Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

В січні 2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами. В позовній заяві позивач вказав, що 02 вересня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір № 693552. На умовах платності та строковості [PERSON] отримав кредит в розмірі 4000 гривень. 01 вересня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір № 75118792. На умовах платності та строковості [PERSON] отримав кредит в розмірі 12 000 гривень 25 січня 2022 року було укладено договір № 25/01/2022/1, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за договором № 693552 від 02.09.2021. 10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/232, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №693552. 27 січня 2022 року було укладено договір №27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75118792. 10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75118792. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача [PERSON] за кредитними договорами №693552 від 02.09.2021 та №75118792 від 01.09.2021. Відповідач належним чином не виконує умови кредитних договорів, внаслідок чого утворилася заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №693552 від 02.09.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 13 673,86 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 9600,40 грн; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості 0,00 грн; заборгованість за комісіями 0,00 грн; інфляційні збитки 64,00 грн; нараховані 3% річних 9,68 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №75118792 від 01.09.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 40 875,61 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 12 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 28 656,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості 0,00 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами 0,00 грн; заборгованість за комісіями 0,00 грн; інфляційні збитки 192,00 грн; нараховані 3% річних 27,61 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 54 549,47 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 16 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 28 256,00 грн; інфляційні збитки 256,00 грн; нараховані 3% річних 327,47 грн. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитними договорами, а також судові витрати по справі, які складаються з 2422,40 грн сплаченого судового збору та 16 000 грн витрат, понесених на правову допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзиву на позов, у встановлений судом строк не подав. На адресу суду повернувся конверт з повісткоюта відміткою листоноші про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». В подальшому [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлена через оголошення на веб-порталі судової влади України, що відповідає вимогам частин 11, 12 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно Постанов ВС від 21.12.2022 у справі №757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30.11.2022 у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св33, 31.08.2022 у справі №760/17314/17), якщо адресат відсутній за вказаною у повістці адресою, то вона вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. Враховуючи позицію Верховного Суду, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи та справу можливо розглянути у його відсутності. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, розглянувши справу, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судом встановлено, що 02 вересня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір № 693552. На умовах платності та строковості [PERSON] отримав кредит в розмірі 4000 гривень. 01 вересня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір № 75118792. На умовах платності та строковості [PERSON] отримав кредит в розмірі 12 000 гривень 25 січня 2022 року було укладено договір № 25/01/2022/1, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за договором № 693552 від 02.09.2021. 10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/232, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №693552. 27 січня 2022 року було укладено договір №27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75118792. 10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75118792. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача [PERSON] за кредитними договорами №693552 від 02.09.2021 та №75118792 від 01.09.2021. Відповідач належним чином не виконує умови кредитних договорів, внаслідок чого утворилася заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 54 549,47 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 16 000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 28 256,00 грн; інфляційні збитки 256,00 грн; нараховані 3% річних 327,47 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином, порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову і стягнення в його користь із відповідача заборгованості за кредитними договорами. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, то суд зазначає наступне. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В силу частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співвмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 20 травня 2020 року у справі № 154/1435/18-ц та від 17 березня 2021 року у справі № 712/1720/19. До матеріалів справи долучено договір №01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги, укладений між адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр», прайс лист адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», заявку на надання правової допомоги № 1723 від 03.11.2025 адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» щодо юридичного супроводу стягнення боргу з [PERSON] на загальну суму 16 000 гривень, витяг з акту №16 про надання юридичної допомоги адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» від 28.11.2025 на 16 000 гривень. Однак, всупереч вимогам закону позивачем не надано доказу оплати послуг адвоката в даній справі (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.). Таким чином, у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача 16 000 гривень витрат на правничу допомогу слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті 2422,40 гривень судового збору, згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів АТ «ОТП Банк» № 0594330045 від 29.12.2025.

Outcome: approved