарифами, заявами, всіма змінами, додатками, додатковими договорами/угодами до них у сукупності є Договором банківського обслуговування. При цьому договір банківського обслуговування є укладеним з дати приймання банком або кредитним посередником підписаної фізичною особою Заяви про акцепт. Відповідач подав заяву до позивача і уклав Угоду № CMDPI-910429 від 20 лютого 2020 року про акцепт Публічної пропозиції (далі - «Заява»). Згідно із цією заявою Відповідач прийняв умови публічної пропозиції АТ «Райффайзен Банк» на отримання банківських послуг , які детально описані у правилах, висловлюючи повну та беззаперечну згоду з ними. Між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] 26 січня 2021 року укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» від 26 січня 2021 року № 014/380805/82/989246, згідно з яким Кредитор надав Позичальнику кредит в розмірі 145 000 гривень строком до 26 січня 2025 року, під процентну ставку 42,00 % річних. У зв`язку із несплатою відповідачем у процесі кредитування відсотків, прострочені відсотки шляхом реструктуризації заборгованості були капіталізовані до суми кредиту. Зазначена реструктуризації проведена дистанційно без підписання паперових угод, без звернення до відділення банку, через офіційний сайт позивача, направлена на зменшення фінансового навантаження на відповідача шляхом обміну СМС повідомленнями із відповідачем відповідно до пункту 1.5 статті 1 Розділу 6 Правил банківського обслуговування, які розміщені у відкритому доступі на офіційному сайті позивача. Отже, з укладенням договору та отриманням коштів кредиту у відповідача виник обов`язок повернути позивачу кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах, чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення, кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками. Всупереч вимогам кредитного договору відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, через що станом на 30 жовтня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 117 588,11 гривень, з яких: 109 602,42 грн, у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 15 874,80 грн; заборгованість за відсотками у розмірі 7 985,69 грн, у тому числі прострочена заборгованість за відсотками 7 352,10 грн. За період з дати направлення вимоги відповідач погасив 19 834 грн боргу за кредитним договором, але з порушенням строку встановленого досудовою вимогою, у зв`язку з чим, позивач подав позов до суду про стягнення заборгованості у розмірі 97 754,11 грн. Суд ухвалою від 21 жовтня 2025 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання. Відповідачу встановив п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву відповідно до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви із додатками відповідач отримав 01 листопада 2025 року, що підтверджується про вручення поштового відправлення № R067026362889. Суд вжив достатні заходи для повідомлення відповідача про розгляд цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] звернувся до АТ «Райффайзен Банк» із заявою від 20 лютого 2020 року № CMDPI-910429, якою акцептував Публічну пропозицію/угоду. Згідно з цією заявою відповідач прийняв умови публічної пропозиції АТ «Райффайзен Банк» на отримання банківських послуг, які детально описані у Правилах, висловлюючи свою повну та беззастережну згоду з ними. Водночас, факт укладення зазначеного договору позивач також на підтверджується паспортом споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою»; додаток до заяви про акцепт Публічної пропозиції/ Угоди № СМDРІ-910429 від 20 лютого 2020 року Заявою-Договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/989246, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 145 000 грн строком на 48 місяці під 42,2 % річних. Згідно із Додатком № 1 до заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/989246 між сторонами погоджено графік платежів, розрахунок загальної вартості споживчого кредиту у розмірі 145 000 грн, строк кредитування 48 місяців та проценти за користування кредитом 156 625,50 гривень. Зі змісту виписки за рахунку АТ «Райффайзен Банк» від 18 вересня 2025 року вбачається, що позивач 26 січня 2021 року здійснив переказ коштів відповідачу у розмірі 145 000 грн. Тобто, позивач виконав взяті на себе зобов`язання за договором, а саме надав відповідачу [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач [PERSON] скористався кредитними коштами, але не виконує належним чином зобов`язання за договором, внаслідок чого згідно із розрахунком, заборгованість відповідача за договором від 26 січня 2021 року № 014/380805/82/989246 станом на 31 жовтня 2023 року склала 117 588,11 гривень, з яких: 109 602,42 грн, у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 15 874,80 грн; заборгованість за відсотками у розмірі 7 985,69 грн, у тому числі прострочена заборгованість за відсотками 7 352,10 грн. На вимогу позивача, відповідач частково сплатив борг у розмірі 19 834 грн, тож розмір заборгованості складає 97 754,11 грн (117 588,11 грн 19 834 грн). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 Цивільного процесуального кодексу України). За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частинами першою та другою статті 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, надані АТ «Райффайзен Банк» докази, які суд дослідив, підтверджують факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань за договором від 26 січня 2021 року № 014/380805/82/989246. Водночас, відповідач не надав до суду жодних пояснень, відзиву на позовну заяву, а також належних та допустимих доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості чи контррозрахунку розміру заборгованості. Отже, суд встановив, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання згідно з умовами кредитного договору від 26 січня 2021 року № 014/380805/82/989246, що призвело до виникнення кредитної заборгованості у розмірі 97 754,11 грн, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. За приписами частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved