Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

До Хаджибейського районного суду звернувся Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Золота Чайка» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 13874,41 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Золота Чайка» є управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] та надає співвласникам будинку житлово-комунальні послуги, зокрема послуги з управління будинком, обслуговування теплопункту, водопостачання та водовідведення. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] у вказаному будинку, фактично користується наданими послугами, однак ухиляється від укладення договору з позивачем та з липня 2023 року не здійснює оплату нарахованих платежів, у зв`язку з чим за період з липня 2023 року по червень 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 13 874,41 грн. Незважаючи на відсутність письмового договору, відповідач зобов`язаний оплачувати фактично спожиті житлово-комунальні послуги, при цьому будь-яких претензій щодо їх якості чи обсягу позивачу не заявляв. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за утримання багатоквартирного будинку, та суму витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою та із судовим розглядом справи. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 11.12.2025 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні без повідомлення сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки в суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин. Про час та місце розгляду справи відповідач сповіщався належним чином. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав, а тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справу за відсутності відповідача, згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалити заочне рішення. Згідно приписів до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.12.2014 року на підставі договору № 01/14 від 01.12.2014 року, будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , був переданий на баланс ТОВ «Золота Чайка» (копія наявна в матеріалах електронної справи). Отже, багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на балансі ТОВ «Золота Чайка», яке є виконавцем житлово-комунальних послуг. Відповідно до Державного реєстру прав на нерухоме майно, відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ч. 1 ст. 10 даного Закону, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Таким чином, проаналізувавши зазначені норми закону, суд доходить до висновку, що відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг, якщо він фактично ними користується, зобов`язаний за них сплатити. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК України наголошує на тому, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач, будучи власником майна, зобов`язаний його утримувати. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У силу ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як встановлює ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, боржник прострочив виконання грошового зобов`язання, ТОВ «Золота Чайка» має підстави для вимоги до боржника про сплату суми наявного боргу. Судом встановлено, що відповідач має заборгованість перед ТОВ «Золота Чайка» за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 13874,41 грн., що підтверджується відомістю з реєстру заборгованостей споживачів житлового будинку [ADDRESS] , [PERSON] , квартира [ADDRESS] : Загальна площа 68,4 м2, період розрахунку: 01.07.2023р. - 31.06.2025р. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Золота Чайка» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем відповідно до платіжної інструкції № 52406426 від 13.10.2025 року було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (за зниженою ставкою відповідно до ч. 3ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). Враховуючи задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь ТОВ «Золота Чайка» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, наданий позивачем, складає 5000,00 грн. На підтвердження понесення зазначених витрат до матеріалів справи долучено акт приймання-передачі наданих послуг та акт проведення розрахунку за вказаним договором, що підтверджують обсяг наданих послуг та їх вартість, а також рахунок-фактура щодо оплати витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Оцінивши подані докази, враховуючи характер та складність справи, обсяг виконаних представником робіт, а також принципи розумності та співмірності судових витрат, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5 000,00 грн.

Outcome: approved