Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

З позовом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 25 липня 2025 року Хаджибейським ВДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), до суду, діючи в інтересах [PERSON] , як її представник звернулася адвокат Купріна Ірина Володимирівна. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді від 03.02.26 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Так, позивачем [PERSON] надано до суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримані, зазначає, що інші спори щодо відібрання малолітньої дитини та визначення її місця проживання розглядаються окремо . Представником відповідача адвокатом Скибінською Є.С. до судового засідання надано заяву про розгляд справи за її та відповідача відсутності, в якій позов щодо розірвання шлюбу визнано, зазначено щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу . Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 25 липня 2025 року Хаджибейським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №1033, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 02.01.2026 Від даного шлюбу подружжя має спільну дочку: [PERSON] , [INFO] . Щодо наявності спору щодо розподілу спільного майна подружжя в позові не йдеться, позивачем зазначено, що в окремих провадженнях вирішуються спори щодо відібрання у батька малолітньої дочки та визначення її місця проживання. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Судовий збір по справі сплачений позивачем при зверненні до суду. Відповідно до ч 1. ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (частина 1 ст. 142 ЦПК України). Відповідачем до судового розгляду надано відзив на позов, в якому ним зазначено про згоду на розірвання шлюбу, тим самим визнавши позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, у зв`язку з чим на користь позивача з [PERSON] підлягає стягненню 50% сплаченого нею судового збору та 50% судового збору повернення з Державного бюджету. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved