Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Акціонерне товариство "СЕНС БАНК" звернулося до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 483626838 у розмірі 33 362 грн. 19 коп. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 01.10.2021 між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» було укладено угоду про надання споживчого кредиту № 483626838. Відповідно до умов договору, відповідачу надано кредитні кошти для споживчих потреб в розмірі 25 705,88 гривень строком на 18 місяців з процентною фіксованою ставкою 0.01% річних на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитору кошти та сплатити проценти за користування коштами. 12.08.2022 затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «СЕНС БАНК». Таким чином, АТ «СЕНС БАНК» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 483626838. Позивач просив суд стягнути з відповідачки суму заборгованості за договором № № 483626838 в розмірі 33 362,19 гривень та судові витрати по справі. 03.11.2025 ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позові просив проводити розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надходило відзиву, та клопотань до суду не надходило. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність із зазначенням ставлення до позовних вимог в якій просила задовольнити частково. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вищевказані особи скористалися наданим їм правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст.178 та ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Встановлені судом обставини 01.10.2021 між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» було укладено угоду про надання споживчого кредиту № 483626838. Відповідно до умов договору, відповідачу надано кредитні кошти для споживчих потреб в розмірі 25 705,88 гривень строком на 18 місяців з процентною фіксованою ставкою 0.01% річних на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредитору кошти та сплатити проценти за користування коштами, що підтверджується кредитним договором (а.с.33-37). Відповідно до договору сума кредиту перераховується кредитодавцем на рахунок ФОП [PERSON] для часткової оплати товарів позичальника, за реквізитами платіжного засобу. Згідно з умовами договору та паспортом споживчого кредиту, строк дії кредитування 18 місяців. Позичальник зобов`язана повернути кредит кредитодавцю та оплатити проценти. Відповідно до умов договору сторони погодили тип процентної ставки фіксована; поточна ставка 0,01% річних від суми кредиту (а.с.33). Договір, заява анкета та паспорт споживчого кредиту позичальником підписаний власноручним підписом (а.с.34- 37). Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 20.08.2025 загальна заборгованість [PERSON] становила 33 362,19 грн. та що підтверджує порушення виконання умов договору відповідачем (а.с. 40). Відповідно до Витягу з державного реєстру банків вбачається зміна найменування з АТ «АЛЬФА БАНК» на АТ «СЕНС БАНК» (а.с.56). Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ «СЕНС БАНК» до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Доказів повернення кредитних коштів відповідачем суду не надано, внаслідок чого суд робить висновок про існування спору між сторонами з приводу відповідальності позичальника за невиконання зобов`язань за договором позики. Крім того, відповідачка подала заяву в якій заявлені вимоги визнає частково в межах суми заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Застосоване законодавство. Вирішуючи спір, суд враховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11, ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України). Ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). У відповідності до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Як встановлено судом, кредитний договір між АТ «Альфа Банк» , а зараз - АТ «СЕНС БАНК» та [PERSON] був укладений в письмовому вигляді. Підписання кредитного договору свідчить про те, що відповідачка ознайомилася з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів та прийняла запропоновані умови. Жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості в частині тіла кредиту та процентів, відповідачкою суду не надано, свій розрахунок не наведений. Таким чином, судом встановлено, що АТ «СЕНС БАНК» є новим кредитором за договором № 483626838 від 01.10.2021. Відповідачка не дотримувалася умов, передбачених вказаним договором, та допустила заборгованість за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом, тому позовні вимоги стягнення з відповідача заборгованості у цій частині є обґрунтованими, та підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення комісії. В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за комісією в розмірі 15 492,42 грн. За обставин цієї справи пунктом, кредитним договором визначення комісія за обслуговування кредиту, тобто кредитодавець фактично визначив плату за надання інформації по кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування». Враховуючи наведене, оскільки відповідачу було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку, що положення договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними. При цьому у постанові ВС від 25.01.2023 у справі №752/4008/20, в якій надавалася оцінка дійсності положень кредитного договору з АТ «ПУМБ», аналогічно як у цій справі, вказано про те, що відповідно до частин першої та другої статті 11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЗУ «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності ЗУ «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 ЗУ «Про споживче кредитування». Враховуючи вищевикладене вимога позивача про стягнення з відповідача 15 492,42 грн заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає. За таких обставин, враховуючи викладене, наявність заборгованості у відповідача перед АТ "СЕНС БАНК" за кредитним договором, суд дійшов висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості в загальному розмірі 17 869,77 грн: по сумі кредиту 17 866,79 грн, та заборгованість за відсотками - 2,98 грн. В частині позовних вимог щодо стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості необхідно відмовити за їх безпідставністю. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених вимог. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1 297,44 грн. судового збору, оплата яких підтверджується відповідною платіжною інструкцією, пропорційно до задоволених вимог (17 869,77: 33 362,19*100=53,56%), а тому стягненню підлягає судовий збір в розмірі 2422,40*53,56%= 1 297,97грн.

Outcome: partial