Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Представник АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 67532,10 грн. та судових витрат по справі. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 02.02.2022 року між АТ "Таскомбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6865864051, яким відповідачу надано кредит у розмірі 44869 грн., строк користування - 36 місяців, річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 2,70% від суми кредиту. В зв`язку з порушенням виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором станом на 01.05.2025 року утворилась заборгованість на загальну суму 67532,10 грн., у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися із позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника АТ "Таскомбанк". Відповідач [PERSON] в судові засідання неодноразово не з`являвся, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача АТ "Таскомбанк" та відповідача і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача АТ "Таскомбанк" у своїй заяві не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що 02.02.2022 року між АТ "Таскомбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6865864051, яким відповідачу надано кредит у розмірі 44869 грн., строк користування - 36 місяців, річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 2,70% від суми кредиту. В зв`язку з порушенням виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором станом на 01.05.2025 року утворилась заборгованість на загальну суму 67532,10 грн., яка включає заборгованість по тілу кредиту у розмірі 40953,20 грн.; заборгованість по річним процентам у розмірі 7,32 грн та заборгованість по щомісячним процентам у розмірі 26571,58 грн.. Відповідно до ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, кредитор має право на одержання від позичальника відсотків нарахованих на суму боргу до дня його повернення. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, зазначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, кредитор вправі вимагати дострокового повернення кредиту з підстав, передбачених у договорі, зокрема внаслідок прострочення боржником періодичних платежів. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Виконання зобов`язання може бути забезпечено неустойкою (пенею). Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Таким чином, позичальник неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, а тому має заборгованість за цим договором. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved