Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Адвокат Мельник Марта Романівна, яка діє в інтересах позивача [PERSON] , 13.02.2026 звернулася до суду з позовною заявою до Івано-Франківського Відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України про зняття арешту з майна. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.02.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер [PERSON] , який був батьком [PERSON] . [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] під час розлучення. Після смерті батька відкрилася спадщина за законом на майно померлого, до складу якої входить 1/2 квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 62,5 кв.м., реєстраційний номер: 17581570. Так як позивач був неповнолітнім на час смерті батька у 2013 році, то він прийняв спадщину автоматично згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України. За заявою позивача у травні 2022 р. приватним нотаріусом Слободян Л. А. заведено спадкову справу щодо майна померлого [PERSON] . Приватний нотаріус Слободян Л. А. повідомила позивача про те, що при підготовці документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 62,5 кв.м., реєстраційний номер: 17581570, яка належить померлому [PERSON] , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було виявлено арешт на 1\\2 квартири. Даний факт підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 322608616 від 13.02.2023 р., де вказано, що на 1\\2 квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 5452513. Підставою обтяження є постанова, АА №456344 від ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції. Факт відкритої спадкової справи, а також для офіційного підтвердження права на спадщину надано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68750100, який виданий 30.03.2022 р. приватним нотаріусом Слободян Л. А., за яким спадкодавцем є [PERSON] . Згідно довідки приватного нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Слободян Л. А., в якій вказано, що 30 березня 2022 року заведено спадкову справу за №13/2022 після померлого [INFO] [PERSON] . Також вказано, що єдиним спадкоємцем [PERSON] по закону є його син [PERSON] , до всього майна, що належало померлому, в тому числі квартири [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, приватним нотаріусом Слободян Л. А. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.12.2025 р., у зв`язку із накладеним арештом на частку квартири [ADDRESS] . Для зняття заборони з 1\\2 квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . [PERSON] звернувся із заявою від 17.09.2025 року у Першу Івано-Франківську державну нотаріальну контору Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Було надано відповідь від 17.09.2025 р. № 1764/02-32 в якій повідомлено Позивача, що зняття заборони з вказаної квартири не представляється можливим, оскільки згідно Акту №10 від 14.02.2013 р. про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду, документи про накладення та зняття заборон за 2007 рік знищені. Також позивач звернувся із заявою від 18.09.2025 р. у Івано-Франківський відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального Міністерства юстиції. У відповіді ДВС в Івано-Франківській області від 22.09.2025 р. повідомила, що Відділом у Автоматизованій системі виконавчого провадження (Система або АСВП), а також у окремому спецрозділі - Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, який є архівною складовою частиною та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, не облікується виконавче провадження, в рамках якого винесено постанову АА №456344, від 07.08.2007 року, що стала підставою для встановлення обтяження №5452513 на нерухоме майно [PERSON] . Отже, матеріали виконавчого провадження знищені за закінченням строку зберігання, а відомості про них не вносилися до ЄДРВП. На теперішній час підстави для зняття виконавцем арешту з майна боржника, передбачені статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" відсутні. У зв`язку з неможливістю отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, позивач змушений звертатись до суду за захистом своїх прав та інтересів, оскільки наявність арешту який накладений на спадкове майно обмежують його в праві вільно володіти майном, яке належить йому за законом. На підставі наведеного, просив суд припинити обтяження у виді арешту нерухомого майна [PERSON] , а саме 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого 09.08.2007 за №5452513 Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА № 456344 ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, державний виконавець Гаріджук В.М., реєстраційний номер обтяження 5452513. Позивач [PERSON] , та його представник в судове засідання не з`явились, повідомлялися належним чином. Від представника позивача адвоката Мельник Марти Романівни до суду надійшла заява про розгляд даної справи за відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, з урахуванням положень ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. За приписами ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ст. 391 ЦК України встановлено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11 -377апп18) зроблено висновок, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано». Судом встановлено, що згідно актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , видане 03 травня 2017 року, його батьками є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.14). [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] під час розлучення, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , видане 17.12.2005 р. на підставі актового запису № 667 від 21 вересня 2005 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 12.06.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції - [INFO] помер [PERSON] (а.с.15). За заявою позивача у травні 2022 р. приватним нотаріусом Слободян Л. А. заведено спадкову справу щодо майна померлого [PERSON] . Проте, нотаріус повідомила позивача про те, що при підготовці документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 62,5 кв.м., реєстраційний номер: 17581570, яка належить померлому [PERSON] , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було виявлено арешт на 1\\2 квартири (а.с.10,16-17). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 322608616 від 13.02.2023 р., на 1\\2 квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 5452513. Підставою обтяження є постанова, АА №456344 від ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції (а.с.18). Згідно листа відповіді ДВС в Івано-Франківській області від 22.09.2025 р. встановлено, що Відділом у Автоматизованій системі виконавчого провадження (далі - Система або АСВП), а також у окремому спецрозділі - Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, який є архівною складовою частиною та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, не облікується виконавче провадження, в рамках якого винесено постанову АА №456344, від 07.08.2007 року, що стала підставою для встановлення обтяження №5452513 на нерухоме майно [PERSON] (а.с.19-20). Таким чином, оскільки неможливо встановити ані стягувача, ані в рамках якого саме виконавчого провадження накладено арешт на майно позивача, суд приходить до висновку, що будь-яких правових підстав для подальшого арешту майна немає, а тому, з метою недопущення порушення майнових прав позивача, арешт майна підлягає скасуванню. На підставі наведеного та

Outcome: approved