Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи До Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла заява [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , у якій просить покласти на [PERSON] обов`язки: заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання з постраждалою особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] строком на 6 місяців; заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче 150 метрів до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] строком на 6 місяців; заборонити [PERSON] вести телефонні переговори, листування через будь-які месенджери (вайбер, телеграм ін. додатки), електронну адресу чи соціальні мережі з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб, строком на 6 місяців; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона у місці невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців. В обгрунтування своїх вимог представник заявниці посилається на те, що на протязі тривалого часу заявниця [PERSON] потерпала від фізичного та психологічного насильства. Заявниця неодноразово викликала поліцію у зв`язку з вчиненням [PERSON] домашнього насильства до неї та її неповнолітніх дітей. Вказаний факт підтверджується постановою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 22.05.2025 року у справі №597/672/25. 12.02.2026 року [PERSON] повідомила про вчинення домашнього насильства [PERSON] . Працівниками Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області складено адміністративний протокол на заінтересовану особу за ст.173-2 КУпАП та відповідно до оцінки ризиків вчинення домашнього насильства було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №653706 від 12.02.2026 року стосовно постраждалої особи [PERSON] . Однак вжиті поліцією заходи не принесли очікуваного результату. Видача обмежувального припису є єдиним дієвим способом захисту від насильства з боку [PERSON] , який є агресивним, вчиняє щодо [PERSON] та дітей фізичне насильство, яке проявляється ляпасами, штовханням, струсами, обзиванням, лайкою, погрозами. Посилаючись на наведене, представник заявниці [PERSON] вважає, що в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» [PERSON] є особою яка постраждала від домашнього насильства, вчиненого кривдником [PERSON] . З метою забезпечення її захисту від подальшого домашнього насильства зі сторони останнього, просить задовольнити заяву. Заінтересована особа [PERSON] не заперечує проти задоволення заяви про видачу обмежувального припису. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, однак від представника заявниці [PERSON] надійшла заява, в якій просила справу розглянути за їх відсутності. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява, якою просив розглядати справу за його відсутності та заяву задоволити. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 27.02.2026 року заяву [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] , про видачу обмежувального припису залишено без руху та надано представнику заявниці [PERSON] строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині. 10.03.2026 року до Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла заява представника заявниці [PERSON] [PERSON] про усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали суду від 27.02.2026 року. Ухвалою суду від 11.03.2026 року суддя Шевчук В.М. прийняла до свого провадження цивільну справу та визначила проводити розгляд справи у порядку окремого провадження. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] , про видачу обмежувального припису підлягає задоволенню з таких підстав. Заявниця [PERSON] народилася [INFO] у м.Заліщики Тернопільської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Заліщицьким РВ УМВС України в Тернопільській області 02.03.2011 року. Згідно витягу з реєстру територіальної громади про реєстрацію місця проживання №2024/001120879 від 02.02.2024 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 01.07.1997 року. 16.02.2026 року стосовно [PERSON] складено протокол серії ВАД 744830 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, зокрема за фактом того, що 12.02.2026 року біля 20 години 21 хвилини [PERSON] в [ADDRESS] за місцем спільного проживання вчинив відносно співмешканки [PERSON] домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю [PERSON] , дане правопорушення вчинив повторно протягом року. За результатами проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства інспектором СРПП ВП №4 ЧРУП ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Задорожним Р.В. від 12.02.2026 року, постраждала [PERSON] , [INFO] , кривдник [PERSON] , [INFO] визначено рівень небезпеки високий. Працівниками Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №653706 від 12.02.2026 року стосовно постраждалої особи [PERSON] , яким встановлено заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: - заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалих осіб; -заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалими особами. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 21 години 00 хвилин 12.02.2026 року та діє до 21 години 00 хвилин 21.02.2026 року. Судом встановлено, що [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст.173-2 КУпАП відносно заявниці, а саме: постановою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 22 травня 2025 року (справа №596/672/25), якою встановлено неодноразове вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно своєї колишньої співмешканки [PERSON] , з якою він спільно проживає та пов`язаний спільним побутом. [PERSON] висловлював словесні образи нецензурною лексикою, образливими словами, погрозами фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск. Незважаючи на судові рішення, [PERSON] продовжує протиправну поведінку щодо [PERSON] , що полягає в здійсненні психологічного насильства, а також порушує терміновий заборонний припис. V. Оцінка суду Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Нормою ч.1 ст.235 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Згідно п.3 ч.1 ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до ч.1 ст.350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Верховним Судом у постанові №753/4405/20 від 12 квітня 2022 року зазначено, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будьякий спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно із ч.3 ст.26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п.9 ч.1 ст.1 згаданого Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 369/7782/19 зроблено висновок, що відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Звертаючись до суду, представник заявниці [PERSON] обґрунтовувала підстави для видачі судом обмежувального припису стосовно [PERSON] нормами статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Суд оцінивши доводи заяви, проаналізувавши надані документи, встановив, що [PERSON] , який заявниці приходиться колишнім співмешканцем, неодноразово за місцем проживання [PERSON] вчиняв щодо неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, що вбачається із вищенаведеного судового рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області. Дії [PERSON] полягали у образах нецензурною лексикою, приниженні, погрозах фізичною розправою, чиненні морального та психологічного тиску, що в сукупності вказує на те, що заінтересована особа продовжує вчиняти домашнє насильство щодо [PERSON] , що викликає у постраждалої особи побоювання за свою безпеку та стало причиною її звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Заявниця [PERSON] з урахуванням та оцінкою наявних ризиків потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки ігнорування [PERSON] застосованих судом заходів впливу до нього, дають підстави вважати вірогідним продовження чи повторне вчинення кривдником щодо неї домашнього насильства. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках(ч.1 ст.13 ЦПК України). З огляду на вказані обставини, суд доходить до висновку про необхідність видачі обмежувального припису щодо [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , на строк шість місяців та визначити заходи тимчасового обмеження прав в межах заявлених вимог: заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання з постраждалою особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] строком на 6 місяців; заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче 150 метрів до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] строком на 6 місяців; заборонити [PERSON] вести телефонні переговори, листування через будь-які месенджери (вайбер, телеграм ін. додатки), електронну адресу чи соціальні мережі з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб, строком на 6 місяців; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона у місці невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців. Відповідно до ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved