Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

АТ "А-банк" через свого представника за довіреністю Шкапенка О. В. звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 34 128,83 грн. В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 28.01.2023 [PERSON] приєднався до умов та правил надання банківських послуг в А-банку з метою отримання батьківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі заяви про встановлення кредитного ліміту відповідачу надано кредит у виді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видана платіжна картка. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у А-банку разом з умовами та правилами і тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms,що складає між ним та банком кредитний договір та підтверджується підписом в заяві. Умови кредитування доведені відповідачу, про що свідчить його електронний підпис в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ "А-банк", у заяві щодо встановлення кредитного ліміту за карткою та у паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка ». АТ "А-банк" свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 17.12.2025 має заборгованість в сумі 34 128,83 грн, що включає 26 052,42 грн - заборгованості за кредитом та 8 076,41 грн - заборгованості зі сплати відсотків, що є порушенням прав позивача та слугувало підставою для звернення до суду. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 34 128,83 грн та відшкодувати понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до ухвали Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.01.2026 позовна заява залишена без руху, позивачеві встановлений строк для усунення виявлених у ній недоліків. 26.01.2026 на адресу суду через систему "Електронний суд" представником позивача Шкапенком О. В. подана заява про усунення недоліків з додатками. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 29.01.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників. Судом постановлено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів із дня відкриття провадження у справі. Відповідачеві встановлений строк на подання відзиву. Під час підготовки до розгляду справи по суті судом установлено, що відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позов не скористався, жодних заяв або клопотань суду не надав, у свою чергу представник позивача - за довіреністю Шкапенко О. В. проти ухвалення заочного рішення не заперечував. За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов висновку про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, судом установлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. З аналізу позовних вимог АТ "А-банк" та наданих письмових доказів судом установлено, що між сторонами спору виникли кредитні правовідносини, відповідно їх правове регулювання відбувається нормами Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. На підставі частини першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України регламентовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Тобто, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин першої, третьої, четвертої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (частина дванадцята статті11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до статей 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину. Згідно п. 15 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис. Пунктом 59 частини 1 цього Закону визначено, що удосконалений електронний підпис базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, - удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням кваліфікованого сертифіката електронного підпису, виданого кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг та не містить відомостей про те, що особистий ключ зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1-2 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). На підставі ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. З наданих суду письмових доказів установлено, що відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг у АТ «А-банку» 28.01.2023 підписав електронним підписом анкетузаяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ «А-банку» (а.с. 22). В анкеті-заяві засвідчив, що ознайомлений з умовами і правилами надання банківських послуг АТ «А-банку», погодився з його істотними умовами. Тим самим, сторони уклали кредитний договір № б/н від 28.01.2023. Всі основні умови кредитування доведені відповідачу, що свідчить його електронний підпис на паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (а.с. 25-26). Згідно з підписаною відповідачем електронним підписом заявою щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 28.01.2023 відповідач користується пільговим періодом до 62 дні зі сплатою відсотків за ставкою 0,000001 %. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,4 % на місяць. Строк кредитування - 240 місяців. При невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8 % на місяць, яка нараховується на загальну суму заборгованості. Також судом установлено, що після підписання відповідачем анкетизаяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ «А-банку», паспорту споживчого кредиту та заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком [PERSON] було відкрито рахунок та видано кредитну картку, на яку, відповідно до умов договору, банком були надані кредитні кошти шляхом встановлення кредитного ліміту. Вказаний кредитний ліміт на момент отримання кредитної картки складав 00,00 грн, в подальшому був збільшений до 26 100,00 грн, на підтвердження чого надані довідка за картами та довідка за лімітами АТ «А-банк» (а.с. 52-53). З наданої виписки по картці за період з 28.01.2023 - 17.12.2025 судом установлено, що з моменту отримання кредитної картки відповідач активно протягом тривалого часу користувався вказаним картковим рахунком (а.с. 27-51). Відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеним договором, у результаті чого виникла заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 17.12.2025 становить за тілом кредиту - 26 052,42 грн, за процентами - 8 076,41 грн, а разом 34 128,83 грн (а.с. 14-21). Відповідно до умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом та відсотками за його використання передбачених цим договором. Ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ "Акцент-банк" не повернуті, а також що факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх порушених прав через невиконання відповідачем умов договору, шляхом звернення до суду із позовом з вимогою повернення отриманої суми кредитних коштів з урахуванням процентів за користування кредитними коштами. За таких обставин, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором у розмірі 34 128,83 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 26 052,42 грн та заборгованості зі сплати відсотків у сумі 8 076,41 грн. Такі дії з боку відповідача є порушенням прав позивача і таке порушене право підлягає судовому захисту. У свою чергу, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає положенням статті 16 ЦК України, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення про задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved