Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та встановити факт батьківства померлого [INFO] [PERSON] . В обгрунтування заяви вказала, що з лютого 2022 року вона проживала разом з [PERSON] як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу, оскільки планували такий зареєструвати після закінчення війни. За час спільного проживання однією сім`єю вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, займалися благоустроєм квартири: робили ремонт, купували меблі та інші предмети для спільного побуту, усі свята вони проводили в колі спільних друзів та рідних, [INFO] у них народилася дочка - [PERSON] . Оскільки вона з батьком [PERSON] не перебувала в зареєстрованому шлюбі, прізвище та ім`я батька було зазначено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, з її слів [PERSON] . Однак, за життя [PERSON] вважав себе батьком дитини, матеріально утримував її, однак не встиг подати заяву в органи ДРАЦС про визнання себе батьком [PERSON] , у зв`язку із смертю [INFO] у м. Івано-Франківськ, де він лікувався після тяжкого поранення, яке він отримав, виконуючи обов`язок із захисту Батьківщини. Аналізом ДНК на спорідненість бабусі і дитини, згідно якого ймовірність родинного зв`язку між [PERSON] , яка є матір`ю померлого [PERSON] , та [PERSON] становить 99,9999%. Окрім того, [INFO] у них народився син [PERSON] , де батьком вказано [PERSON] . Встановлення зазначених фактів заявниці необхідно для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника і такі факти в позасудовому порядку законодавство не передбачає. Заявниця у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій вимоги заяви підтримала в повному обсязі та просила розгляд справи проводити у її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти заявлених вимог. У зв`язку із неявкою усіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписувальними засобами не здійснювалося. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані в справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125,130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до змісту ч.1, ч. 2 ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст. 128 цього Кодексу. Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 №3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.06.2006, №3 роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Івано-Франківськ. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , народилася [INFO] , де батьком, згідно ст. 135 СК України, вказано [PERSON] . З результату дослідження №51432 від 02.01.2026 року аналізу ДНК на спорідненість бабуся дитина, ймовірність спорідненості [PERSON] , [INFO] , (бабуся) та [PERSON] , [INFO] , становить 99,9999%. Генетичний аналіз був проведений з метою визначення чи може син [PERSON] бути біологічним батьком [PERSON] . З копії свідоцтва про народження судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , доводився сином [PERSON] . Вказані обставини підтверджують доводи заявника, вказані у заяві про встановлення факту батьківства щодо того, що під час народження [PERSON] її батьки не перебували в шлюбі між собою, та відомості про батька було вказано зі слів матері, та за наявності експертного генетичного дослідження не викликає у суду сумніву, що [PERSON] , який помер [INFO] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки це відповідатиме інтересам дитини, дасть змогу їй юридично закріпити відомості про батька дитини, який загинув під час виконання військового обов`язку, обороняючи свою державу та відповідно отримати передбачені чинним законодавством пільги. Щодо вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу суд зазначає наступне. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. За положеннями частин першої-другої статті 21СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 3СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. З урахуванням зазначеного, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3,74 СК України). У постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки». Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Умовами встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є наступні: 1) відсутність між ними офіційно зареєстрованого шлюбу, як і не перебування кожного з них в іншому офіційному шлюбі; 2) ведення спільного господарства; 3) наявність спільного бюджету; 3) наявність взаємних прав та обов`язків як у подружжя; 4) наявність інших обставин, що можуть свідчити про реальність сімейних стосунків між особами. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Так, судом встановлено, що гр. [PERSON] дійсно проживав без реєстрації однією сім`єю із [PERSON] , разом з неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов, складеного комісією Глинянської міської ради Львівського району Львівської області в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] . Долучені до матеріалів справи фототаблиці, на яких зображено чоловіка батька дітей, що проводить з ними час, а також матір`ю дітей, підтверджує фактичні сімейні відносини між ними, спільне проживання та участь чоловіка у житті та вихованні дітей. Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, зокрема акт обстеження матеріально-побутових умов проживання, фототаблиці, на яких зафіксовано спільне проведення часу чоловіка з дітьми та заявницею, а також враховуючи наявність у заявниці та померлого [PERSON] двох неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що такі фактично проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю, що дозволяє в свою чергу суду встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] , як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, що є необхідним заявниці для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. На підставі викладеного,

Outcome: approved