Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 02.09.2025 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовна заява обґрунтована тим, що 15.12.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 33346-12/2024, а 25.04.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 250425, у відповідності до умов якого позивач прийняв належні права вимоги до відповідача за вказаним договором в сумі 22950 грн, з яких 9000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 9450 грн заборгованість за відсотками, 4500 грн штрафи. 26.09.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 73525859, а 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого позивач прийняв належні права вимоги до відповідача за вказаним договором в сумі 27034 грн, з яких 14000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4200 грн заборгованість за відсотками, 6804 грн проценти, 2030 грн комісія. Позивач вказував, що відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за вказаними кредитними договорами. В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 49984 грн за кредитними договорами №33346-12/2024, № 73425859. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02.09.2025 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач звертався до суду з заявою про розгляд справи без участі. Відповідач, будучи повідомлений про розгляд справи, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подав. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 15.12.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 33346-12/2024, а 25.04.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 250425, у відповідності до умов якого позивач прийняв належні права вимоги до відповідача за вказаним договором в сумі 22950 грн, з яких 9000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 9450 грн заборгованість за відсотками, 4500 грн штрафи. 26.09.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 73525859, а 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого позивач прийняв належні права вимоги до відповідача за вказаним договором в сумі 27034 грн, з яких 14000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4200 грн заборгованість за відсотками, 6804 грн проценти, 2030 грн комісія. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що відповідач свого обов`язку належним чином не виконав, своєчасно, в порядку, передбаченому договорами, кошти в повному обсязі не повернув . Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь відповідача заборгованість за кредитним договором № 33346-12/2024 в розмірі 22950 грн, № 73425859 в розмірі 27034 грн, всього в розмірі 49984 грн. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає до стягнення 3028 грн. понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved