Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Адвокат Євдокимов Дмитро Андрійович в інтересах [PERSON] за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, заінтересовані особи Голосіївська районна у місті Києві державна адміністрація, [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка від народження страждає на хронічний, стійкий психічний розлад, є інвалідом першої групи з дитинства безстроково та потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до виписного епікризу з медичної картки стаціонарного хворого № 3585 ТМО «Психіатрія» у м. Києві від 22.06.2018 [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: атиповий аутизм з інтелектуально-мнестичним недорозвиненням ступеня помірної розумової відсталості, системне недорозвинення мовленні ІІ ступеня, порушення комунікативної функції мовлення. Відповідно до епікризу (виписного) з медичної картки стаціонарного хворого КНП «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 04.04.2024 [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: важка розумова відсталість у стадії різко вираженої імбецильності, ускладнена органічним ураженням центральної нервової системи у формі психоорганічного синдрому з вираженою емоційно-вольовою недозрілістю, системний недорозвиток мови, соціальна дезадаптація. Таким чином, [PERSON] , [INFO] , протягом багатьох років страждає на хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Необхідність встановлення опіки над [PERSON] , [INFO] , також обумовлено досягненням нею у 2024 році повноліття та необхідністю належно представляти її інтереси у соціальному житті як повнолітньої особи. Відповідно до бажання заявника, як рідної матері [PERSON] , яка протягом багатьох років забезпечує її фізіологічне буття, у випадку визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки, її опікуном необхідно призначити її вітчима, тобто чоловіка заявника [PERSON] , [INFO] , який багато років знає [PERSON] , є членом її сім`ї та як чоловік у родині та особа, яка має відповідні джерела доходу, здатний найкращим чином здійснювати обов`язки її опікуна. Викладена обставина жодним чином не пов`язана з питаннями виконання [PERSON] військового обов`язку, оскільки він як працівник органів критичної інфраструктури має законне бронювання від призову на військову службу під час особливого стану. Просив: визнати недієздатною [PERSON] , [INFO] , встановивши над нею опіку. призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном недієздатної [PERSON] , [INFO] . 27.11.2024 постановлено ухвалу про залишення заяви без руху. 19.12.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справу до розгляду за правилами окремого провадження, витребувано докази. 13.05.2025 постановлено ухвалу про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи та зупинення провадження у справі. 05.02.2026 постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі. Учасники справи, присутні в судовому засіданні, підтримали вимоги заяви та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації подала заяву про розгляд справи без її участі. Повідомила, що [PERSON] із відповідною заявою до Органу опіки та піклування не зверталася, у зв`язку з чим висновок Органу опіки та піклування з порушеного заявником питання не готувався. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] народилася [PERSON] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою зареєстрована її матір [PERSON] . Відповідно до довідки до акта огляду медико - соціальної експертної комісії серії 12 ААГ № 755123, [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю першої групи А з дитинства, безстроково. Відповідно до епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 3585 КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» [PERSON] , [INFO] , має наступні діагнози: F84.1; F71; F80.1 Атиповий аутизм у дитини з інтелектуально - мнестичним недорозвиненням ступеня помірної розумової відсталості. Системності недорозвинення мовлення ІІ рівня. Порушення комунікативної функції мовлення. Відповідно до епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 3610 КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» від 04.04.2024 [PERSON] , [INFO] , має наступні діагнози: F72.0; F80.1; F07.9; F84.8. Важка розумова відсталість в ст. різко вираженої імбецильності, ускладнена органічним ураженням ЦНС, у формі психоорганічного синдрому, з вираженою емоційно вольовою незрілістю, у дитини з рисами аутизму. Системний не дорозвиток мови І- ІІ рівень. Соціальна дезадаптація. Відповідно до психологічно - педагогічної характеристики, наданої спеціалізованою загальноосвітньою школою «Надія» на ученицю 8-в класу [PERSON] , [INFO] , від 22.04.2024 остання навчається у СЗОШ «Надія» з 2019 року за програмою для дітей з інтелектуальними порушеннями помірного ступеня за індивідуальною формою навчання (педагогічний патронаж). Пізнавальна активність дитини сформована частково. Учениця має поверхневе, фрагментарне сприймання, порушена цілісність сприймання. Знання засвоює у формі окремих фактів і елементарних уявлень. Пам?ять має уповільнений темп. Запам?ятовує механічно, на рівні побуту. Процес запам?ятовування нерівномірний вибірковий. Необхідні багаторазові повторення. Домінує зорове й слухове сприймання. Увага нестійка, переважає довільна, короткочасна. Концентрація уваги - низька. Переключається з одного виду діяльності на інший легко. Об?єм уваги обмежений. Мислення уповільнене. Операції узагальнення, аналізу, порівняння сформовані не повністю. Мислення переважно наочно образне. Виконання завдань можливо тільки при постійній організаційній і супроводжуючій допомозі вчителя, Відмічаються суттєві порушення всіх сторін мовлення: звуковимовної. Діяльність малопродуктивна, працездатність низька. Спостерігаються фазові коливання працездатності. Емоційно-вольова сфера незріла. Емоції бідні, радість і збудження проявляє гучною вокалізацією, саморозгойдуванням та персеверацією рухів. Моторика порушена як дрібна, так і загальна. Характер у дівчинки спокійний. Агресія і аутоагресія не відмічаються. 3 оточуючими не контактує, але допомогу сприймає. Обслуговує себе частково. Потребує контролю та допомоги дорослих при дотриманні правил гігієни і повного відвідування туалету. Формування навиків читання і практичні дії з письма, рахунку виконує при безпосередній допомозі вчителя. Пише не свідомо, за допомогою вчителя. Обчислювальні навички відсутні. Володіє кількісним рахунком в межах 10, не співвідносить кількість з цифрою. Не розуміє понять «більше, менше». На заняттях з мистецтва з задоволенням слухає музичні твори, пісні. Музика діє на дівчинку, як заспокоєння, та як метод релаксації. З предмету «Соціальне побутове орієнтування, частково засвоїла знання про одяг, взуття, побутові речі. Соціально-побутові умови проживання - хороші. Дитина доглянута, забезпечена навчальним приладдям. Психологічний клімат в родині теплий. 06.11.2024 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюбу, актовий запис № 1574. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 11.12.2025 №1569 [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки хронічного психічного розладу у вигляді Важкої розумової відсталості (F72.0 за МКХ 10); за своїм психічним станом [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки хронічного психічного розладу у вигляді Важкої розумової відсталості (F72.0 за МКХ 10) та за своїм психічним станом [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Зазначена обставина є підставою для визнання її недієздатною та встановлення над нею опіки. Щодо вимоги заявника [PERSON] про призначення [PERSON] опікуном недієздатної падчерки [PERSON] , [INFO] , суд зазначає наступне. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч. 1 ст.41 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч. 2-4, 5 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Таким чином, цивільним законодавством диференційовані як суб`єкти так і правові наслідки встановлення над особою опіки або піклування. Отже, за змістом ст.55 ЦК України опіка встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Відповідно до ст. 69 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання Органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Відповідно до частин першої, другої статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу. За змістом зазначеної статті, особа опікуна визначається судом лише за поданням органу опіки та піклування. У постанові Верховного Суду від 08.01.2024 у справі № 753/1905/22 (провадження №61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Таким чином, вирішуючи питання про призначення опіки, суд не діє самостійно, а приймає рішення на підставі подання органу опіки та піклування за його заявою чи заявою особи, призначеної піклувальником або опікуном. Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23). Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за №387/3680 (далі - Правила). Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Органи опіки та піклування за своєю ініціативою, за клопотанням підопічних, державних або громадських організацій, а також згідно з обґрунтованими заявами будь-яких осіб можуть звільнити опікуна або піклувальника від виконання покладених на нього обов`язків, якщо встановлять, що опікун чи піклувальник не відповідає своєму призначенню або належним чином не виконує своїх обов`язків (пункт 5.2 Правил). Виходячи з аналізу ч.1 ст. 60 ЦК України та ч. 1 ст. 300 ЦПК України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. У постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №752/7447/17 зроблено висновок, що суд позбавлений можливості, без врахування думки органу опіки та піклування, визначатись з особою опікуна. Суд звертає увагу, що станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення конкретної особи опікуном та, перш за все, необхідність такого. Верховним Судом у постанові від 07.04.2022 у справі №712/10043/20 зазначено що, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Орган опіки та піклування з поданням щодо доцільності призначення [PERSON] опікуном недієздатної [PERSON] , [INFO] , не звертався, що унеможливлює вирішення судом вказаного питання, так як саме орган опіки та піклування досліджує обставини щодо можливості особи виконувати обов`язки піклувальника чи опікуна. Також до суду не надано акт матеріально-побутових умов проживання майбутнього опікуна. Докази звернення [PERSON] до Органу опіки та піклування з клопотанням про призначення його опікуном над недієздатною падчеркою [PERSON] , [INFO] , відсутні. У постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 545/1691/16-ц сформульовано висновок про те, що законодавством не передбачено обов`язку суду визнання особи недієздатною і призначення опікуна в єдиному судовому процесі. Рішення про призначення опікуна приймає суд, враховуючи різні фактори, такі, як інтереси підопічного, можливості опікуна, а також інші обставини справи. Враховуючи відсутність у матеріалах справи подання органу опіки та піклування щодо призначення заявниці опікуном над його недієздатною падчеркою заява в частині вимог призначення опікуна [PERSON] , не підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial