Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просили стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за Кредитним договором №103264 від 05.01.2020 у розмірі 4000 грн.; судовий збір у розмірі 2 622,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 162,40 грн. Позовні вимоги мотивували ти, що 05.01.2020 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір №103264 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Сума виданого кредиту: 4000,00 гривень на 30 днів. Стандартна процентна ставка - 2 % в день або 730 % річних. 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до договору факторингу №01 -28/10/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 24.11.2025 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 18 800 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 4000,00 гривень, прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 14800,00 грн. На адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 103264 від 05.01.2020, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена Відповідачем без виконання. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.02.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 06.03.2026 відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не згідна з позовними вимогами позивача, просила відмовити в їх задоволенні повністю. Вказує, що одноразовий ідентифікатор КL3319, що застосований під час підписання договору №103264 від 05.01.2020 року немає позначки часу. Не надано ніяких доказів існування будь-яких правовідносин між ТОВ «Займер» та ТОВ «Платежі Онлайн» та підтвердження того, що ТОВ №Платежі Онлайн» здійснило переказ коштів позичальнику в інтересах ТОВ «Займер». Щодо заборгованості за договором № 103264 від 05.01.2020 вказала, що згідно умов укладеного договору, сторони домовились, що договір є строковим: за умовами п.1.2 договору, позичальник зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом у строк до 03 лютого 2020 року. Кредит було надано строком на 30 днів (п.1.2 договору), процентна ставка 2% від суми кредиту на добу, загальний розмір процентів становить за період кредитування з 05 січня 2020 року до 03 лютого 2020 року становить 2400, 00 грн. (згідно додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 103264 від 05.01.2020). Відомості про пролонгування кредиту відсутні. В матеріалах справи немає ніяких підтверджень продовження позики та відсутні Графіки розрахунків за інші періоди. Відсутній графік платежів починаючи з 04.02.202 року по 24.11.2025 року (відповідно до Розрахунку заборгованості станом на 24.11.2025 року, наданого позивачем). Відтак у межах 30-денного строку кредитування до закінчення дії кредитного договору, а саме до 03.02.2020 року, відповідач зобов`язаний був повернути кредиторові позику у розмірі 4 000, 00 грн. і сплатити проценти за користування кредитом за ставкою 2% за кожен день. Оскільки строк дії кредитного договору закінчився 03.02.2020 року, а тому починаючи з цієї дати нарахування кредитором відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування є безпідставними. Таким чином стягнення із відповідача на користь позивача можлива заборгованість за відсотками, нарахована в період часу з 05.01.2020 року 03.02.2020 року включно, оскільки право право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування припиняється. Відсутній розрахунок заборгованості первісного кредитора ТОВ «Займер», який би обгрунтував нарахування 14 800 грн. відсотків за користування кредитом. Виписка з особового рахунку за кредитним договором, що надана позивачем є неналежним документом підтвердження заборгованості [PERSON] , так як не являється первинним документом, створена самим позивачем, містить печатку тільки ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», а відтак, інформація зазначена в ній, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вона була складена, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Таким чином відсутні обґрунтування суми нарахованих відсотків за користування кредитними коштами в сумі 14 800 грн. відповідно до умов договору. Розрахунок заборгованості за кредитним договором повинен містити відомості щодо руху коштів за кредитним зобов`язанням та складових заборгованості, щоб бути належним та достатнім доказом в розумінні ст.ст. 77, 80 ЦПК України, щодо наявності заборгованості та її розмірі відповідача. Витрати на правничу допомогу є неспівмірними з обсягом наданих послуг, тому мають бути зменшені. В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно клопотання просили розглянути справу за їх відсутності, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно наданої заяви просила справу розглядати за її відсутності і відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 05.01.2020 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір №103264 про надання фінансового кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно п. 1.1 Кредитного договору, Товариство зобов`язалося надати Клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 4000,00 гривень. Дата надання кредиту: 05.01.2020 року Строк кредиту: 30 днів Валюта кредиту: українська гривня. Стандартна процентна ставка - 2 % в день або 730 % річних. Згідно п. 2.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. На виконання вимог п. 2.4. кредитного договору Відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти № [NUMBER] для перерахування кредитних коштів. 05.01.2020 на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 4000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що являється доказом видачі кредитних коштів. Згідно п. 6.1 цей Договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до 6.2 Сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних ними у Договорі реквізитів, і зобов`язується своєчасно у письмовій формі, по електронній пошті, повідомляти іншу Сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення - несе ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. 28.10.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до договору факторингу №01 -28/10/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Таким чином, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» наділено правом вимоги до відповідача. Станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованість [PERSON] за договором № 103264 від 05.01.2020 становить: 18 800,00 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 4000,00 гривень, прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 14 800,00 грн. Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Судом встановлено, що відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе. Так, для оформлення кредитної угоди за допомогою Веб-сайту слід вчинити такі дії: клієнт створює заявку на отримання кредиту; отримує дзвінок від співробітника Товариства, проходить перевірку та надає сканкопії документів або верифікується за допомогою технології BankId; отримує рішення Кредитора щодо можливості надання кредиту; при позитивному рішенні щодо надання кредиту Клієнт отримує доступ до особистого кабінету, в якому отримує гіперпосилання для ознайомлення з Офертою щодо укладання договору; клієнт самостійно вносить номер своєї банківської картки, на яку бажає отримати кредит; після прийняття клієнтом оферти, йому на телефонний номер, який він зазначив при реєстрації, надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання Кредитного договору; клієнт в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитора, підписує Кредитний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора; після підписання Кредитного договору інформаційно-телекомунікаційна система Кредитора в автоматичному режимі направляє екземпляр Кредитного договору, Правила та інші супутні документи на е-mail вказаний Клієнтом (також вони доступні 24/7 в особистому кабінеті Клієнта). Тільки після вказаних активних дій позичальника Інформаційно-телекомунікаційна система Кредитора, в автоматичному режимі перераховує кредитні кошти за реквізитами вказаними Клієнтом. [PERSON] було перераховано грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] у розмірі 4000,00 грн., що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» №450/12 від 17.12.2025. Відповідно до вищенаведеного, суд дійшов висновку, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між возивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу. Аналогічний висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року, по справі 127/33824/19. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума виданого кредиту: 4000,00 гривень Дата надання кредиту: 05.01.2020. Строк кредиту : 30 днів Валюта кредиту: українська гривня. Стандартна процентна ставка - 2 % в день або 730 % річних. Всі умови користування кредитними коштами викладені безпосередньо в тексті Договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Згідно умов укладеного договору, сторони домовились, що договір є строковим: за умовами п.1.2 договору, позичальник зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом у строк до 03 лютого 2020 року. Кредит було надано строком на 30 днів (п.1.2 договору), процентна ставка 2% від суми кредиту на добу, загальний розмір процентів становить за період кредитування з 05 січня 2020 року до 03 лютого 2020 року становить 2400, 00 грн. (згідно додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 103264 від 05.01.2020). Відомості про пролонгування кредиту відсутні. У Постанові Великої Палати Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та пенею припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права на інтереси позивача забезпечені ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відтак у межах 30-денного строку кредитування до закінчення дії кредитного договору, а саме до 03.02.2020 року, відповідач зобов`язаний був повернути кредиторові позику у розмірі 4 000, 00 грн. і сплатити проценти за користування кредитом за ставкою 2% за кожен день. Оскільки строк дії кредитного договору закінчився 03.02.2020 року, а тому починаючи з цієї дати нарахування кредитором відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування є безпідставними. Таким чином стягнення із відповідача на користь позивача можлива заборгованість за відсотками, нарахована в період часу з 05.01.2020 року 03.02.2020 року включно, оскільки право право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування припиняється. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернула. Встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 6400 грн, яка складається з : 4000 грн заборгованість за сумою кредиту, 2400 грн заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1, п. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15. При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною. За таких обставин, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 10500,00 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Враховуючи викладене, суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу у суму 3000,00 грн. є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 1020 грн. (3000*34%/100). Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial