Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

АТ "Акцент-Банк" звернулось до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, який мотивовано тим, що 20.05.2023 року [PERSON] , приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг та підписанням заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідачка отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано кредитну картку. У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачкою, станом на 14.11.2025 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 125 136,71 грн., з яких: 104 219,34 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 20 917,37 грн. - заборгованість за відсотками. В добровільному порядку відповідачка заборгованість не погасила, тому позивач був вимушений звернутись до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 125 136,71 грн. за кредитним договором №б/н від 20.05.2023 року та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26.12.2025 року справу направлено за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2026 року, головуючим у справі визначено суддю Антонюка В. В. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 15.01.2026 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб та надано відповідачці строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) осіб. Окрім того відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Вказану вище ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками, було направлено на адресу місця реєстрації відповідачки та отримано нею 05.02.2026 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про отримання поштового відправлення. Відповідачкою відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Враховуючи вищевикладене та положення ст. ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Судом установлено, що 20.05.2023 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] , укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. Зі змісту Заяви слідує, що [PERSON] ознайомилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку; ця Заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Вказані письмові документи містять усі істотні умови договору про надання фінансових послуг, передбачені ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а тому в силу положень ст. 638 ЦК України цей договір є укладеним. Відповідно до умов договору відповідачу встановлений кредитний ліміт на його банківський рахунок, видано платіжну картку та надано можливість користуватись кредитними коштами зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.2 та 2.1.1.2.3 вказаних вище умов та правил, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до положень Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання. Відповідачка ознайомилася з усіма вказаними умовами та погодилася з ними, що визнається нею. Договір є правомірним, тобто таким, що породжують, змінюють або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність даного договору матеріали справи не містять. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідачка користувалася коштами, що підтверджується випискою по рахунку, а також частково вносила кошти на погашення заборгованості, однак зобов`язання за вказаним договором не виконала в повному обсязі. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по рахунку слідує, що станом на 14.11.2025 року відповідачка має заборгованість у розмірі 125 136,71 грн., з яких: 104 219,34 грн. - заборгованість за кредитом, 20 917,37 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом. Вказаний розмір заборгованості встановлений на підставі наданих доказів та не заперечується відповідачкою. За викладених обставин, суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальницею своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений судом та не заперечується відповідачкою, яка і підлягає стягненню з відповідачки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача документально підтверджені судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved