Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , який зареєстровано 15 травня 2001 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 36. На обґрунтування вимог в позовній заяві зазначено, що 15 травня 2001 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 36. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають.Позивач свої вимоги мотивував тим, що спільне життя з відповідачкою не склалось, останні роки виникали конфлікти, причиною яких стало непорозуміння на ґрунті побутових та життєвих стосунків. Між сторонами з роками зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Шлюбно-сімейні відносини припинені, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе з підстав, викладених вище. Питання про розірвання шлюбу вирішено остаточно, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2025 року позовна заява прийнята, провадження відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явились. 27.11.2025 через канцелярію суду засобами поштового зв`язку від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, повідомлялась про день, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Заяв, клопотань тощо від неї не надходило. Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Індустріальний районного суду м. Харкова. Таким чином, на підставі приписів ст. 128 ЦПК України суд вважає, що відповідачка повідомлена належним чином. Відповідачка з відзивом на позов до суду не зверталась. Заяв, клопотань та заперечень до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачка обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надала, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за її відсутності. За таких обставин, з письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 травня 2001 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 36. Від шлюбних стосунків сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб носить формальний характер, мешкають окремо, спільне господарство не ведеться, на примирення позивач не згоден. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved