Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 24 березня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є позивач, та відповідачем укладено кредитний договір №729188824 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Кредитор свої зобов`язання виконав та надав боржнику грошові кошти у сумі 1 000 грн. шляхом перерахування через банк-провайдер. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту, шляхом укладення Додаткових угод до договору, у зв`язку із чим загальна сума кредиту становить 22 000 грн. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав і його заборгованість перед позивачем становить 24 499 грн. 06 коп., з яких: 21 322 грн. 06 коп. - заборгованість по кредиту та 3 177 грн. 00 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Просить стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором №729188824, укладеним 24 березня 2021року в сумі 24 499 грн. 06 коп. (з яких: 21 322 грн. 06 коп. - заборгованість по кредиту та 3 177 грн. 00 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом), 2 662 грн. 40 коп. судового збору та 7 000 грн. витрат на професійну правову допомогу. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак зазначив в позовній заяві, що просить справу розглянути без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Тячівського районного суду від 10 лютого 2026 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, одночасно витребувано від Банка-емітента "ПриватБанк" інформацію. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що 24 березня 2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем укладено кредитний договір №729188824 у формі електронного документу про надання фінансового кредиту. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 1 000 грн. строком на 14 днів ( з можливістю продовження строку). За користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом: виключно на період строку визначеного в п. 1.2 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 116,80 (сто шістнадцять цілих вісім десятих) процентів річних, що становить 0,32 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним; за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.3. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 447,34 (чотириста сорок сім цілих тридцять чотири сотих) процентів річних, що становить 1,23 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті. У випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дату надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів з Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 (шістсот двадцять цілих п?ять десятих) процентів річних, що становить 1,70 процентів день від суми Кредиту за кожний день користування ним , відповідно до чого Позичальник зобов?язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентним ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов?язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставко від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.3. цього Договору. Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору. Відповідно до платіжного доручення №017625ef-e240-4b9d-88e5-f04eb1dcd2ff від 24 березня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 1 000 грн. 00 коп. згідно договору №7291888247 від 24 березня 2021 року. Згідно додаткової угоди від 26 березня 2021 року до Договору №7291888247 від 24 березня 2021 року, [PERSON] збільшено кредит на 2 000 грн. Відповідно до платіжного доручення №9eaa486e-d5e2-4845-9baa-e84db4b39710 від 26 березня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 2 000 грн. 00 коп. згідно договору №7291888247 від 24 березня 2021 року. Згідно додаткової угоди від 14 квітня 2021 року до Договору №7291888247 від 24 березня 2021 року, [PERSON] збільшено кредит на 100 грн. Відповідно до платіжного доручення №a418dd35-26a0-4eee-9c0a-ec831d6c81dfвід 14 квітня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 100 грн. 00 коп. згідно договору №7291888247 від 24 березня 2021 року. Згідно додаткової угоди від 14 квітня 2021 року до Договору №7291888247 від 24 березня 2021 року, [PERSON] збільшено кредит на 1 000 грн. Відповідно до платіжного доручення №c154b35b-1758-40b1-83bc-8c1a0e08b4e0 від 14 квітня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 1 000 грн. 00 коп. згідно договору №7291888247 від 24 березня 2021 року. Згідно додаткової угоди від 16 квітня 2021 року до Договору №7291888247 від 24 березня 2021 року, [PERSON] збільшено кредит на 1 000 грн. Відповідно до платіжного доручення №828546cd-6c52-494e-8dce-3726b553ba7c від 16 квітня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 1 000 грн. 00 коп. згідно договору №7291888247 від 24 березня 2021 року. Згідно додаткової угоди від 06 травня 2021 року до Договору №7291888247 від 24 березня 2021 року, [PERSON] збільшено кредит на 450 грн. Відповідно до платіжного доручення №c6076bdf-57e2-4bf6-9fe8-55330248d1d5 від 06 травня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 450 грн. 00 коп. згідно договору №7291888247 від 24 березня 2021 року. Згідно додаткової угоди від 07 травня 2021 року до Договору №7291888247 від 24 березня 2021 року, [PERSON] збільшено кредит на 1 500 грн. Відповідно до платіжного доручення №b7eeb672-a8ef-4977-b945-61f14321e8c3 від 07 травня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 1 500 грн. 00 коп. згідно договору №7291888247 від 24 березня 2021 року. Згідно додаткової угоди від 13 травня 2021 року до Договору №7291888247 від 24 березня 2021 року, [PERSON] збільшено кредит на 200 грн. Відповідно до платіжного доручення №06dc6ac0-cb7f-48c4-92b6-e8dc19fce9ee від 13 травня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 200 грн. 00 коп. згідно договору №7291888247 від 24 березня 2021 року. Згідно додаткової угоди від 14 травня 2021 року до Договору №7291888247 від 24 березня 2021 року, [PERSON] збільшено кредит на 2 000 грн. Відповідно до платіжного доручення №4f6e3929-a645-4eae-9429-622fbb88eeca від 14 травня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 2 000 грн. 00 коп. згідно договору №7291888247 від 24 березня 2021 року. Згідно додаткової угоди від 20 травня 2021 року до Договору №7291888247 від 24 березня 2021 року, [PERSON] збільшено кредит на 300 грн. Відповідно до платіжного доручення №c137835f-52eb-445d-8f1c-055e6dac95d1 від 20 травня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 300 грн. 00 коп. згідно договору №7291888247 від 24 березня 2021 року. Згідно додаткової угоди від 23 травня 2021 року до Договору №7291888247 від 24 березня 2021 року, [PERSON] збільшено кредит на 950 грн. Відповідно до платіжного доручення №43e4d089-e086-48f9-a5c7-ca8e3b67d0fe від 23 травня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 950 грн. 00 коп. згідно договору №7291888247 від 24 березня 2021 року. Згідно додаткової угоди від 07 червня 2021 року до Договору №7291888247 від 24 березня 2021 року, [PERSON] збільшено кредит на 1 050 грн. Відповідно до платіжного доручення №024febc6-5b6b-4248-b4d5-782eb00f0f9b від 07 червня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 1 050 грн. 00 коп. згідно договору №7291888247 від 24 березня 2021 року. Згідно додаткової угоди від 18 червня 2021 року до Договору №7291888247 від 24 березня 2021 року, [PERSON] збільшено кредит на 1 550 грн. Відповідно до платіжного доручення №b99ac5d5-81aa-4ab7-8a45-c473da59881a від 18 червня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 1 550 грн. 00 коп. згідно договору №7291888247 від 24 березня 2021 року. Згідно додаткової угоди від 19 червня 2021 року до Договору №7291888247 від 24 березня 2021 року, [PERSON] збільшено кредит на 400 грн. Відповідно до платіжного доручення №0badf234-2f4f-4ebd-a4a9-3ac72147943a від 19 червня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 400 грн. 00 коп. згідно договору №7291888247 від 24 березня 2021 року. Згідно додаткової угоди від 19 червня 2021 року до Договору №7291888247 від 24 березня 2021 року, [PERSON] збільшено кредит на 400 грн. Відповідно до платіжного доручення №403b1ace-e1dc-4de2-a11e-bb1d8b0f1aa8 від 19 червня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 400 грн. 00 коп. згідно договору №7291888247 від 24 березня 2021 року. Згідно додаткової угоди від 27 червня 2021 року до Договору №7291888247 від 24 березня 2021 року, [PERSON] збільшено кредит на 1 500 грн. Відповідно до платіжного доручення №85c12042-db9b-4ebd-a5c0-9ba7589cfb5f від 27 червня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 1 500 грн. 00 коп. згідно договору №7291888247 від 24 березня 2021 року. Згідно додаткової угоди від 03 липня 2021 року до Договору №7291888247 від 24 березня 2021 року, [PERSON] збільшено кредит на 900 грн. Відповідно до платіжного доручення №891d3b26-64b6-4137-a539-7ff7373ba600 від 03 липня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 900 грн. 00 коп. згідно договору №7291888247 від 24 березня 2021 року. Згідно додаткової угоди від 10 липня 2021 року до Договору №7291888247 від 24 березня 2021 року, [PERSON] збільшено кредит на 200 грн. Відповідно до платіжного доручення №538e5413-d979-4f90-9059-709955873362від 10 липня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 200 грн. 00 коп. згідно договору №7291888247 від 24 березня 2021 року. Згідно додаткової угоди від 11 липня 2021 року до Договору №7291888247 від 24 березня 2021 року, [PERSON] збільшено кредит на 2 000 грн. Відповідно до платіжного доручення №9b694485-9fc4-4927-a1cd-8249ba5b963e від 11 липня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 2 000 грн. 00 коп. згідно договору №7291888247 від 24 березня 2021 року. Згідно додаткової угоди від 14 липня 2021 року до Договору №7291888247 від 24 березня 2021 року, [PERSON] збільшено кредит на 3 500 грн. Відповідно до платіжного доручення №2c3ed267-aed3-4b73-b9cd-d70758b997e2 від 14 липня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 3 500 грн. 00 коп. згідно договору №7291888247 від 24 березня 2021 року. 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТзОВ «Таліон плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01. Згідно додаткових угод термін дії Договору факторингу №28/1118-01 продовжувався. Згідно реєстру прав вимоги №175 від 05 травня 2022 року до Договору факторингу №28/1118-01, до ТзОВ «Таліон плюс» перейшло право вимоги до відповідача. 05 серпня 2020 року між ТзОВ «Таліон плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №05/0820-01. Згідно цього договору та додаткових угод, ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, визначеному в Реєстрі прав вимоги №11 від 31 серпня 2023 року Крім цього, 11 липня 2025 року між ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено Договір факторингу №11/07/25-Е. Відповідно до Реєстру [PERSON] та акту прийому-передачі Боржників від 14 липня 2025 року за Договором факторингу №11/07/25-Е від 11 липня 2025 року від ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги в тому числі і до відповідача на загальну суму 24 499 грн. 06 коп. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав і згідно розрахунку заборгованості, його заборгованість перед позивачем становить 24 499 грн. 06 коп.: з яких 21 322 грн. 06 коп. - заборгованість по кредиту та 3 177 грн. 00 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. З документів, які були надіслані АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) була емітована платіжна картка № [NUMBER] , на яку були зараховані платежі на загальну суму 22 000 грн. 00 коп. Номер телефону [NUMBER] є фінансовим номером телефону за картковим рахунком платіжної картки № [NUMBER] , та знаходиться в анкетних даних [PERSON] . Згідно договору про надання правової допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, додаткової угоди №25770915136 до нього та акту прийому-передачі наданих послуг, адвокатське бюро «Соломко та партнери» надало ТОВ "Фінансова Компанія "Ейс" правничу допомогу по цивільній справі про стягнення заборгованості з [PERSON] . Вартість наданих послуг становить 7 000 грн. 00 коп. V. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зазначила, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зокрема, навів висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в пункті 123 постанови від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17, про те, що з огляду на умови кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів. З огляду на мотивувальну частину цієї постанови Велика Палата Верховного Суду уточнює вказаний вище висновок таким. У разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за "користування кредитом" (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Відповідно до ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Судом встановлено, що умови зазначеного договору в частині своєчасності сплати боргу відповідачем не виконано. Таким чином доведено факт невиконання вимог закону, з боку відповідача. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач доказів щодо погашення заборгованості за кредитним договором не надав, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 24 499 грн. 06 коп.: з яких 21 322 грн. 06 коп. - заборгованість по кредиту та 3 177 грн. 00 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 2 662 грн. 40 коп. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 ч.3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2 ч.2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 7 000 грн. На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату, до матеріалів справи, зокрема, долучено копії таких документів: договір про надання правової допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, додаткова угода №25770915136 до нього, акт прийому-передачі наданих послуг та протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 року у справі №317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18. Таким чином, суд приходить до висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. Верховний Суд у постанові від 25 липня 2023 року у справі №340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям. З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7 000 грн., не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 4 пункту 4 статті 137 ЦПК України та є не співмірним з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, та представником позивача було подано клопотання про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Ейс», оскільки позовні вимоги останнього про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Outcome: partial