Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

17 жовтня 2025 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом про стягнення з відповідача аліментів на його навчання, у розмірі 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів на період навчання дитини, але не довше, ніж до досягнення ним 23-х років. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18.02.2014 року у справі №686/23426/13-ц шлюб між ними розірвано. Від шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] , після зміни імені [PERSON] , який на даний час навчається та перебуває на утриманні матері. Відповідно до довідки про здобувача освіти за даними Єдиного державного реєстру електронної бази з питань освіти [PERSON] навчається у Хмельницькому національному університеті за денною формою навчання. Позивач стипендії не отримує та потребує матеріальної допомоги для забезпечення навчання, оскільки не може сам себе забезпечувати внаслідок навчання на денній формі навчання. Батько [PERSON] є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу сину. У зв`язку з викладеним, позивач звернулася до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Ухвалою суду від 04.11.2025 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. 23.01.2026 року від відповідача надійшов відзив на позов, у якому заперечуються позовні вимоги та відповідач просить стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі не більше 4000 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, у змісті позовної заяви вказав про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.12.2005 року, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 08.02.2022 року, [PERSON] змінив ім`я на [PERSON] . Син [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Відповідно до довідки про здобувача освіти за даними Єдиного державного реєстру електронної бази з питань освіти №544485 від 12.12.2024 року [PERSON] навчається у Хмельницькому національному університеті за денною формою навчання, за спеціальністю «292 Міжнародні економічні відносини» для здобуття ступеня вищої освіти «Бакалавр» строком до 30.06.2026 року. Разом з тим, відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.12.2025 року у справі №686/32740/25 з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Також, у [PERSON] на утриманні перебуває малолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.11.2015 року. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18. Також, згідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі наданих позивачем доказів суд дійшов висновку про те, що на час ухвалення рішення його вік перевищує 18 років, але є меншим 23 років, останній продовжує навчання на денній формі навчання на платній основі, стипендії та іншого додаткового джерела доходів не має. Таким чином, суд встановив, що позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, проходить військову службу у Збройних Силах України та отримує грошове забезпечення, про що свідчать надані відповідачем пояснення у відзиві. Отже, відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд зауважує, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Разом з тим, суд вважає, що позивачем не обґрунтовано належними та достатніми доказами необхідність стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, оскільки доведення наявності потреби в матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням є процесуальним обов`язком позивача в розумінні ст. 199 СК України. В ході судового розгляду встановлено, що відповідач має незадовільний стан здоров`я, про що свідчать копії медичних епікризів та результатів медичного огляду, сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та має на утриманні ще одного малолітнього сина [PERSON] . Тому, суд дійшов висновку про визначення способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно, оскільки саме такий розмір аліментів буде достатнім та необхідним для належного утримання та забезпечення позивача у зв`язку з його навчанням. Зважаючи на обставини, викладені у позовній заяві та відзиві на позов, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліментів на його утримання у зв`язку з навчанням, у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з 17.10.2025 року та до закінчення навчання 30.06.2026 року, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-х років. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід компенсувати за рахунок держави, оскільки відповідач та позивач звільнені від сплати судового збору.

Outcome: partial