Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

23 січня 2026 року до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ОТП Банк», в особі представника Гнип Володимира Володимировича до [PERSON] про стягнення заборгованості на підставі ухвали Запорізького районного суду Запорізької області №317/5512/25 від 09 грудня 2025 року про передачу справи для розгляду за підсудністю. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.03.2023 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3000006404, на підставі якого Банк надав позичальнику споживчий кредит в сумі 16461,00 гривень, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 20% річних за користування кредитними коштами, дата повернення кредиту 12.03.2027 року. Відповідач умови вказаного договору виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 08.09.2025 року утворилась заборгованість, яка становить 18444,67 гривень та складається з: 8078,82 гривень - непрострочене тіло кредиту, 6204,07 гривень - прострочене тіло кредиту, 4161,78 гривень прострочені відсотки. Оскільки всупереч умовам вищезазначеного кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконала, протягом строку кредитного договору суму кредиту, нараховані відсотки не сплатила, тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за вищезазначеним договором у загальному розмірі 18444,67 гривень, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень. У позовній заяві представник позивача просив розглянути справу за його відсутності. Заперечення щодо заочного розгляду справи відсутні. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача. Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надав. Згідно з вимогами ст.ст.128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи шляхом направлення судової повістки про її виклик до суду на зареєстровану адресу її проживання, які повернулись не врученими з відміткою пошти «адресат відсутній». Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України,суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, 12.03.2023 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3000006404, на підставі якого Банк надав позичальнику споживчий кредит в сумі 16461,00 гривень, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 20% річних за користування кредитними коштами, дата повернення кредиту 12.03.2027 року. Згідно з паспортом споживчого кредиту, [PERSON] ознайомилася з умовами кредитування, зокрема з реальною процентною ставкою, яка становить 22.00% річних. Також, [PERSON] підписала додаток №1 до Паспорту споживчого кредиту, а саме орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту. Кредитний договір, паспорт споживчого кредиту, та орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту підписані відповідачем з використанням удосконаленого електронного підпису клієнта. Відповідач умови вказаного договору виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 08.09.2025 року утворилась заборгованість, яка становить 18444.67 гривень та складається з: 8078,82 гривень - непрострочене тіло кредиту, 6204,07 гривень - прострочене тіло кредиту, 4161,78 гривень - прострочені відсотки. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договору даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Заява-анкета від 04.04.2018, паспорт споживчого кредиту, заява відповідача на встановлення кредитної лінії/зміну розміру кредитної лінії, підписані відповідачем, становлять укладений сторонами договір, який є договором приєднання в силу ст. 634 ЦК України. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З поданого АТ «ОТП Банк» розрахунку заборгованості за кредитним договором №3000006404 від 12.03.2023 року випливає, що станом на 23.04.2025 заборгованість відповідача становить 18444.67 гривень та складається з: 8078,82 гривень - непрострочене тіло кредиту, 6204,07 гривень - прострочене тіло кредиту, 4161,78 гривень - прострочені відсотки. Зазначений розрахунок заборгованості відповідачем на засадах змагальності цивільного судочинства не спростовано. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит та проценти за користування кредитом у визначений договором строк не повернув. За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача у цій справі, з огляду на що суд задовольняє позов в повному обсязі. Питання про судові витрати належить вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved