Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

У травні 2025 року позивач [PERSON] в особі свого представника адвоката Борисевича Д.В. звернулася до Шевченківського районного суду міста Дніпра з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 червня 2011 року між нею та [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 146. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачем припинені, понад рік проживають окремо, сімейні відносини не підтримують. Позивач вважає надання строку для примирення недоцільним. Отже, просить шлюб між нею і відповідачем розірвати. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 22 жовтня 2025 року зазначену цивільну справу передано за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпра. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 19 грудня 2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання 27 лютого 2026 року не з`явилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі його та позивача. У свою чергу, відповідач повідомлявся про розгляд справи за своїм зареєстрованим місцем перебування як внутрішньо переміщеної особи, відзив на позов не надав, тому судом проведений заочний розгляд справи в його відсутність на підставі наявних у справі даних та доказів. Відповідно до частини 4 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 268 ЦПК України). Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 18 червня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складений актовий запис № 146. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу залишилося « [PERSON] ». Сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з позовною заявою сторони припинили шлюбні відносини, понад рік проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач примиритися з відповідачем не бажає. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Виходячи з взаємовідносин між сторонами, причин позову про розірвання шлюбу, викладених у позовній заяві, всіх обставини життя сторін, зокрема припинення ними шлюбних відносин і небажання зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 968 грн 96 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved