Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

09 січня 2026 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») в особі представника Грибанова Д.В. звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на користь фінансової компанії суму заборгованості за кредитним договором №С02.211.73353 від 22.12.2016 у розмірі 72472,61 грн. та понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.12.2016 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №С02.211.73353. 07.07.2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором №С02.211.73353 від 22.12.2016 року перейшло від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ», в сумі 720472,61 грн., з яких : 27018,78 грн.-заборгованість за основним боргом; 445453,83 грн. заборгованість за відсотками; 0,00 грн. заборгованість за комісіями. Згідно п. 5.1. Договору факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в день підписання відповідного Реєстру боржників за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язань, передбачених п. 4.1 цього Договору. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, [PERSON] ухиляється від виконання своїх боргових зобов`язань, у зв`язку з чим позивач просить стягнути заборгованість за вищевказаним договором. Ухвалою судді від 14.01.2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник відповідачки, адвокат Зачепіло З.Я., подала відзив на позовну заяву в якому просить відмовити повністю в задоволенні позовних вимог. Свою позицію обґрунтовує наступним. По-перше, суду не надані будь-які належні, допустимі і достатні докази перерахування кредитних коштів позичальнику відповідно до вимог ст. 526, 1054, 1088 ЦК України. А саме, позивачем не надано документів, які б підтверджували отримання відповідачем грошових коштів від позивача на умовах договору кредитування, так само як і розрахунку заборгованості, графіку погашення платежів, виписки по кредитному договору. Також не надано виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача за кредитним договором заборгованості, відсутній розрахунок заборгованості, який дозволив би перевірити правильність нарахування відсотків, а також зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору. Неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. По-друге, додані розрахунки заборгованості є документами, що складені самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості на стягненні якої наполягає позивач. Надані позивачем розрахунки заборгованості не є борговими документами та належними доказами, що доводять отримання кредиту. По-третє, відсутні належні докази передачі права вимоги від первісного кредитора до позивача. Також позивачем не надано підтвердження сплати первісному кредитору коштів за договором факторингу. 27.02.2026 року представник позивача Білотіл А.Г. через систему «Електронний суд» подала відповідь на відзив в якій наполягала на обґрунтованості позовних вимог і необхідності задоволення позову в повному обсязі. Представник позивача Білотіл А.Г. у судове засідання не з`явилась, у відповіді на відзив просила проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідачка [PERSON] та її представник, адвокат Зачепіло З.Я., у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. В судовому засіданні 04.03.2026 року суд перейшов до стадії ухвалення рішення та відклав його ухвалення на 09.03.2026 року. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 22.12.2016 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] була укладена угода №С02.211.73353 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до умов угоди банк відкриває клієнту поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. Ліміт кредитної лінії доступний відповідачці на момент укладання угоди становить 22600,00 грн. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48 % річних. Розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється Тарифами банку. Дати сплати обов`язкового мінімального платежу за кредитною лінією за попередній розрахунковий період до останнього операційного дня платіжного періоду, який починається з дня, наступного за останнім днем попереднього розрахункового періоду, і закінчується на 30 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду. Про суму коштів, які складають обов`язковий щомісячний платіж, банк щомісячно інформує клієнта за допомогою смс-повідомлення, що надсилається на абонентський номер клієнта, вказаний ним в Заяві на приєднання. Відповідно до п. 4 угоди повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за угодою та договором здійснюватимуться згідно умов договору, тарифного графіку та розрахунку сукупної вартості кредиту, а також Тарифів, які розміщені на сайті банку. Підписанням угоди клієнт підтверджує, що ознайомлений з типовим графіком і розрахунком сукупної вартості кредиту. Згідно положень п. 5 укладаючи угоду про відкриття кредитної лінії обслуговування кредитної картки сторони погодились, що: клієнт ознайомлений з умовами договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці банку та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Банк здійснюватиме договірне списання грошових коштів з рахунків клієнта в порядку та на умовах, передбачених діючим договором. Банк за дорученням клієнта здійснює договірне списання грошових коштів, у тому числі за рахунок наданого кредиту в рамках кредитної лінії, на користь страхових компаній, з якими клієнтом у подальшому будуть укладено договори страхування за однією із програм, зазначених у діючих тарифах і примірник (-и) якого/яких передано до банку, на дату укладання такого/таких договору (-ів) страхування. У разі невиконання клієнтом умов цієї угоди або відсутності коштів у клієнта, банк має право вимагати відшкодування збитків та витрат шляхом здійснення примусового стягнення, пред`явити позов до клієнта, а також віднести на рахунки простроченої заборгованості всі суми заборгованості клієнта. Виходячи з вищезазначеного, при укладанні кредитного договору АТ «Ідея Банк» виконав всі передбаченні умови договору, а саме: ознайомив відповідача з умовами кредитного договору; надав в тимчасове користування кредитні кошти у визначеному договором розмірі. Підписавши угоду відповідач [PERSON] прийняла пропозицію АТ «Ідея Банк» та підтвердила, що погодилася з усіма умовами кредитних договорів, з усіма додатками та невід`ємними частинами до них, що розміщені на сайті. Обізнаність про умови надання кредитних коштів також підтверджується підписаною власноруч [PERSON] згодою фізичної особи суб`єкта кредитної історії від 22.12.2016 та довідкою-повідомленням від 22.12.2016. АТ «Ідея Банк» надавало кредитні кошти [PERSON] , як це передбачено умовами кредитного договору, про що свідчить виписка по рахунку [NUMBER] від 07.07.2023 (а.с.14-29). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. 07.07.2023 року було укладено договір факторингу №07072023 відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. На підтвердження оплати за відступлення прав вимоги позивачем додано платіжну інструкцію №19913 від 11.07.2023 на суму 153000,00 грн. Відповідно до Реєстру боржників №4 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №С02.211.73353 від22.12.2016 в сумі 72472,61 грн., з яких: 27018,78 грн. заборгованість за основним боргом; 45453,83 грн. заборгованість за відсотками; 0,00 грн. заборгованість за комісіями. Таким чином, саме до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до відповідача. Отже, посилання представника відповідача на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати новим кредитором грошових коштів первісному кредитору за передачу права грошової вимоги, та зарахування їх на рахунок останнього, не знайшли свого доказового підтвердження. Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Із наданої позивачем довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №С02.211.73353 від 22.12.2016 видно, що за відповідачкою [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 72472,61 грн., з яких: 27018,78 грн. заборгованість за основним боргом; 45453,83 грн. заборгованість за відсотками; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується випискою по рахунку за період з 22.12.2016 по 07.07.2023, яка сформована та підписана посадовою особою АТ «Ідея Банк». Дана виписка відображає рух коштів по рахунку відповідача. Викладені у відзиві доводи представника відповідача стосовно відсутності в матеріалах справи виписки по рахунку або інших первинних документів, які були б складені первісним кредитором та свідчили б про виникнення заборгованості, суд вважає безпідставними, оскільки така виписка по рахунку позичальника позивачем суду надана. Відповідач погодився із умовами кредитного договору, адже після отримання кредитної картки здійснював дії щодо її активації, користувався карткою (отримував кредитні кошти, частково погашав заборгованість). Оскільки [PERSON] не сплатила заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідачка, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами, не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростувала обставин на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог та заявлений до стягнення розмір заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати: судовий збір у розмірі 3028,00 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved