Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») через систему «Електронний суд» звернулось до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №173869 від 05.03.2025 у сумі 13346,20 грн., з яких: з яких: 12942 грн. заборгованість по тілу кредиту; 3,20 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 401 грн. заборгованість по комісії, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.03.2025 між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем укладено договір кредитний договір№173869 на суму 12942,00 грн., у формі електронного документа з використанням електронного підпису. 16.04.2025 між первісним кредитором та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 116042025, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором станом на момент пред`явлення позову становить 14246,20 грн, яка складається з: 12942 грн - суми заборгованості за кредитом; 3,20 грн. - суми заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом; 401грн.- заборгованість по комісії; 900 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи). У зв`язку з вищевикладеним позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором №173869 від 05.03.2025 у розмірі 13346,20 грн., судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, а також витребувано у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію. Сторона позивача повідомлена через систему «Електронний суд». Крім того в прохальній частині позовної заяви міститься клопотання сторони позивача про розгляд справи за їх відсутності (а.с.55). Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 92-93), що відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Також, на офіційному сайті Канівського міськрайонного суду Черкаської області були зазначені відомості про дату та час розгляду справи. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Станом на 04.03.2026 клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 05.03.2025 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 173869 на суму 12942,00 грн., який надається в наступному порядку: - у розмірі 10998,93 грн. на погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №154892 від 26.09.2024 укладеним з Кредитодавцем; - у розмірі 1,77 грн. на № рахунку/картки позичальника № [NUMBER] ; - у розмірі 1941,30 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5. індивідуальної частини. Згідно п.2.3. проценти за користування нараховуються за ставкою 0,10% річних, тип процентної ставки фіксована. Згідно п.2.5, п.2.6 комісія за надання кредиту складає 1941,30 грн., загальний строк кредитування за договором складає 184 днів з 05.03.2025 по 05.09.2025 (а.с.42-45). Договір підписано відповідачем електронним підписом, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Згідно довідки ТОВ«ФК «Кредіплюс» від 03.11.2025, вбачається що первісним кредитором підтверджено факт проведення взаємообліку зобов`язань між сторонами в межах умов кредитних договорів, а саме: сума перерахована на погашення заборгованості за Договором взаємозаліку 10998,93 грн; 1,77 грн. сума перерахована на картковий рахунок позичальника; 1941,30 грн. - комісія (а.с.46,47) Довідкою №3884/30-10 від 30.10.2025 виданою ТОВ«ФК «Кредіплюс» підтверджується успішність операції про перерахування коштів [PERSON] на карту № [NUMBER] в розмірі 1,77,00 грн. згідно кредитного договору №173869 (а.с.20). Згідно наданої на ухвалу суду інформації АТ «Універсал Банк», на ім`я [PERSON] баком було емітовано картку № [NUMBER] , на яку 05.03.2025 відбулося зарахування коштів на карту у сумі 1,77 грн. Зарахування коштів на картку відповідача також підтверджується наданою суду випискою по рахунку відповідача у період з 05.03.2025 по 08.03.2025. 16.04.2025 між первісним кредитором та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 16042025, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором. Відповідно до Реєстру прав вимог №4 від 03.07.2025 до Договору факторингу №16042025, ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №173869 від 05.03.2025 у сумі 14246,20 грн, з яких: 12942,00 грн - прострочене тіло; 3,20 грн - прострочені відсотки; 401,00 грн. заборгованість по комісії; 900,00 грн. - сума заборгованості за штрафними санкціями (а.с.63). Відповідно до картки обліку виконання договору, виписки з особового рахунку за кредитним договором №173869 від 05.03.2025 заборгованість відповідача 14246,20 грн, яка складається з:12942,00 грн - суми заборгованості за кредитом; 3,20 грн. - суми заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом; 401 грн.- заборгованість по комісії; 900 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи) (а.с.58-60). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Згідно ст.ст.1054, 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, позивач як новий кредитор набув права вимоги за вказаним договором на підставі договорів про відступлення права вимоги. Матеріали справи свідчать про те, що позикодавець свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак останній не здійснював погашення заборгованості. Крім того, суд зазначає, що позивач не заявляє до стягнення заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) у розмірі 900 грн.. Доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, отримання коштів, відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 12 ч. 3, 4, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджені належними та допустимим доказами, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 13346,20 грн, яка складається з: 12942,00 грн - суми заборгованості за кредитом; 3,20 грн. - суми заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом; 401 грн.- заборгованість по комісії. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивачем належними доказами підтверджено факт понесення витрат на правову допомогу. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи предмет і складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, а також виходячи із засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 3500 гривень на професійну правничу допомогу, що є співмірним із наданим обсягом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, оскільки справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні. Суд зазначає та наголошує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню, понесенні останнім судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial