Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

17.11.2025 [PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності правовстановлюючого документу. Заявник обґрунтував вимоги своєї заяви тим, що Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Білозерським РВ УМВС України в Херсонській області 05.06.2001, він [PERSON] , [INFO] . Проте в трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненій 11 липня 1982 року, запис зроблено російською мовою на « [PERSON] », [INFO] . З самого початку прізвище « [PERSON] » було записано з помилкою, а саме « [PERSON] ». У зв?язку з вказаними розбіжностями в написанні прізвища в паспорті громадянина України та в трудовій книжці виникли ускладнення при оформленні пенсії за віком, оскільки вказані розбіжності у написані прізвища в трудовій книжці були виявлені працівниками Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та по цій причині не були прийняті документи для оформлення пенсії. Просить суд встановити факт, що трудова книжка серії [NUMBER] , заповнена 11 липня 1982 року, запис зроблено російською мовою на « [PERSON] », [INFO] , належить [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19.11.2025 заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 24.12.2025 через систему «Електронний суд» від заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області надійшли пояснення, які представник просить прийняти до розгляду та долучити до матеріалів справи, а також просить розглянути справу без участі представника заінтересованої особи. 24.12.2025 через систему «Електронний суд» від заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області надійшли пояснення, де вказано, що при розгляді справи покладаються на розсуд суду, а також просять розглянути справу без участі представника заінтересованої особи. У судовому засіданні 09.02.2026 [PERSON] надав пояснення по суті заяви та просив її задовольнити. У судовому засіданні була оголошена перерва до 05.03.2026 для надання можливості заявнику надати додаткові докази, які були відсутні в матеріалах справи. Заявник у судовому засіданні 05.03.2026 просив долучити до матеріалів справи додаткові докази та просив задовольнити заяву. Представники заінтересованих осіб повідомлені про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, наявні заяви про розгляд справи за їх відсутності. Частиною 1 статті 223 ЦПК України регламентовано, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав. 05 червня 2001 року Білозерським РВ УМВС України в Херсонській області [PERSON] , [INFO] , було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] , а ДПІ у Білозерському районі [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] . При цьому на першій сторінці паспорту вказано « [PERSON] » українською мовою, а на сторінці другій вказано « [PERSON] » російською. На ім`я « [PERSON] » 10 березня 1965 року було заведено трудову книжку [NUMBER] . Судом оглянуто та досліджено договори підряда № 354 від 01.07.2021, № 953 від 01.10.2021, № 70 від 01.02.2021, № 156 від 01.04.2021, укладені між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНОГРАЙ» та [PERSON] , ІПН [NUMBER] , відповідно до яких в період з 01.02.2021 по 31.12.2021 [PERSON] виконував обумовлену договорами роботу в інтересах Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНОГРАЙ». Також судом досліджено довідку від 07.11.2025 № 41, видану Міським комунальним підприємством «Херсонтеплоенерго», відповідно до якої [PERSON] працевлаштований в МКП «ХЕРСОНТЕПЛОЕНЕРГО» з 24.10.2023 (наказ про прийняття № 72 від 23.10.2023) водієм вантажного автомобіля спеціального призначення (аварійна). 11.09.2024 [PERSON] був призваний на військову службу до лав ЗСУ під час мобілізації (наказ про увільнення № 168/1-к від 11.09.2024). За мобілізованим працівником зберігається місце роботи та посада. Як вбачається з Відповіді № 2421826 від 05.03.2026 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період 2023-2026, [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] за вказаний період отримував виплати з Херсонського ОЦЗ, МКП «ХЕРСОНТЕПЛОЕНЕРГО», ВЧ. Також на [PERSON] зареєстровано право власності на нерухоме майно, що вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.04.2005 № 6971415. На імя [PERSON] 14.08.2025 видано посвідчення серії [NUMBER] учасника бойових дій. Відповідно до довідки ВЧ [NUMBER] від 10.06.2025 № 1052, [PERSON] перебуває на військовій службі у ВЧ [NUMBER] згідно наказу № 247 від 14.09.2024. [PERSON] , відповідно до рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 16.10.2025, призначена пенсія за віком без врахування періодів роботи згідно трудової книжки [NUMBER] від 11.07.1982, оскільки вказано прізвище [PERSON] (рос), яке не відповідає паспортним даним [PERSON] (рос). Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження визначений главами 1 і 6 розділу IV ЦПК України. Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вони мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно з частиною 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Так, метою встановлення факту належності правовстановлюючого документу [PERSON] , а саме трудової книжки [NUMBER] від 11.07.1982, є підтвердження останнім своєї трудової діяльності. Однак розбіжність в написанні його прізвища унеможливлює здійснення заявником свого права на отримання пенсії. За таких обставин, суд вважає, що заява є підставною, обґрунтованою, факт належності правовстановлюючого документу заявнику підтверджено належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved