Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою з урахування зменшення позовних вимог просить стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в розмірі 323 750,00 грн, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля Volkswagen Tiguan з номерним знаком [NUMBER] , яка сталась 13.01.2024 та моральну шкоду в розмірі 100 000, 00 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати 7640, 64 грн. вартість проведення судової експертизи та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з13 січня 2024 року [PERSON] рухалась на належному їй автомобілі марки Volkswagen Tiguan з номерним знаком [NUMBER] напрямку м. Житомира. О 15 годині 12 хвилин по вул.. Незалежності в с. Слобідка Житомирського району Житомирської області [PERSON] , керуючи автомобілем Citroen Berlingo, державний номерний знак [NUMBER] , при зустрічному розїзді не врахував безпечної швидкості руху та дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з належним їй автомобілем. На місце події було викликана поліція, яка склала схему ДТП та Протокол про адміністративне порушення серії ААБ № 263845 на [PERSON] , який був визнаний винуватцем ДТП, що підтверджується постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 29.01.2024 справа № 292/100/24. Відповідно до договору добровільного комплексного страхування цивільно-правової відповідальності № AZ19-1387053 від 28.07.2023, укладеного між позивачем та ПАТ «СГ «ТАС». Звернувшись до ПАТ «СГ «ТАС» з заявою про відшкодування спричиненої шкоди. Страховою компанією здійснено огляд та проведено калькуляцію ремонту належній їй автомобіля, що зазнав ушкоджень внаслідок ДТП. Відповідно до Висновку №00994_07 від 24.01.2024 розмір завданої шкоди становить 834 739,30 грн. Відповідно до умов договору було відшкодовано 160 000,00 грн. 16 лютого 2024 року відповідач відшкодував останній 114 000,00 грн. (еквівалент 3 000 доларів США) і наміру відшкодувати завдану шкоду більше не має. Слід також відшкодувати понесені витрати на евакуацію в розмірі 4 000 грн. Крім того позивачу завдано тілесні ушкодження , які проявились тільки згодом, після виходу із шокового стану. До фізичного болю додались і душевні страждання та переживання. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 16 травня 2024 року цивільну справу передано на розгляд за альтернативною підсудністю до Коростишівського районного суду Житомирської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 01 липня 2024 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 01 серпня 2024 року залучено до участі у справі як співвідповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 14 жовтня 2024 року призначено судову транспортно- товарознавчу експертизу. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 січня 2025 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 червня 2025 року закрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні повідомив, що просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просив врахувати поданий відзив на позовну заяву. Зазначивши що вартість автомобіля менша ніж вартість відновлювального ремонту, страхові витрати відшкодовано. Розмір моральної шкоди не підтверджено. Представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України в судовому засіданні підтримала свою позицію, зазначену у відзиві на позовну заяву. Так, відповідно до відзиву на позовну заяву МТСБУ просить стягнути на користь останнього понесені судові витрати у розмірі 2000,00 грн. При цьому представник МТСБУ зазначив, що позовні вимоги до МТСБУ фактично відсутні, що перешкоджає МТСБУ належним чином сформулювати свою позицію у справі. Підставою залучення МТСБУ до участі у справі було те, що заподіювач шкоди мав статус учасника бойових дій на момент ДТП. МТСБУ свої зобов`язання перед потерпілою виконало у повному обсязі, що зафіксовано у наказі № 3.1/12396 від 02.07.2024 та довідці про розмір відшкодування № 1 від 01.07.2024 року, на виконання такого наказу виплата була здійснена. Щодо розміру судових витрат, то вони підтверджуються копією додаткової угоди № 98 від 13.08.2024 до Договору про надання послуг в сфері права № 3/4/2023 від 21.12.2022, в якій зазначено, що сума послуг становить 2 000,00 грн., а також витягом з такого договору. Представник третьої особи ПАТ «СГ «ТАС» в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься пояснення в якому зазначено, що позивачу за заподіяну шкоду автомобілю Volkswagen Tiguan з номерним знаком [NUMBER] у відповідності до умов Договору добровільного комплексного страхування № AZ19-1387053 від 28.07.2023 АТ «СГ «ТАС» (приватне) здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок позивача у розмірі 160000, 00грн., що не заперечується в позовній заяві. Окрім того п. 23.5.1. Договору добровільного комплексного страхування у зв`язку амбулаторним лікуванням тимчасової втрати працездатності на термін протягом 15 днів (16 днів), АТ «СГ «ТАС» (приватне) розмін страхового відшкодування на рахунок позивача в розмірі 7500,00 грн. А тому просили розгляд справи проводити без присутності представника АТ «СГ «ТАС» (приватне). Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог дійшов наступного висновку. Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] є власником Volkswagen Tiguan з номерним знаком [NUMBER] , що підтверджується копією СТО № 008407. Відповідно до Полісу № АР /6544382 про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль марки Volkswagen Tiguan з номерним знаком [NUMBER] від 28.07.2023 13 січня 2024 року о 15 годині 12 хвилин по вул. Незалежності в с. Слобідка Житомирського району Житомирської області [PERSON] , керуючи автомобілем CITROEN BERLINGO, д.н.з. [NUMBER] , при зустрічному роз"їзді не врахував безпечної швидкості руху та дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив вимоги п. 13.3 ПДР. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. У вчиненні ДТП [PERSON] визнано винним, що підтверджується копією Постанови Червоноармійського районного суду Житомирської області у від 29 січня 2024 року у справі за № 292/100/24. З с.Слобідка Житомирського р-ну до смт. Гришківці, вул.Українська, 36, [PERSON] були надані транспортні послуги з евакуації пошкодженого автомобіля марки VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. [NUMBER] , які були оплачені позивачем у розмірі 4000,00 грн, що підтверджується товарним чеком від 13.01.2024 та актом виконання робіт №2. В матеріалах справи наявні калькуляції ремонту після ДТП №00994_07 від 24.01.2024. [PERSON] виплачено 160000 грн страхового платежу, що підтверджується страховим актом № 02527/07/924 від 31.01.2024 АТ «СГ «ТАС», додатком до Страхового акту № 02527/07/924 від 31.01.2024 та копією квитанцією від АТ КБ «Приватбанк» на суму 160 000,00 грн. На відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих сплачено 160 000,00 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди - отримувач АТ «СГ «ТАС», що підтверджується наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України та довідкою № 1 від 01.07.2024 Тимчасова непрацездатність [PERSON] з 13.01.2024 по 19.02.2024 підтверджується листками непрацездатності №10582973-2019829206-1, №10582973-2019870874-1, №10582973-2019982222-1, №10582973-2020170733-1, №10582973-2020481891-1, №10582973-2020612243-1. Матір позивача [PERSON] [INFO] потребує стороннього постійного догляду, що підтверджується висновком про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 18.01.2023. Вартість матеріального збитку, завдана власнику автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN, р.н. [NUMBER] , на 13.01.2024 становить 1 053 650 грн (один мільйон п`ятдесят три тисячі шістсот п`ятдесят гривень 00 копійок). Вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN р.н. [NUMBER] на 13.01.2024 становить 1 291 117.97 грн (один мільйон двісті дев`яносто одна тисяча сто сімнадцять гривень 97 копійок). Вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN р.н. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на 13.01.2024 становить 1 291 117.97 грн (один мільйон двісті дев`яносто одна тисяча сто сімнадцять гривень 97 копійок). 4, 5. Ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN р.н. [NUMBER] на 13.01.2024 становить 1 053 650.00 грн (один мільйон п`ятдесят три тисячі шістсот п`ятдесят гривень 00 копійок). Вартість придатних до подальшої експлуатації складових автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN р.н. [NUMBER] на 13.01.2024 становить 459 900,00 грн чотириста п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот гривень 00 копійок), що може бути прирівняне до ринкової вартості пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN р.н. [NUMBER] , що підтверджується висновком експерта від 10.01.2025 № СЕ-19/106-24/16795-АВ. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчинені вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Таким чином, вказаними судовими рішеннями підтверджується, що вказана вище дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON] Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно п. 15 постанови Пленуму ВССУ ЦКС "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" № 4 від 01.03.2013, порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Таким чином, враховуючи вимоги ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір майнової шкоди завданої позивачу, в загальному розмірі складає, який підлягає стягнення з відповідача [PERSON] в загальній сумі 323 750,00 грн. Щодо задоволення позовних вимог до співвідповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України відмовити, так як останній перед потерпілою особою виконав свої зобов`язання. Отже, між сторонами склались правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, що регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст.1 166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, відповідач повинен відшкодувати відповідну завдану з його вини шкоду на загальних підставах, а тому позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованими та підлягають до задоволенню. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди та визначаючи її розмір, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість подовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Так, зважаючи на вищевикладене, суд зазначає, що обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна позивача, покладено саме на особу, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, тобто в даному випадку на відповідача, позаяк вина відповідача у скоєній дорожньо-транспортній пригоді, під час якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль, повністю підтверджується наявними у справі доказами, зокрема постановою Червоноармійського районного суду Житомирської області від 29 січня 2024 № 292/100/24 та відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України ця обставина доказуванню не підлягає. При цьому, суд погоджується із доводами позивача, що оскільки механічні пошкодження, які виникли на транспортному засобі внаслідок зіткнення є суттєвими, позивач позбавлений можливості використовувати належне їй майно за призначенням, а це безпосередньо впливає на звичний устрій життя та призводить до суттєвих змін, оскільки позивач позбавлений можливості вільно пересуватися як в особистих, так і в робочих цілях, а тому суд виснує, що позивачеві було спричинено моральної шкоди, однак вважає обґрунтованою в меншому розмірі, а ніж просить позивач, а саме в розмірі 50000 грн. та яку вважає достатньою для розумного задоволення потреб позивача і не призведе до його збагачення. Суд ухвалюючи рішення, також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до статті 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, астаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами в заявах по суті справи, а також в судовому засіданні доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди. Вирішуючи питання щодо відшкодування понесених судових витрат, суд зазначає наступне. У зв`язку зі зменшенням позовних вимог з 564 739,00 грн. на 323 750,00 грн. сума судового збору за матеріальну шкоду, яка мала бути сплачена позивачем зменшилася з 5 647,39 грн. на 3 237,50 грн. ( 5647,39 грн 3237, 50 грн = 2 409,89 грн). також позивачем було сплачено судовий збір у сумі 3028 за позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, відповідно до ставки судового збору 2024 за позов фізичної особи враховуючи ціну позову повинно було сплачено у сумі1211,20 грн. З огляду на те, що позовні вимоги позивача зменшено то слід дійти висновку, про повернення надмірно сплачений судовий збір у розмірі 4 222,69 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно визначеної позивачем ціни позову та наявних в матеріалах справи платіжних інструкцій № # 0.0. 3606391986.1, #0.0.3606393386.1 від 23.04.2024 у розмірі 3028,00 грн. та у розмірі 5647,39 грн. вбачається, що позивачем був сплачений судовий збір у загальному розмірі 8675,39 та який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме (373 750 грн)/(423 750 грн )*4 448,7 грн. =3923,78 грн. Разом з тим, позивачем була сплачена вартість проведення транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню матеріального збитку, за проведення якої позивачем було сплачено 7640,64 грн., що підтверджується квитанцією № 227076013 від 20.12.2024 і є достатнім доказом вартості вказаних експертних послуг, які суд, відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, відносить до витрат, пов`язаних із розглядом справи та які слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно 7640,64 грн Щодо стягнення з позивача на користь Моторного ( транспортне) страхове бюро України витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що у задоволенні позовних вимог до даного відповідача відмовлено, так як своїх зобов`язань перед потерпілою особою виконано в повному обсязі, а тому досліджуючи докази на підтвердження факту понесених відповідачем МТСБУ на правничу допомогу, витягом з договору № 3/4/2023 про надання послуг в сфері права від 21.12.2022 та додатковою угодою № 89 до Договору про надання послуг в сфері права № 3/4/2023 від 21.12.2022 на загальну суму 2000 грн., суд дійшов висновку про те, що такі судові витрати були понесені відповідачем та які потрібно стягнути з позивача в сумі 2000 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial