Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

До Шевченківського районного суду міста Запоріжжя звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 12 вересня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1205. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 вересня 2015 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1205. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу відносини між сторонами почали погіршуватися, що призвело до повного припинення спільних відносин. З літа 2025 року спільного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають, а шлюб носить виключно формальний характер, і перебувати надалі у шлюбі з відповідачем позивач не бажає, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Ухвалою від 09.02.2026 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена представнику позивача в його електронний кабінет та відповідно отримана 10.02.2026 року. Отже, відповідно до частини сьомої статті 272 ЦПК України позивач є належним чином повідомленим про розгляд справи. Також ухвала про відкриття провадження у справі надсилалась відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. 02.03.2026 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі представника, на позовних вимогах наполягав, просив задовольнити позов та розірвати шлюб між сторонами. В призначеному на 09.03.2026 року судовому засіданні відповідач визнала позовні вимоги, просила позов задовольнити та розірвати шлюб між сторонами. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 12 вересня 2015 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1205, свідоцтво про шлюб (видане повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України) серія [NUMBER] від 07.01.2026 року. Від шлюбу подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] , про що Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 14 квітня 2016 року складено відповідний актовий запис № 394, свідоцтво про народження (видане повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України) серії [NUMBER] від 07 січня 2026 року. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, що відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що є неприпустимим. Суд, при вирішенні справи враховує, що шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. За приписами ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб відповідно до положень ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України. Судом, відповідно до ст.112 СК України, з`ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Зважаючи на вказані обставини, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у цій справі. Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у ст.24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved