Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: 1) стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 340707-КС-001 про надання кредиту від 25.06.2021, що становить 32 073,77 грн, яка складається із:- суми прострочених платежів по тілу кредиту - 15 314,51 грн; - суми прострочених платежів по процентах - 16 759,26 грн; - суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; - суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн; 2) стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Позовні вимоги мотивують тим, що 25.06.2021 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Договір №340707-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 25.06.2021 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 340707-КС-001 про надання кредиту. 25.06.2021 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 340707-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-2868, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 25.06.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 340707-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 16000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (Далі Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Позивач зазначає, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 16000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням). Також, 04.07.2021 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду №ДУ№1 до Договору № 340707-КС-001 про надання, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 5 000.00 грн. У позові зазначено, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у боржника станом на 09.10.2025 року утворилась заборгованість за Договором №340707-КС-001 у розмірі 32 073,77 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 15 314,51 грн; суми прострочених платежів по процентах - 16 759,26 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові виклав прохання розглядати справу без участі представника позивача, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 червня 2021 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 340707-КС-001 про надання кредиту, який підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-2868. ТОВ «Бізнес Позика» 25.06.2021 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 3400707-КС-001 про надання кредиту. 25.06.2021 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 340707-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Відповідно до п. 1 Договору про надання кредиту Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 11 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та Договором про надання кредиту. Строк, на який надається кредит: 24 тижні. Процента ставка: в день 0,86582193, фіксована. Комісія за надання Кредиту (далі - Комісія): 1 650,00 грн. Загальний розмір наданого Кредиту: 11 000,00 грн. Термін дії Договору: до 10.12.2021 р. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 26 400,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 24240,00 процентів. Цілі (мета) Кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей Кредит є споживчим кредитом. Сторони в п. 3 Договору погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. До вказаного договору додано правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», анкета клієнта та візуальна форма послідовності дій клієнта, з якої вбачається порядок дій здійснених сторонами кредитного договору щодо його укладення. Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ООО «БИЗПОЗИКА» перераховано відповідачу грошові кошти в розмірі 11 000,00 грн., номер платіжної карти - [NUMBER], опис - IПН [NUMBER] Перерах. коштiв [PERSON]. IПН [NUMBER] зг. до кредитного дог. №340707-КС-001 вiд 25.06.2021 Без ПДВ. Крім того, 04.07.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду №ДУ№1 до Договору № 340707-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає [PERSON] додатково кредит в сумі 5 000.00 грн. Факт здійснення переказу грошових коштів ООО «БИЗПОЗИКА» перераховано відповідачу грошові кошти в розмірі 5000, 00 грн. номер платіжної карти - [NUMBER], опис - Перерах. коштів [PERSON]. ІПН [NUMBER] зг.Дод. угоди від 04.07.2021 до кредитного дог. №340707-КС-001 від 25.06.2021 Без ПДВ Крім того, на виконання ухвали про витребування доказів, 21.11.2025 до суду надійшла відповідь АТ КБ «ПриватБанк» про те, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] в банку емітовано картку № [NUMBER] . Крім того, банком додано виписку по картці за період 25.06.2021 по 10.12.2021, відповідно до якої 25.06.2021 відбулося зарахування коштів у сумі 11000, 00 грн. та 04.07.2021 відбулося зарахування коштів у сумі 5000,00 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором № 340707-КС-001, станом на 06.11.2025 у відповідача наявна заборгованість за Договором про надання кредиту в розмірі 32073,77 грн, що складається із: - заборгованості за кредитом 15314,51 грн; - заборгованості по відсотках - 16759,26 грн; - заборгованості по комісії 0,0 грн.; - заборгованості по штрафам - 0,00 грн /а.с.12-23/. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він фактично був ознайомлений, що ствердив своїм підписом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, відповідач підтвердив своїм підписом, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, та зобов`язався виконувати їх умови. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому, окрім листів та телеграм, можуть використовуватися й інші засоби зв`язку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS-pecypc. Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Крім того, суд вказує, що за п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, договір був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, чим підтверджено укладання між сторонами такої угоди, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт позивача за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Отже, існують підстави вважати, що сторонами належно обумовлено умови користування позиченими коштами та позичальнику належним чином повідомлено про умови кредитування. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунків заборгованості та виписок за кредитними договорами, який не спростовано відповідачем. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наведені вище розрахунки, або зобов`язання по сплаті нарахованих сум, відповідачем не надано. Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання в строки, передбачені умовами договорів, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості, обґрунтованими. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, відтак доходить переконання про обґрунтованість цієї суми. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені, в судове засідання відповідач не з`явився, відзив на позовну заяву не подав. Враховуючи викладене вище у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 2422,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі приведеного вище,

Outcome: approved