Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

23 січня 2026 року адвокат Грецьких А.О., який діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АХ № 1321755 від 23 січня 2026 року, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 03 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 719. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Представник позивача зазначає, що сімейне життя позивача з відповідачкою не склалося та фактично шлюбні відносини припинені. Спільне життя з відповідачкою суперечить інтересам позивача та він не зацікавлений в збереженні шлюбу, тому просив розірвати шлюб, укладений з відповідачкою. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26 січня 2026 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачці запропоновано надати відзив на позовну заяву. Позивач у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься заява, в якій позивач просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 719, під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 03 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 06 серпня 2015 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне залежить виключно від волевиявлення особи яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне, та не може залежати від бажання іншого з подружжя. У своїй заяві від 10 лютого 2026 року відповідачка [PERSON] просила суд залишити їй прізвище « [PERSON] », тому суд залишає їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Позивач та відповідачка у своїх заявах підтвердили суду, що збереження родини є неможливим, клопотань про надання часу на примирення не заявили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, визнавши заявлені позовні вимоги, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам та інтересам дітей. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в розмірі 1064 грн 96 коп. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved