Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

В лютому 2026 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 19 грудня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Капустинській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 03. В шлюбі дітей немає. З відповідачем спільне життя не склалося. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки, що виникали між ними. З відповідачем подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, живуть, як чужі люди. Фактично їх сім`я розпалася та існує лише формально, тому позивачка прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що з 19 грудня 2011 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували у Капустинській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 03. Спільне життя не склалося, причиною є постійні сварки та суперечки, що виникали між сторонами. Подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, живуть, як чужі люди. Фактично їх сім`я розпалася та існує лише формально. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved