Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Позивач звернулась у Рівненський районний суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем та визначити місце проживання дитини. В обґрунтування заявленої вимоги посилається на те, що спільне сімейне життя у них не склалось, у сім`ї почали виникати конфлікти і вони не підтримують жодних шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не проявляють турботу один до одного. Наполягає на розірванні шлюбу та просить суд визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] з нею. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, уповноважила представляти свої інтереси представника адвоката Ромашко Людмилу Григорівну. Представник позивача - адвокат Ромашко Л.Г., будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд прави без його участі. Служба у справах дітей Великоомелянськоїсільської ради, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, представник подала заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника, поданий висновок органу опіки та піклування від 16 лютого 2026 року щодо визначення місця проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] підтримує повністю. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази подані сторонами приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Так, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 02 липня 2022 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (актовий запис №1264), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 02 липня 2022 року. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. В силу вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалось, їхня сім`я розпалась остаточно, збереження сім`ї є неможливим, шлюб носить формальний характер, примирення та подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо позовних вимог в частині визначення місця проживання неповнолітньої дитини, то суд приходить до таких висновків. Так, сторони є батьками малолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 листопада 2023 року. Згідно довідки № 285/09-02 від 30 липня 2025 року, виданої Відділом "ЦНАП" Великоомелянської сільської ради позивач - [PERSON] , [INFO] та дитина [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] без реєтрації місця проживання з травня 2025 року. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Великоомелянськоїсільської ради від 16 лютого 2026 року, дитина - [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Батько - [PERSON] разом з дитиною не проживає, проти визначення місця проживання сина разом з матір`ю [PERSON] не заперечує, про що подав відповідну заяву. У будинку, де проживає дитина створені належні умови для її проживання, виховання та розвитку. Орган опіки та піклування Великоомелянськоїсільської ради, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до положень статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України). Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ч.1 ст.18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин першої, другої ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Також згідно абзацу другого частини першої цієї ж статті, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини з матір`ю, вік дитини, наявність у позивача можливості створити дитині належні умови для її виховання та розвитку, а також те, що відповідач не заперечує проти того, що дитина проживає з матір`ю,суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення місця проживання малолітнього - [PERSON] , [INFO] з матір`ю (позивачем у справі), а отже позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2423 грн. 00 коп., з яких: 1211 грн. 50 коп.- за позовну вимогу щодо розірвання шлюбу; 1211 грн. 50 коп. - за позовну вимог щодо визначення місця проживання дитини.

Outcome: approved