Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

24 грудня 2025 року до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшла вказана позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», сформована в системі «Електронний суд» представником позивача Чехун Ю.В. (діє на підставі Довіреності), до [PERSON] , про стягнення заборгованості за Кредитним Договором №11.11.2024-100001042 від 11.11.2024 року у розмірі 15 015,00 гривень, а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідно до укладеного кредитного договору №11.11.2024-100001042 від 11.11.2024 року, укладеного між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] , останній отримав кредит у розмірі 13000 грн. на 124 календарних днів. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заявки позичальника та підтвердження укладення кредитного договору. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором, яка станом на станом на дату подання позову складає 15 015,00 грн., з яких: 13000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 2 015,00 грн - заборгованість по процентам. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2025 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Коломаренко К.А. Ухвалою суду від 26.12.2025 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви. 01 січня 2026 року до суду надійшла заява про усунення недоліків. 02 січня 2026 року судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. 08 січня 2026 року до суду надійшла відповідь на запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. У зв`язку з перебуванням судді Коломаренко К.А. у щорічній відпустці в період з 06.01.2026 року по 18.01.2026 року включно, відповідь на запит фактично передана судді 19.01.2026 року. Ухвалою суду від 20.01.2026 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, що підтверджується конвертом, який повернувся на адресу суду 12.02.2026 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 11.11.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання [PERSON] пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) та заявки кредитного договору № 11.11.2024-100001042 (кредитної лінії). Відповідно до заявки кредитного договору № 11.11.2024-100001042 (кредитної лінії) від 11.11.2024 року відповідачем зазначено реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даним та наступними договорами: 4149-62XX-XXXX-7704. Заявка підписана електронним підписом [PERSON] (одноразовим ідентифікатором Е515). Відповідно до умов кредитного договору №11.11.2024-100001042 від 11.11.2024 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту 11/11/2024; 2. Сума Кредиту: 13000 грн. 00 коп. 3. Строк, на який надається Кредит - 124 днів з дати його надання 4. Дата повернення (виплати) кредиту 14.03.2025. Пунктами 6, 7 Заявки кредитного договору визначено, що процентна ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 7. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. . Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія", економічна сутність плата за надання Кредиту) 9% від суми Кредиту та дорівнює 1170 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (надалі "Комісія за обслуговування", "Комісія") 1170 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом (п. 8,9 заявки кредитного договору). Відповідно до п. 12 заявки кредитного договору денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.97% (денна процентна ставка) = (15600 / 13000) /124 * 100%. Також у вказаному договорі визначена сума неустойки у розмірі 162 грн. 50 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до листа ТОВ Універсальні платіжні рішення №1-1812, 11.11.2024 року о 13:03:13 було перераховано грошові кошти у розмірі 13000 грн, номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 563178487, призначення платежу: Видача за договором кредиту №11.11.2024-100001042. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачем була проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договоруна суму 5200 грн. від 11.12.2024 року, на суму 5525 грн. від 13.01.2025 року, на суму 3185 грн. від 11.02.2025 року. Згідно із довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 11.11.2024-100001042 від 11.11.2024 року, заборгованість [PERSON] складає 15 015,00 грн., з яких: 13000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 2015 грн - заборгованість по процентам. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи викладене, суд вважає, що між сторонами укладено договір в електронній формі шляхом його підписання відповідачем електронним підписом, що прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд погоджується з сумою заборгованості по відсотках за користування кредитом, оскільки їх нарахування передбачено умовами договору між сторонами, та не суперечить нормам законодавства. Відповідно, суд вважає такими, що підлягають до задоволення вимоги позивача в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 13000 грн, процентів за користування кредитом у розмірі 2015 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved