Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

22 грудня 2025 року представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами та судових витрат, мотивуючи вимоги наступним. 21 лютого 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 108724467. На підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/111801 до ТОВ «Таліон Плюс», в подальшому на підставі договору факторингу від 03 січня 2019 року № 20190103, реєстру прав вимоги від 20 листопада 2019 року № 6 право вимоги за кредитним договором від 21 лютого 2019 року № 108724467 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Позивачнабув права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором в сумі 14 350,00грн, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 350,00 грн сума заборгованості за відсотками. 05 квітня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3097618815/662649. На підставі договору факторингу від 09 грудня 2021 року № 09100021 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло права грошової вимоги за вказаним кредитним договором в сумі 12 000,00 грн, з яких: 3 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 000,00 грн сума заборгованості за відсотками. Позивач просив стягнути з відповідача вказані суми та сплачений при подачі позову судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 3). Відповідач, повідомлений про розгляд справи у встановленому законом порядку шляхом направлення повістки рекомендованим повідомленням, оголошення на сайті суду, у судове засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду (а.с. 52). Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки сторони повідомлені вчасно та належним чином. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, підпадають під вид цивільноправових відносин зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, з врахуванням наступного. Згідно зі ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.ст. 610, 611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що 21 лютого 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір № 108724467. Кредитний договір підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію». Кредит надано у національній валюті, сторонами було узгоджено всі умови укладеного договору про надання фінансового кредиту, а саме розмір кредиту, строк, відсотки. Відповідно до кредитного договору № 108724467 від 21 лютого 2019 року [PERSON] отримав кредит зі строком на 30 днів, сума кредиту становить 5 000,00 грн з процентною ставкою 1,70 % за кожен день кредиту, річною процентною ставкою 620,50 %. Підписаний графік розрахунків, відповідно до якого термін платежу 23 березня 2019 року, нараховані проценти 2 550,00 грн, до сплати 7 550,00 грн (а.с. 8-9). У відповідності з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/111801, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги по сплаті суми боргу за кредитним договором, строк платежу за яким настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а факт зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до договору факторингу від 03 січня 2019 року № 20190103, реєстру прав вимоги від 20 листопада 2019 року № 6 право вимоги за кредитним договором від 21 лютого 2019 року № 108724467 від ТОВ «Таліон Плюс» перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ», яке набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором в сумі 14 350,00 грн, з яких: 5 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 350,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 11-14). 05 квітня 2021 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 3097618815/662649, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 3 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів, тобто до 04 травня 2021 року, з 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована. Кредит надано в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Невід`ємною частиною договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства https://www.eurogroshi.com.ua/. Клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування», підписав додаток до договору про надання фінансового кредиту графік розрахунків та орієнтована вартість кредиту (а.с. 19-22). На підставі договору факторингу від 09 грудня 2021 року № 09100021, акту прийому передач реєстру боржників, додаткової угоди № 1 до договору факторингу від 14 грудня 2021 року, реєстру боржників, розрахунку заборгованості за період з 09 грудня 2021 року по 31 жовтня 2025 року до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором в сумі 12 000,00 грн, з яких: 3 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 000,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 22-29). Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами від 21 лютого 2019 року № 108724467, від 05 квітня 2021 року № 3097618815/662649, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язаннях борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів в загальному розмірі 26 350,00 грн. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитними договорами, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов укладених кредитних договорів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 3 028 грн 00 коп., тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати за сплату судового збору у вказаному розмірі.

Outcome: approved