Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») Какун А.С. звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2265468 від 13.04.2020 в розмірі 14975,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 9975,00 грн - заборгованість по процентах. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.04.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2265468 (далі - кредитний договір, договір). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами укладеного договору товариство надало позичальнику кредит на суму 5000,00 грн на строк 15 днів (з можливістю пролонгації), зі зниженою процентною ставкою у розмірі 0,01% від суми кредиту, стандартною процентною ставкою - 1,90%. 30.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 30062021, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 30062021 від 30.06.2021 ТОВ «ФК «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором на загальну суму 14975,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 9975,00 грн - заборгованість по процентах. Відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість у вищезазначеному розмірі. Ухвалою судді Переяславського міськрайонного суду Київської області Керекези Я.І. від 27.11.2025 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу було запропоновано протягом 15 днів із дня вручення копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. 25.12.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Відзив на позов мотивує тим, що заборгованість за вказаним кредитним договором була погашена ним у повному обсязі. Разом з тим, докази на підтвердження цієї обставини у нього не збереглися. Вказує, як на неналежний доказ існування спірних відносин, наявний в матеріал справи розрахунок заборгованості за кредитним договором. Крім того, зазначає про свою необізнаність із фактом укладення договору факторингу, за умовами якого позивач набув право вимоги за кредитним договором. Вважає, що умови договору в частині нарахування відсотків є несправедливими, оскільки створюють істотний дисбаланс договірних права та обов`язків на шкоду позичальника. 31.12.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що відповідач, підписавши договір електронним підписом, засвідчив свою обізнаність з його умовами та погодився на них. Зазначає, що без активних дій зі сторони відповідача укладення кредитного договору було б неможливим. Позивач не володіє доказами отримання відповідачем одноразового ідентифікатора. Вважає, що нею подані належні та допустимі докази на підтвердження факту перерахування на рахунок відповідача кредитних коштів. Позивач також не володіє первинними бухгалтерськими документами та доказами належності рахунку саме відповідачу. Доступ до таких документів має право отримати власник рахунку або суд. Вважає, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Неповідомлення відповідача про відступлення права вимоги не позбавляє його можливості виконати свої зобов`язання за кредитним договором на користь первісного кредитора. Відповідач допустив порушення умов договору в частині своєчасної сплати заборгованості за ним, тому позивач має право на належне їх виконання. Протоколом повторного авторозподілу від 26.01.2026 головуючим суддею у вказаній справі визначено суддю Лебедя В.В. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до вимог ч. 2 ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив таке. 13.04.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2265468, за умовами якого товариство надало позичальнику кредит у розмірі 5000,00 грн, на строк 15 днів зі сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 1,90% в день від суми кредиту (п. 1.3, 1.4, 1.5.2 договору). Знижена процентна ставка 0,01% в день від суми кредиту застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.4 договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку (п.1.5.1 договору). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора М220000, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідачем електронним підписом також було підписано графік погашення платежів та паспорт споживчого кредиту, яким погоджено основні умови кредитування, процентну ставку, порядок повернення, а також інші важливі правові аспекти. Згідно з п. 4.3 договору пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованого та неоплаченого на дату платежу процентів. Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Із копії листа ТОВ ФК «Вей Фор Пей» № 6142-ВП від 21.10.2025 слідує, що 13.04.2020 було успішно здійснено перерахування коштів на суму 5000,00 грн на платіжну карту № [NUMBER] , код авторизації - 311134, номер транзакції в системі «WayForPay» - creditplus-6802147. Із доданого до позову розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Авентус Україна», вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 2265468 від 13.04.2020 станом на 29.06.2021 складає 14975,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 9975,00 грн - заборгованість по процентах. З вказаного розрахунку вбачається, що відповідачем було здійснене часткове погашення заборгованості за процентами на загальну суму 22806,00 грн. 30.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 30062021, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених цим договором. До позову додані копії акту приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу, платіжного доручення № 17226 від 01.07.2021 про оплату фінансування згідно з договором факторингу, витягу з реєстру боржників до договору факторингу. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 30062021 від 30.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором на загальну суму 14975,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 9975,00 грн - заборгованість по процентах. Означені докази суд уважає допустимими, належними та достовірними. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Поданими доказами підтверджено укладення 13.04.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] кредитного договору № 2265468, отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 5000,00 грн та користування ними. Відповідно до частин 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Розмір та строки нарахування процентів відповідають умовам кредитного договору № 2265468 від 13.04.2020, що були погоджені його сторонами. Відповідач, періодично сплачуючи заборгованість за процентами, своїми діями погодив продовження (пролонгацію) дії договору. Із врахуванням здійснення відповідачем часткового погашення заборгованості за процентами на загальну суму 22806,00 грн, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає заявлений у позові розмір процентів - 9975,00 грн. Враховуючи законодавчі норми, а також те, що відповідач свої зобов`язання за вказаними вище кредитним договором не виконав перед ТОВ «Авентус Україна», право вимоги за якими перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідно до договору факторингу, відповідач в добровільному порядку не відшкодував наявну заборгованість за основним боргом та процентами за користування кредитними коштами, а тому вимоги позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення з відповідача заборгованості за основним боргом, відсотками (процентами), підлягають задоволенню. Доводи відповідача про повне погашення заборгованості за кредитним договором не підтверджені будь-якими доказами, клопотань про їх витребування ним подано не було. Стосовно зазначеного у відзиві на позов твердження відповідача про необізнаність стосовно укладення договору факторингу на набуття позивачем права вимоги до нього за вказаним кредитним договором, слід зазначити, що відповідач не був позбавлений можливості виконати свої зобов`язання на рахунок первісного кредитора, що ним у повному обсязі зроблено не було. Доказів протилежного суду не надано. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 2265468 від 13.04.2020 в розмірі 14975,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 9975,00 грн - заборгованість по процентах. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved