Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

16.12.2025 через систему «Електронний суд» до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла заява Запорізької міської ради, заінтересована особа Четверта Запорізька державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що Міським ВДРАЦС у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено актовий запис про смерть від 05.09.2000 № 8037. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис про смерть від 19.05.2022 № 429. Вказаним померлим особам на праві спільної часткової власності (по 1/2 частці) належала квартира за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] її частка квартири була успадкована відповідно до статті 1268 ЦК України [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка до теперішнього часу ніким не прийнята. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2025 справу розподілено та передано для розгляду судді Сиротенко В.К. Ухвалою суду від 18.12.2025 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначене судове засідання. Крім того, ухвалою задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів. Витребувано у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію щодо реєстрації народження, смерті (із зазначенням дат смерті) або реєстрації шлюбу/розірвання шлюбу, наявності батьків, дітей, онуків, сестер, братів із зазначенням дат їх народження або смерті відносно: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 19.01.2026 на адресу суду від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшла витребувана інформації. 06.02.2026 на адресу суду від Четвертої запорізької державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори. 18.02.2026 на запит суду від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшла інформація про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя - [PERSON] . У судовому засіданні 02.03.2026 представник заявника підтримала заяву та просила її задовольнити. У судовому засіданні 02.03.2026 судом завершено розгляд справи по суті, суд перейшов на стадію ухвалення рішення, у судовому засіданні було оголошено перерву до 06.03.2026. У судове засідання 06.03.2026 учасники справи не з`явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі змісту листа ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інветаризації» за вих. №1024 від 18.06.2025, в матеріалах інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS] , міститься свідоцтво про право власності на житло, видане Запорізьким металургійним комбінатом «Запоріжсталь» ім. С. Орджонікідзе №989 від 04.01.1994, що посвідчує право власності [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] в рівних частках по частині. Відповідно до Інформації (довідка №455079096 від 04.12.2025) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] відомості відсутні. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що Міським ВДРАЦС у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено актовий запис про смерть від 05.09.2000 № 8037, що підтверджується листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеси) від 17.06.2025 № 2319/06.10-01-31. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис про смерть від 19.05.2022 № 429, що підтверджується листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеси) від 17.06.2025 № 2319/06.10-01-31, також підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 19.05.2022 Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Відповідно до листа Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 04.08.2025 № 06.4-02/02/2323 за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] була зареєстрована з 17.09.1975 року по 17.10.2000 (померла [INFO] ). [PERSON] була зареєстрована з 30.06.1993 по теперішній час. Станом на момент смерті [INFO] [PERSON] інші зареєстровані особи, окрім зазначених, відсутні. Станом на момент смерті [PERSON] ( [INFO] ) інші зареєстровані особи відсутні. Листом спеціалізованого комунального підприємства «Запорізька ритуальна служба» департаменту управління активами Запорізької міської ради від 16.10.2024 № 761 надано інформацію щодо похованих безрідних громадян за період з 01.01.2020 по квітень 2023 року згідно з переліком. Відповідно до переліку поховань безрідних за червень 2022 року, [PERSON] померла у віці 58 років, похована як безрідна особа за бюджетні кошти міста, актовий запис про смерть № 429. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 08.08.2025 № 82137442 відносно [PERSON] , 1923 року народження, у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 08.08.2025 № 82137453 інформації щодо [PERSON] , 1923 року народження, у Спадковому реєстрі відсутня. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 08.08.2025 № 82137431 відносно [PERSON] , 1964 року народження, у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 08.08.2025 № 82137425 інформації щодо [PERSON] , 1964 року народження, у Спадковому реєстрі відсутня. Як вбачається з листа за вих. №05/05.2-01-31 від 06.01.2026 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис, зокрема, №313 про шлюб [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , складений 03.07.1992 Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Відомості про розірвання шлюбу відсутні. З метою встановлення особи [PERSON] судом було направлено запит до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. 18.02.2026 надійшла інформація про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя - [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00056390725 від 09.02.2026, в реєстрі міститься лише інформація щодо ПІБ чоловіка - [PERSON] без зазначення відомостей, які можуть ідентифікувати таку особу ( дата народження, РНОКПП тощо). Таким чином, судом встановлено, що документів, які б свідчили про перехід права власності на вказану квартиру від [PERSON] та [PERSON] до іншої особи в матеріалах вищезазначеної зазначеної інвентаризаційної справи - не міститься. Відсутність переходів прав власності від [PERSON] та [PERSON] до інших осіб також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.12.2025 № 455079096, в якій відсутня інформація по квартирі [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] її частка квартири була успадкована відповідно до статті 1268 ЦК України [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка до теперішнього часу ніким не прийнята. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, оцінивши всі наявні у справі докази, кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини (ст. 334 ЦПК України). У заяві про визнання спадщини відумерлою, відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України, повинно бути наведено відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті на життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, що передбачено ч. 1 ст. 1272 ЦК України. Таким чином ЦК України запобігає таким ситуаціям, коли відсутність спадкоємців має наслідками відсутність власників спадкового майна та його занепад, а тому передбачає у такому випадку перехід прав на це майно до територіальної громади за місцем знаходження цього майна (стаття 1277 ЦК України). Так, згідно зі ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом чи за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини (ч. 2 ст. 1277 ЦК України). Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна (ч. 3 ст. 1277 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №461/12525/15-ц вказано, що спадщина набуває статусу відумерлої саме після набуття чинності рішенням суду про визнання її такою, а право власності на зазначене майно набувається у територіальної громади з моменту реєстрації цього права за громадою. При цьому слід зауважити, що якщо спадкоємці повинні заявити про прийняття спадщини у строк шість місяців із часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України), то територіальна громада зобов`язана подати заяву про визнання спадщини відумерлою лише після спливу одного року із часу відкриття спадщини (частина друга статті 1277 ЦК України). Орган місцевого самоврядування не є спадкоємцем у справі та не залучається до спадкування. Однак у зв`язку з відсутністю інших спадкоємців у нього виникає цивільний інтерес на визнання спадщини відумерлою та отримання її у власність територіальної громади. Інтерес територіальної громади в отриманні спадкового майна у власність громади в разі відсутності спадкоємців є наслідком неотримання спадщини будь-ким зі спадкоємців або наслідком їх відсутності взагалі. Зазначене надає підстави місцевій раді звертатись до суду як із заявами про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження та у подальшому оформити своє право власності на таке майно, так і з належним позовом в порядку позовного провадження на захист свого інтересу. За результатами судового розгляду, відповідно до ст. 338 ЦПК України, суд, установивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Судом встановлено, що спадкоємці до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , в установленому порядку спадщину не прийняли. З урахуванням того, що з моменту відкриття спадщини минуло більше одного року, спадкове майно має всі ознаки відумерлої спадщини. Суд звертає увагу, що під час вирішення питання про визнання спадщини відумерлою не встановлено існування спору про право. Наявність осіб, які б перешкоджали в реалізації права про визнання спадщини відумерлою, не підтверджена жодними дослідженими судом доказами. Відтак, суд вважає обґрунтованими вимоги Запорізької міської ради про визнання такої спадщини відумерлою та передачу її Запорізькій міській територіальній громаді в особі Запорізької міської ради на праві власності. Крім того, суд зауважує, що згідно із вимогами ч. 4 ст. 1277 Цивільного кодексу України територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них. Оскільки заявник, відповідно до пункту 15-1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати по справі слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved