Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

До Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вобґрунтування якої зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 грудня 1996 року, виданого Управлінням житлово комунального господарства виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів, заявнику на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Співвласником даної квартири є син заявника [PERSON] . Даний факт підтверджується також отриманою довідкою КП «Кременчуцьке МТБІ» за № 61/140 від 08.01.2026 року. На замовлення заявника на вказану квартиру виготовлено технічний паспорт від 26.11.1996 року. У теперішній час заявник вирішив внести відомості щодо своєї власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, для чого звернувся до ЦНАП м. Кременчук, однак, на усній консультації йому пояснили, що наявні розбіжності у його імені по-батькові між паспортом громадянина України серії [NUMBER] та свідоцтвом про право власності на житло від 17.12.1996 року на його ім`я. Так, у вказаному свідоцтві по-батькові заявника зазначено як « [PERSON] », а у паспорті громадянина України, виданому Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області 04.11.1998 році, та інших документах « [PERSON] ». Вважає, що така помилка сталася під час перекладу з російської мови на українську, оскільки свідоцтво про право власності було ним отримано у 1996 році за наявності паспорта громадянина колишнього СРСР російською мовою, а пізніше у 1998 році ним було отримано паспорт громадянина України, де його дані вказано українською мовою. Належність правовстановлюючого документа заявнику підтверджується співпадінням його особистих даних (ім`я, по-батькові з помилкою в одній літері, прізвище), реєстрацією заявника у даній квартирі з 20.03.1980 року, наявністю у заявника оригіналу правовстановлюючого документа (свідоцтва про право на спадщину), оригіналу технічного паспорту на квартиру, оригіналів приватизаційних платіжних доручень на ім`я заявника та сина.Враховуючи, що іншої можливості встановити факт належності заявнику зазначеного свідоцтва немає, заявник просить суд встановити факт належності йому, [PERSON] , правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло від 17 грудня 1996 року, виданого Управлінням житлово комунального господарства виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 лютого 2026 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження. Залучено до участі у судовому розгляді справи в якості заінтересованої особи Кременчуцьку міську раду Кременчуцького району Полтавської області. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі, заяву підтримує та просить задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі, заяву підтримує та просить задовольнити, факти, викладені у заяві підтверджує. Представник заінтересованої особи- Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, завчасно подав до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у відсутності представника та ухвалити рішення, враховуючи норми діючого законодавства. Суд вважає, що в справі достатньо доказів для її розгляду без участі заявника та заінтересованих осіб. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Розглянувши заяву, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено в судовому засіданні, заявник [PERSON] народився [INFO] у с. Сороки Пустомитівського району Львівської області, зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , з 20 березня 1980 року. Згідно із даними паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданим Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області 04 листопада 1998 року, довідкою Кременчуцької ОДПІ від 01 березня 1999 року, вірним є зазначення прізвища, імені, по батькові заявника [PERSON] (а.с. 3, 3 зворот). 17 грудня 1996 року Управлінням житлово комунального господарства виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого квартира [ADDRESS] , загальною площею 49,5 кв.м, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Право власності зареєстроване у Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації на підставі свідоцтва про право власності і записане у реєстрову книгу за № М-1/281, що також підтверджується довідкою КП «Кременчуцьке МБТІ Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» від 08 січня 2026 року за р.№ 61/140, виданої [PERSON] (а.с. 4-5). Згідно із приватизаційними дорученнями від 11 січня 1997 року за №5215, № 5216 відповідно, [PERSON] , [PERSON] доручили Ощадному банку №8375 Крюківське відділення переказати кошти належні їм кошти житлового чеку на рахунок органу приватизації УЖКГ (а.с. 8), що слугувало підставою для набуття права власності на нерухоме майно. Відповідно до копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 26 листопада 1996 року Кременчуцьким МБТІ, інвентарний номер 1683, реєстровий номер М-1/281 (а.с. 6-7), власниками квартири є [PERSON] , [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 грудня 1996 року. Тобто, у зазначенні по батькові заявника допущено помилку, замість « [PERSON] », помилково зазначено « [PERSON] ». Статтею 124 Конституції України встановлено, що повноваження суду поширюються на всі правовідносини, що виникають в державі. Відповідно до ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Приймаючи до уваги вищевикладене та аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що свідоцтво про право власності на житло від 17 грудня 1996 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів, на квартиру [ADDRESS] , належить заявнику [PERSON] , та встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, а саме для розпорядження належним йому майном. Заінтересованими особами не подано заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, тому суд не вбачає підстав вважати наявність оспорюваних прав (спір про право). З огляду на наведене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved