Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до відповідачки, у якій просить розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачкою 15 лютого 1996 року у виконавчому комітеті Осмолодської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, за актовим записом № 1. В основу позовних вимог позивач зіслався на те, що з відповідачкою по справі він перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. За час перебування у шлюбі спільне життя між сторонами не склалося і шлюб між ними носить формальний характер, оскільки вже тривалий період часу сторони не підтримують сімейних відносин, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Вважає, що їхня сім`я розпалася, подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим, надії на нормалізацію відносин між ними немає. Збереження шлюбу є неможливим, що суперечило б їхнім інтересам. Сторони у судове засідання не прибули. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Рожнятівського районного суду від 29.01.2026 відкрито провадження в справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не прибула, причин неявки суд не повідомила, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавала. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дотримуючись вимог вищезазначених норм процесуального закону, розгляд справи проводиться у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6), сторони по справі зареєстрували шлюб 15 лютого 1996 року у виконавчому комітеті Осмолодської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, за актовим записом № 1. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування: проаналізувавши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з таких підстав. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою ст.15, частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З матеріалів справи встановлено, що між сторонами по справі склалися такі стосунки, які призвели до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивач не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася, шлюб існує формально. Збереження шлюбу суперечило б його інтересам, у зв`язку з чим він просить розірвати шлюб із відповідачкою. Суд вважає, що оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в задоволенні такої вимоги буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Небажання відповідачки зберегти шлюб на думку суду підтверджується її неприбуттям у судове засідання та не запереченням щодо позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін у цій справі, а тому шлюб між ними необхідно розірвати. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені письмові докази у їх сукупності, а також норми матеріального та процесуального права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач є інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення № [NUMBER] . Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди І та ІІ груп. Оскільки при поданні позовної заяви позивач судовий збір не сплачував, суд вважає за необхідне покласти обов`язок зі сплати судового збору на відповідачку. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved