Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач звернувсядо суду з позовом,в якому зазначає, що 07.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено електронний договір № 7046297 про надання споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору: сума кредиту складає 6000,00 грн.; строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту 01.09.2024. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит в сумі 6000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] . Однак, враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 27.05.2024 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивачем як фактором було укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним договором. Загальна сума заборгованості склала 14596,80 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту - 6000,00 грн., заборгованості за процентами - 8596,80 грн. Станом на дату укладання договору факторингу строк дії кредитного договору не закінчився. А тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 97 календарних днів з 28.05.2024 року по 01.09.2024 рік, що становить 11581,80 грн. А тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 20178,60 грн. (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 8596,80 грн., проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 11581,80 грн.). Фактично таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором № 7046297 про надання споживчого кредиту від 07.09.2023 року загальною сумою 26178,60 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 6000,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 8596,80 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 97 календарних днів 11581,80 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Крім того, просили в порядку ч.10,11 ст.265 ЦПК України орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України, починаючи з дати набрання рішенням законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути з [PERSON] на користь позивача отриману суму інфляційних втрат і 3% річних, роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання відповідний порядок нарахування інфляційних втрат і 3% річних на залишок заборгованості. В матеріалах справи наявне клопотання позивача про розгляд справи у відсутність представника, вимоги просили задоволити. Відповідач [PERSON] , відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання до суду повторно не з`явилася без повідомлення причин. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву до суду не подавала. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів та доказів. Статтею 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний право чин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного право чину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Загальновизнаним є факт, що Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово був продовжений та продовжує діяти на час розгляду справи. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір № 7046297 про надання споживчого кредиту (а.с.15-20). Згідно умов кредитного договору: сума кредиту складає 6000,00 грн.; строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту 01.09.2024, що підтверджується додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту № 7046297 від 07.09.2023 року (а.с.20). ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит в сумі 6000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] (а.с.48-50). Однак, враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 27.05.2024 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» як фактором було укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним договором (а.с.51-55). Загальна сума заборгованості складала 14596,80 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту - 6000,00 грн., заборгованості за процентами - 8596,80 грн. (а.с.72-77). Станом на дату укладання договору факторингу строк дії кредитного договору не закінчився. тому позивачем ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в межах строку дії вищевказаного договору, здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 97 календарних днів з 28.05.2024 року по 01.09.2024 рік, що становить 11581,80 грн. (а.с. 78-79). Враховуючи викладене, загальна заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами становить 20178,60 грн., а саме: проценти нараховані первісним кредитором у сумі 8596,80 грн., проценти нараховані позивачем ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 11581,80 грн.. Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором № 7046297 про надання споживчого кредиту від 07.09.2023 року загальною сумою 26178,60 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 6000,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 8596,80 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 97 календарних днів 11581,80 грн. (а.с.78-79), яку слід стягнути з відповідача. Щодо позовної вимоги в порядку ч.ч. 10,11 ст. 265 ЦПК України про нарахування інфляційних втрат і 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України органу, що здійснюватиме примусове виконання рішення, то суд вважає, що в цій частині вимоги задоволенню не підлягають відповідно до положень п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Таким чином, суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує із відповідача на користь позивача за договором № 7046297 про надання споживчого кредиту від 07.09.2023 року загальною сумою 26178,60 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 6000,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 8596,80 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 97 календарних днів 11581,80 грн.. Щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ч.1, ч.2 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача в сумі 10000,00 грн., суд вважає, що повноваження представника позивача підтверджені належними документами: договором про надання правової допомоги, заявкою на виконання доручення до договору, актом прийому-передачі виконаних робіт, однак виходячи з фактично підтверджених та узгоджених з матеріалами справи наданих послуг адвоката, співмірності із складністю справи, яка є малозначною, витраченого часу та обсягу виконаних робіт, засад розумності, виваженості та справедливості, пропорційності, приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правову допомогу з 10000,00 грн. до 3000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду за подання позову в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: partial