Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Представник Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі - КПТМ «Криворіжтепломережа») звернувся до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позовна заява мотивована тим, що відповідачам проводились нарахування сплати за спожиту теплову енергію відповідно до тарифів на теплову енергію, які встановлені: З 25.10.2021 згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 22.10.2021 № 530 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії КПТМ «Криворіжтепломережа» з урахуванням інтересів Криворізької міської територіальної громади» (згідно Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021/2022 роках») становить 1701,19 грн; З 05.11.2021 договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку врегульовані індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2022, що укладений в порядку п. 11 ч. 1 ст. 1, ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір визначений Кабінетом Міністрів України. КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідно до приписів Закону України «Про природні монополії» відноситься до суб`єктів природної монополії. Як монополіст такої природної монополії, згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», позивач не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності можливостей на приєднання споживача до теплової енергії. Відповідачі у порушення ст. ст. 67, 68, 162 ЖК України, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оплату за отримані послуги не проводили, внаслідок чого заборгованість за період з 01.12.2021 року по 01.07.2025 року становить 27104,79 грн., з яких: за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 р. по 01.07.2025 р. в розмірі 26300,66 грн.; плата за абонентське обслуговування за період з 01.12.2021 р. по 01.07.2025 р. в розмірі 804,13 грн., згідно розрахунку заборгованості. В зв`язку із чим позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути заборгованість в солідарному порядку з боржників. Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено учасникам справи щодо строків подання письмових заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, у встановленому порядку повідомлялися про день та час слухання справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та, враховуючи, що належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили та не подали відзив на позовну заяву, а представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, у відповідності до норм ст. ст. 280-281 ЦПК України, вказує про наявність правових підстав для проведення розгляду справи у заочному прядку. Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (надалі по тексту Правила), надає населенню м. Кривого Рогу, а також підприємствам, установам і організаціям теплову енергію для потреб опалення, у тому числі й за місцем проживання відповідачів. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , отже останні користувалися послугами позивача і були споживачами теплової енергії за період заявлений позивачем, що підтверджується довідкою КПТМ «Криворіжтепломережа». Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України, власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. У контексті житлово-комунальних послуг, Відповідачі мають солідарний обов`язок, встановлений частиною третьою статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", яка визначає, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя статті 9 Закону про ЖКП). Солідарний обов`язок виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (стаття 541, частина перша статті 542 ЦК України). Отже, у спірних правовідносинах дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Наявність факту проживання та/або реєстрації особи у житловому приміщенні споживача є підставою для виникнення солідарної відповідальності. У такому разі надавач житлово-комунальних послуг має право вимагати виконання зобов`язання: частково або в повному обсязі від усіх боржників разом; або від будь-кого з них окремо (наприклад, від одного зареєстрованого чи проживаючого). З розрахунку, наданого позивачем, підтверджений факт наявності заборгованості відповідачів, яка з 01.12.2021 року по 01.07.2025 року становить 27104,79 грн., з яких: за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 р. по 01.07.2025 р. в розмірі 26300,66 грн.; плата за абонентське обслуговування за період з 01.12.2021 р. по 01.07.2025 р. в розмірі 804,13 грн. Доказами подачі теплової енергії до приміщення в якому зареєстроване місце проживання Відповідача є акти подання теплоносія та припинення подання теплоносія на будинок. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України передбачено, що споживач зобов`язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або Законом. Відповідно п. 18 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим». Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Разом з тим, зміст вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», передбачає, що обов`язок укладання договору на постачання теплової енергії покладено на споживача, тому даний договір є публічним, що відповідає вимогам ст. 633 ЦК України. Таким чином, відповідачами було порушено зобов`язання з оплати за отримані послуги за постачання теплової енергії, внаслідок чого, вимога позивача щодо стягнення заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2025 рік, складала 3028,00 грн., відповідно підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved