Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Голосіївська районна в місті Києві державної адміністрація, як орган опіки та піклування, яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві, Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . До Служби у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації надійшов лист від Голосіївського управління поліції ГУНП у місті Києві, про те, що на спецлінію «102» надійшов виклик [PERSON] , [INFO] , яка є бабою малолітньої [PERSON] , стосовно того, що мати [PERSON] , [INFO] , не виконує батьківські обов`язки відносно малолітньої. Родина проживає за адресою: [ADDRESS] . Під час відвідування місця проживання родини посадовими особами Служби у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації спільно з поліцейським сектору ювенальної превенції Голосіївського управління поліції ГУНП у місті Києві, фахівцями із соціальної роботи Голосіївського районного у місті Києві центру соціальних служб встановлено наступне, що дитина проживає разом з матір?ю [PERSON] та бабою [PERSON] . Батько дитини [PERSON] проживає окремо. Баба за станом здоров?я не може самостійно себе обслуговувати та доглядати, постійно знаходиться в лежачому положенні. На час відвідування в квартирі недотримані санітарно-гігієнічні норми, речі та побутове сміття розкидані, відчувається неприємний затхлий запах, відсутні продукти харчування, на кухні залишки попелу від паління фотокарток, в квартирі наявні таргани. В дитини окрема кімната, в якій спальне місце захаращено брудним одягом та мотлохом, постільна білизна брудна, по кімнаті розкидане сміття. Квартира потребує косметичного ремонту. Зі слів матері [PERSON] вона перебуває в депресивному стані, тому не в змозі виконувати батьківські обов?язки, на обліку в психо-неврологічному диспансері не перебуває. Також батьки дитини не оформили документи для зарахування малолітньої [PERSON] до навчального закладу, чим порушили її право на здобуття освіти. Зі слів матері [PERSON] вона не працює, утримує дитину за рахунок пенсії баби [PERSON] . Від дитини відчувався неприємний запах, малолітня одягнута в брудний одяг, має ознаки «занедбаності». Посадовими особами складений відповідний акт оцінки рівня безпеки, малолітньої [PERSON] , [INFO] , встановлено небезпеку для дитини, негайне відібрання дитини у батьків, інших законних представників, які фактично здійснюють догляд за дитиною. Малолітню [PERSON] вилучено у матері та влаштовано до КНП «Київська міська дитяча лікарня №1» з метою обстеження стану здоров?я дитини у медичному закладі. Батько дитини [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , не працює за станом здоров?я. Неповнолітній [PERSON] допомагає батькові доглядати хвору бабу [PERSON] , 1950 року народження. Зі слів [PERSON] фінансово забезпечувати та утримувати малолітню [PERSON] він не в змозі, оскільки не працює, кошти отримує від рідного брата [PERSON] . Орган опіки та піклування - Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація видав розпорядження від 19.09.2025 №513 «Про негайне відібрання малолітньої [PERSON] у батьків [PERSON] та [PERSON] у зв?язку з безпосередньою загрозою для життя та здоров`я». Зважаючи на вищевикладені факти, зокрема те, що [PERSON] та [PERSON] не забезпечують базові потреби дитини, ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не здатні забезпечити базові потреби та оскільки повернення малолітньої [PERSON] матері та батьку може нести загрозу життю та здоров`ю малолітній, існують беззаперечні підстави для відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у батьків без позбавлення їх батьківських прав. Відповідачі є особами працездатного віку, відомості про розмір їх доходів відсутні. Просила: відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] , у батька [PERSON] та матері [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав; стягнути з [PERSON] аліменти 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму відповідного віку на утримання [PERSON] , до її повноліття, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду, на користь юридичної чи фізичної особи, на утриманні якої буде перебувати [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму відповідного віку на утримання [PERSON] , до його повноліття, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду, на користь юридичної чи фізичної особи, на утриманні якої буде перебувати [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , передати органу опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації для подальшого забезпечення дитини сімейними формами виховання. 09.10.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 13.11.2025 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалися. Відповідач [PERSON] та представники третьої особи в судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилася [PERSON] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . 15.09.2025 начальникові Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації від Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві надійшов лист, в якому зазначалося, що на спецлінію «102» надійшло повідомлення про неналежне виконання обов`язків по догляду за дитиною. Повідомила про це баба [PERSON] малолітньої [PERSON] , яка зазначила, що [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання своєї малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Просили здійснити перевірку спільно з працівниками ювенальної превенції Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за адресою: [ADDRESS]. 15.09.2025 посадовими особами Служби у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації спільно з поліцейським сектору ювенальної превенції Голосіївського управління поліції ГУНП у місті Києві, фахівцями із соціальної роботи Голосіївського районного у місті Києві центру соціальних служб складено акт обстеження умов проживання дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Встановлені наступні умови проживання: дитини проживає разом з матір`ю та бабою. Батько проживає окремо. На час відвідування у квартирі речі розкиданні, брудно, неприємний запах. Батьки не оформили документи дитині для влаштування на навчання до закладу освіти. Квартира потребує ремонту. Дитина має окрему кімнату, ліжко, одяг, іграшки. В кімнаті речі розкидані, місце для відпочинку захаращене брудними речами. Зі слів матері вона не працює, дитину утримує за рахунок пенсії баби. Матір повідомила, що перебуває у депресивному стані, оскільки між нею та бабою дитини виникають постійні конфлікти, тому виконувати батьківські обов`язки на даний час не в змозі. 15.09.2025 посадовими особами складений відповідний акт оцінки рівня безпеки, малолітньої [PERSON] , [INFO] , встановлено небезпеку для дитини, негайне відібрання дитини у батьків, інших законних представників, які фактично здійснюють догляд за дитиною. 19.09.2025 Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація видала розпорядження №513 про негайне відібрання [PERSON] , [INFO] , у батьків у зв`язку з безпосередньою загрозою для її життя та здоров`я. Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток [PERSON] , [INFO] , проведеного лікарями «Київської міської дитячої клінічної лікарні №1» від 19.09.2025 остання має гостру респіраторну інфекцію верхніх дихальних шляхів, гострий назофарингіт. 19.09.2025 наказом Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в міста Києві державної адміністрації №ТВД/51 влаштовано [PERSON] , [INFO] , з 19.09.2025 по 19.03.2026 в дитячий будинок сімейного типу на базі родини [PERSON] до прийняття рішення органом опіки та піклування про влаштування малолітньої дитини згідно законодавства України. Відповідно до листа Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в міста Києві державної адміністрації від 09.10.2025 начальником відділу з питань профілактики та організації роботи із запобігання дитячій бездоглядності Служби Кравченко Тетяною Анатоліївною спільно із залученими спеціалістами Служби у справах дітей та сім?ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та інспектором сектору ювенальної превенції Подільського управління поліції Головного управління національної поліції у місті Києві в рамках районного профілактичного рейду «Діти вулиці» 03.10.2025 здійснено візит за адресою: [ADDRESS] , з метою складення акту обстеження умов проживання та визначення доцільності/недоцільності повернення малолітньої [PERSON] , [INFO] , для проживання з батьком [PERSON] . За результатом візиту було встановлено незадовільний стан квартири, яка потребує ремонту та систематичного прибирання. Наявні засоби комунікації: вода, опалення та електрична енергія. Для влаштування в родину малолітньої [PERSON] , [INFO] , не створені належні умови: не облаштовано спальне місце, місця для навчання та відпочинку, відсутній, дитячий одяг та іграшки, продукти харчування наявні в обмеженій кількості. У батька відсутні навички утримання 6-річної дитини. Близько останніх 3-х років батько дитини [PERSON] не працевлаштований та не має доходу. Матеріально родину утримує бабуся [PERSON] , яка отримує пенсію. В родині скрутне матеріальне становище. Крім того, [PERSON] має проблеми зі здоров`ям, зокрема, з ногами, у зв?язку з чим під час ходьби використовує тростину. Встановлено, що за вищевказаною адресою проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 06.10.2025 до Служби з`явився батько дитини [PERSON] та надав письмові пояснення, відповідно до яких просив повернути дитину для проживання з ним. Спеціалістами Служби проведено роз`яснювальну бесіду з [PERSON] щодо необхідності забезпечення належних умов виховання та утримання малолітньої дитини. Виходячи з наведеного вище, правові підстави для повернення малолітньої [PERSON] , для проживання з батьком [PERSON] , наразі відсутні. 23.10.2025 посадовими особами Служби у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації було здійснено спробу обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , однак, двері ніхто не відчинив. Відповідно до листа Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в міста Києві державної адміністрації від 04.11.2025 після вилучення дитини, фахівцями Центру неодноразово були спроби зв`язатися з матір`ю, під час візиту до родини 07.10.2025 та 16.10.2025 потрапити в квартиру не вдалось, так як ніхто не відчиняв двері, були залишені інформаційні повідомлення. Також були спроби зв`язатися з [PERSON] засобами телефонного зв`язку, однак її контактний номер телефону поза зоною. Неодноразово засобами телефонного зв`язку проводилось спілкування з батьком дитини, на що чоловік повідомив, що має великі проблеми зі здоров`ям, погано пересувається, та на питання фахівця стосовно матері не надав чіткої відповіді. Відповідно до висновку від 12.11.2025 №100-16522 Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в міста Києві державної адміністрації вважає доцільним відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до листа Управління освіти Голосіївської районної в міста Києві державної адміністрації від 08.01.2026 за інформацією директора закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 439 міста Києва [PERSON] , [INFO] , була зарахована 17.06.2022 до цього закладу дошкільної освіти. Дитина жодного дня не відвідувала заклад дошкільної совіти та була відрахована 29.08.2025 з закладу згідно з наказом № 72 від 29.08.2025 «Про відрахування дитини із закладу дошкільної освіти № 439». Відповідно до даних ПМ «Реєстр дітей міста Києва» станом на 07.01.2026 [PERSON] , [INFO] , не обліковується у закладах загальної середньої освіти Голосіївського району міста Києва. Відповідно до листа Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в міста Києві державної адміністрації від 27.02.2026 фахівцями Центру 24.02.2026 було здійснено візит за адресою: [ADDRESS] , в якій проживає матір дитини, [PERSON] . Під час візиту потрапити в помешкання не вдалось, так як ніхто не відчинив двері, було залишене інформаційне повідомлення. Також слід зауважити, що матір дитини, [PERSON] , весь цей час не виходила на зв`язок із фахівцями, та до цього часу телефон постійно вимкнений. Наразі малолітня [PERSON] , перебуває в дитячому будинку сімейного типу родині [PERSON] . Фахівцем Центру було домовлено щодо зустрічі малолітньої [PERSON] , з психологом Центру, для з`ясування думки дитини, щодо позбавлення її батьків батьківських прав. Консультація психолога відбулась 25.02.2026. Під час роботи з психологом Центру малолітня [PERSON] повідомила, що її дуже лякала поведінка матері, дівчинка не розуміла матері, та її висловлювання. Також [PERSON] розповіла, що матір проявляла до неї агресію. Зі слів дитини, вона не хоче повертатись жити до дому, оскільки боїться матір. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» конкретизує, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно до положень ст. 7 СК України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст. 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частина 2 ст. 155 СК містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України, а саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Основні підстави для відібрання дитини зазначені у ч.1 ст. 164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній нормі, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 в справі № 402/428/16-ц. За змістом ч. 2 ст. 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або навчальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку. Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України). Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (зі змінами), яка ратифікована постановою Верховної Ради від 27.02.1991, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Судом встановлено, що відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] . 19.09.2025 Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація видала розпорядження №513 про негайне відібрання [PERSON] , [INFO] , у відповідачки у зв`язку з безпосередньою загрозою для її життя та здоров`я та влаштувала [PERSON] в дитячий будинок сімейного типу на базі родини [PERSON] . Також судом встановлено, що матір не влаштувала малолітню [PERSON] у заклад загальної середньої освіти чи у заклад дошкільної освіти Голосіївського району міста Києва. 17.06.2022 [PERSON] була зарахована до закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 439 міста Києва, однак, жодного дня не відвідувала зазначений заклад, у зв`язку з чим була відрахована 29.08.2025 з закладу. Станом на день вилучення у відповідачки, [PERSON] , [INFO] , мала гостру респіраторну інфекцію верхніх дихальних шляхів та гострий назофарингіт. При обстеженні умов проживання матері і дитини за адресою: [ADDRESS] встановлено, що у квартирі речі розкиданні, брудно, неприємний запах. Батьки не оформили документи дитині для влаштування на навчання до закладу освіти. Квартира потребує ремонту. Дитина має окрему кімнату, ліжко, одяг, іграшки. В кімнаті речі розкидані, місце для відпочинку захаращене брудними речами. Матір повідомила соціальних працівників, що перебуває у депресивному стані, а тому виконувати батьківські обов`язки на даний час відносно дочки не в змозі. Орган опіки та піклування встановив, що подальше перебування дитини з відповідачкою загрожувало її життю та здоров`ю. Також посадовими особами Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в міста Києві державної адміністрації 03.10.2025 здійснено візит за адресою: [ADDRESS] , з метою складення акту обстеження умов проживання та визначення доцільності/недоцільності повернення малолітньої [PERSON] , [INFO] , для проживання з батьком [PERSON] . За результатом візиту було встановлено незадовільний стан квартири, яка потребує ремонту та систематичного прибирання. Для влаштування малолітньої [PERSON] , [INFO] , в родину батька не створені належні умови: не облаштовано спальне місце, місця для навчання та відпочинку, відсутній, дитячий одяг та іграшки, продукти харчування наявні в обмеженій кількості. У батька відсутні навички утримання 6-річної дитини. Близько останніх 3-х років батько дитини, [PERSON] не працевлаштований та не має доходу. Виходячи з наведеного, правові підстави для повернення малолітньої [PERSON] , для проживання з батьком [PERSON] , відсутні. Під час роботи з психологом Центру Управління соціальної та ветеранської політики Голосіївської районної в міста Києві державної адміністрації 25.02.2026 малолітня [PERSON] повідомила, що її дуже лякала поведінка матері, дівчинка не розуміла матері та її висловлювання. Також [PERSON] розповіла що матір проявляла до неї агресію. слів дитини, вона не хоче повертатись жити до дому, оскільки вона боїться матір. Оцінюючи встановлені обставини, суд констатує, що поведінка відповідачів по відношенню до їх дочки є негативною. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд вважає доведеними факти ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачів [PERSON] та [PERSON] відносно своєї малолітньої дочки, а залишення її у відповідачів є небезпечним для життя та здоров`я дитини, її морального виховання. Суд вважає, що перебування малолітньої дитини разом з батьками без позитивних змін у поведінці останніх, становитиме небезпеку для неї, з точки зору її соціалізації, збереження фізичного та психічного здоров`я. При цьому впродовж судового розгляду справи відповідачі жодним чином не проявили бажання змінювати свою поведінку в інтересах дитини та взагалі дочкою не цікавились. Суд вважає обґрунтованим та приймає висновок Органу опіки та піклування від 12.11.2025 №100-16522 щодо доцільності відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, оскільки за встановлених обставин він не суперечить інтересам дитини. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] , [INFO] , та батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення їх батьківських прав. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про відібрання малолітньої дочки без позбавлення її батьків батьківських прав підлягають задоволенню, а таке рішення ухвалюється в інтересах дитини. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачам, що вони вправі звернутись до суду з позовом в порядку ч. 3 ст. 170 СК України про повернення дитини, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини. Оскільки під час розгляду справи встановлено, що дитина фактично позбавлена батьківського піклування суд, виходячи з положень ч. 5 ст. 167 СК України, вважає необхідним передати дитину Органу опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації для подальшого забезпечення дитини сімейними формами виховання. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини суд відзначає, що одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Як визначено у ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. З огляду на зазначене, враховуючи, що відповідачі зобов`язані утримувати свою дочку, батьками якої вони є, до досягнення нею повноліття, суд вважає можливим стягнути з них аліменти на користь фізичних чи юридичних осіб, на утриманні яких буде перебувати дитина. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд вважає, що з відповідачів, окремо з кожного, слід стягнути аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , на користь фізичних чи юридичних осіб, на утриманні яких буде дитина, починаючи з 25.09.2025 і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що вказаний розмір аліментів є співмірним із тими відомостями та доказами, які були надані суду, при цьому такий розмір аліментів забезпечить матеріальні потреби дитини з урахуванням її віку і стану здоров`я та є достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів, окремо з кожного, на користь держави судові витрати в розмірі 2422,40 грн, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved