Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за Договором №1503857 від 15.05.2024 року укладеним [PERSON] з ТОВ «Селфі кредит». В обґрунтування позову зазначено, що у вказаний день між [PERSON] та ТОВ «Селфі кредит» укладено електронний кредитний договір за яким [PERSON] отримала у користування кредит в сумі 3500 грн. строком на 360 днів при умові сплати процентів-1,5% в день. Кошти зараховано на картку № [NUMBER] , яку позичальник вказала при оформленні кредиту. 31.03.2025 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Свеа фінанси`укладено договір факторингу №01.0206/25, відповідно до умов якого клієнт відступає Фактору права вимоги за кредитним договором №1503857 на суму 19493,72 грн.. Станом на 15.05.2024 року заборгованість позичальника становить 19493,72 грн. з яких: 3077,08 грн. заборгованість по тілу кредиту; 9416,64 грн. заборгованість по відсотках; 7000,00грн. пеня. Зазначені суми позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 15.10.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Правом подачі відзиву на позов відповідач не скористалася. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.05.2024 року між [PERSON] та ТОВ «Селфі кредит» укладено електронний кредитний договір №1503857 за яким [PERSON] отримала у користування кредит в сумі 3500 грн. строком на 360 днів при умові сплати процентів-1,5% в день. Кошти зараховано на картку № [NUMBER] , яку позичальник вказала при оформленні кредиту. Свої зобов`язання за договором кредиту позичальник виконувала неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 19493,72 грн., з яких: 3077,08 грн. заборгованість по тілу кредиту; 9416,64 грн. заборгованість по відсотках; 7000,00грн. пеня. 31.03.2025 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Свеа фінанси`укладено договір факторингу №01.0206/25, відповідно до умов якого клієнт відступає Фактору права вимоги за кредитним договором №1503857 на суму 19493,72 грн.. Встановлені судом обставини підтверджуються: договором про надання споживчого кредиту №1503857 від 15.05.2024 року; договором факторингу № 01.02-06/25 від 31.03.2025 року; платіжною інструкцією кредитового переказу коштів за договором факторингу від 01.04.2025 року; витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-06/25, розрахунком заборгованості від 31.03.2025 року. Згідноч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідност.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно дост.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Водночас, згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 7000,00грн. пені, яка нарахована за період дії воєнного стану, задоволенню не підлягають. З урахуванням вище викладеного та беручи до уваги, що відповідач [PERSON] не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором №1503857 від 15.05.2024 року в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 12493,72 грн. з яких: 3077,08 грн. тіло кредиту; 9416,64 грн. проценти за кредитом. Зазначена сума процентів нарахована в межах дії договору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, так як позовні вимоги задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно.

Outcome: partial