Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до Подільського районного суду міста Полтави із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.10.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 9665391 , відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 2000,00 грн. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. 30.01.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 89-МЛ. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 9665391 від 28.10.2022, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Сума заборгованості відповідача становить 7680,00 грн., з яких: - прострочена заборгованість за тілом кредиту - 2000,00 грн.; - прострочена заборгованість за відсотками - 5300,00 грн.; - прострочена заборгованість за комісією - 380,00 грн. Враховуючи викладене представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №9665391 від 28.10.2022 в розмірі 7680,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 8000,00 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 09.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що на підставі анкети заяви на кредит № 9665391 , поданої в електронному вигляді [PERSON] , 28.10.2022 між ТОВ «Міолан» та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № 9665391 від 28.10.2022 (далі - Договір) (а.с. 7-12), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3. Договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2. Договору (далі кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у строки та терміни, передбачені п.п. 1.1.-1.5. та п. 2.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строк/терміни, що визначені цим Договором. Згідно з п.1.2 Договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 2000,00 грн. Відповідно до умов п.1.3 Договору, кредит надається загальним строком на 104 дні з 28.10.2022 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. За п.1.3.1. Договору, пільговий період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 11.11.2022 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 09.02.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). (п.1.3.2. Договору). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 11.11.2022 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 09.02.2023 (останнього дня строку кредитування) (п.1.4 Договору). Згідно з п.1.5.1 Договору, комісія за надання кредиту: 380,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 560,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.2 Договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 5400,00 грн., які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3 Договору). За умовами п.2.1 Договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . У Додатках № 1 та № 2 до Договору сторони погодили графік платежів за договором та паспорт споживчого кредиту (а.с. 12 зв. - 13). Згідно п. 6.1 Договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства. Розміщені в Особистому кабінеті позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, або у SMS повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS повідомлення для позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Товариству (п. 6.2 Договору). Відповідно до п. 6.3 Договору, приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного Договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком розрахунків) Договору в цілому та підтверджує зокрема, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил. У розділі 10 договору «Реквізити сторін» у графі «Позичальник» містяться особисті дані [PERSON] , зокрема: РНОКПП, паспортні дані, адреса проживання, номер телефону. Згідно з довідкою про ідентифікацію, відповідач під час укладення кредитного договору використовував електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора S24127 і який був відправлений їй на номер мобільного телефону, зазначений у договорі (а.с. 14). Аналогічні відомості містяться й у анкеті-заяві на кредит № 9665391 , яка містить крім іншого й хронологію вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину № 9665391 від 28.10.2022. За платіжним дорученням № 85747131 від 28.10.2022 ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] грошові кошти в сумі 2000,00 грн. (а.с. 15 зв.). Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення анкети - заяви № 9665391 про надання кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором S24127, на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки [NUMBER] , на яку, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 2000,00 грн. Цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20. Факти та обставини укладення договору споживчого кредиту та отримання грошових коштів у поданих відповідачем заявах по суті не заперечувались та не спростовані. Отже, у відповідача існують зобов`язання, що виникли з Договору про споживчий кредит № 9665391 від 28.10.2022. Згідно з відомістю про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором № 9665391 від 28.10.2022, станом на 30.01.2023 заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 7680,00 грн., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту 2000,00 грн., прострочена заборгованість за комісіями 380,00 грн., прострочена заборгованість за відсотками 5300,00 грн. (а.с. 16). Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач [PERSON] повністю чи частково виконав зобов`язання за укладеним договором. 30.01.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та був укладений договір відступлення права вимоги № 89-МЛ, за умовами якого ТОВ "Мілоан" відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 17-25). Відповідно до умов п.1.2 Договору відступлення прав вимоги № 89-МЛ від 28.12.2022, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим договором, Новий Кредитор заміняє Кредитора у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля заборгованості та відповідно вказаних у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових- вимог Кредитора за цими Кредитними Договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Відповідно до пунктів 6.2.3 -6.2.4 цього договору, права вимоги переходять до Нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п.7.1 цього договору, після чого Новий кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання акту приймання-передачі Реєстру боржників. Відступлення прав вимоги за цим договором здійснюється без згоди Боржників. Відповідно до платіжної інструкції № 69902 від 30.01.2023 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» здійснило оплату ТОВ «Міолан» за відступлення прав вимоги згідно з умовами Договору № 89-МЛ від 30.01.2023 (а.с. 26 зв.). Згідно з актом приймання-передачі Реєстру боржників від 30.01.2023, ТОВ «Міолан» передало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Реєстр Боржників Кредитора від 30.01.2023, складений за формою згідно із Додатком № 1 до договору. Кількість боржників: 1726 (а.с. 26). Згідно з наявним у справі витягом з реєстру боржників, за договором відступлення прав вимоги № 89-МЛ від 30.01.2023 від ТОВ «Міолан» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» передане право вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 9665391 від 28.10.2022, на загальну суму 7680,00 грн., в т.ч. залишок по тілу кредиту 2000,00 грн., залишок по відсотках 5300,00 грн., залишок по комісії 380,00 грн. (а.с. 27). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже до позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги договором споживчого кредиту №9665391 від 28.10.2022 від первісного кредитора ТОВ «Мілоан», згідно з Договором відступлення прав вимоги №89-МЛ від 30.01.2023. Після отримання права вимоги до відповідача, позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з положеннями ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, з відповідача підлягають стягненню нараховані відсотки за користування кредитним коштами на загальну суму 5300,00 грн. У зв`язку з прийняттям Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року текст статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» був викладений в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Законом України «Про споживче кредитування» не забороняється встановлювати в договорі комісії, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, до договору про споживче кредитування може бути включена умова щодо сплати комісії за надання кредиту. Крім того, укладаючи кредитний договір від 28.10.2022, відповідач [PERSON] повинен був достовірно знати про його умови та про наслідки невиконання умов кредитного договору, повинен був діяти добросовісно, а підписавши договір, він погодився з його умовами та взяв на себе зобов`язання, передбачені договором, в тому числі і щодо оплати комісії за надання кредиту. Відповідно до п.1.5.1 Договору про споживчий кредит від 28.10.2022 № 9665391, комісія за надання кредиту: 380,00 грн., яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Встановлення банком у кредитному договорі комісії не суперечить закону. Умова договору щодо обов`язку сплачувати комісію за надання кредиту недійсною визнана не була. За таких обставин позивач має право вимагати стягнення заборгованості з комісійної винагороди. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006р.). Отже, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, підтверджені доказами, які досліджені в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд вказує, що у відповідності до положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи в разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено 2422,40 грн судового збору, отже, на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають стягненню судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2422,40 грн. (а.с.1), які є належно підтвердженими. Крім того позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. Так як позивач скористався правовою допомогою, про що свідчить копія договору про надання правової(правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, копія ордера на надання правничої (правової) допомоги, копія акту наданих послуг №Д/6182 від 22.10.2025 року та копія детального опису наданих послуг до акту №Д/6182 від 22.10.2025 року, а тому, з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, та враховуючи те, що відповідачем не були надані заперечення щодо розміру витрат на правову допомогу, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 8000,00 грн витрат на правову допомогу.

Outcome: approved