Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 15 березня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Глибокопотіцької сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №31. Від даного шлюбу з відповідачем по справі мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою, спору з приводу їх проживання з позивачкою не виникає. Позивачка вказує, що причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, вони не зійшлися характерами і поглядами на життя, що привело до фактичного розпаду сім`ї, внаслідок чого їх подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити її інтереса. Позивачка зазначає, що проживання разом з відповідачем не доцільне, примирення не можливе, тому просить шлюб з відповідачем розірвати. Вказує, що сторони не проживають разом вже більше чотирьох років та має намір одружитися з іншим чоловіком. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 01.09.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області 14.10.2025 року сторонам надано строк на примирення терміном чотири місяці та зупинено провадження у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 19.02.2026 року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судове засідання на 15 год. 00 хв. 10 березня 2026 року. Позивачка та її представник, адвокат Лозан Б.В., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися. 06.10.2025 року представник позивачки подав до суду клопотання про розгляд справи без його та позивачки участі. Відповідач будучи, відповідно до положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором №0610278941631, №0610281829877, №R067018285450, №R067112490172, в судове не з`явився та про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 15 березня 2006 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Глибокопотіцької сільської ради Тячівського району, Закарпатської області за актовим записом №31, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого повторно Тячівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 10.07.2025 року (а.с.6). Сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження за номерами № [NUMBER] та №2948, виданих відділом реєстрації актів цивільного стану Толоси, Міністерства юстиції Іспанії (а.с.7). Згідно довідки №508 від 25.08.2025 року виданої старостою Глибокопотіцького старостинського округу Д.Крец вбачається, що [PERSON] , має наступний склад сім`ї: чоловік - [PERSON] , син - [PERSON] та донька - [PERSON] та проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.8). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Шлюбні відносини у подружжя відсутні, оскільки кожен з них проживає окремим сімейним життям вже понад чотирьох років. Наданий сторонам строк на примирення, позитивного результату не дав. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який не виявив бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо, утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін, не заявлено.

Outcome: approved