Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Відповідача заборгованість за Договором про надання коштів у кредит №71873176 від 03.06.2025 року у загальному розмірі 20 435,48 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Відповідачем укладено електронний договір кредиту. Кредитор виконав свої зобов`язання, перерахувавши кошти в сумі 6 500,00 грн на банківську картку Відповідача. 16.10.2025 року право вимоги за вказаним договором було відступлено ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на підставі договору факторингу №16/10/25. Відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту не виконав. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 03.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір кредиту №71873176 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з умовами договору: Сума кредиту: 6 500,00 грн.Строк: 18 днів (до 20.06.2025).Процентна ставка: 0.244 % щоденно. Комісія: 650,00 грн. Пеня: 4 % від тіла за кожен день прострочення. Факт перерахування коштів підтверджується платіжною інструкцією №ff4c9f36-2bea-4bd2-88cb-54922eb76d39 та довідкою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС». 16.10.2025 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право вимоги до Відповідача згідно з Договором факторингу №16/10/25 та Реєстром прав вимог №16/10/25-02. Станом на дату подачі позову заборгованість становить 20 435,48 Тіло кредиту: 6 500,00 грн. Проценти: 285,48 грн. Комісія: 650,00 грн. Пеня: 13 000,00 грн. Доказів, які б спростовували вказаний розмір заборгованості або свідчили про погашення боргу, відповідачем суду не надано. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до правил ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яка виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування вказаної заборгованості або належного виконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором. Враховуючи встановлені обставини, наявність укладеного між первісним кредитором та Відповідачем Договору позики, факт передачі грошових коштів Відповідачу, неналежне виконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором, а також перехід права вимоги до Позивача, суд вважає позовні вимоги ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо судових витрат, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням, наявним у матеріалах справи Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги, актом приймання-передачі наданої правничої допомоги та платіжним документом. Відповідно до частини 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи повне задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі, оскільки вони є документально підтвердженими, обґрунтованими та відповідають критеріям розумності та співмірності .На підставі викладеного,

Outcome: approved