Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Заявник [PERSON] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , в інтересах якого діє представник адвокат Паньків Василь Дмитрович, подав до суду заяву, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме родинний зв`язок між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , як між сином та мамою. У заяві покликається на те, що [PERSON] , [INFO] являється сином покійної мами [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Документи, що підтверджують родинні зв`язки Заявника із спадкодавцем збереглися та додаються до матеріалів справи. Разом з тим, в свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] в графі «Батьки» його мати записана як « [PERSON] », а згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (дошлюбне прізвище мами [PERSON] ) в графі «Громадянин (ка)» прізвище мами Заявника записане як « [PERSON] ». Крім цього в свідоцтві про одруження [PERSON] та [PERSON] (батьків Заявника) в графі «громадянка» прізвище, ім`я та по батькові мати [PERSON] записана як « [PERSON] », що не дає можливості встановити родинні зв`язки між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] , як між мамою та сином. Після смерті [PERSON] , (мами Заявника) яка померла [INFO] , відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті [PERSON] , склала заповіт на все належне їй майно з чого б воно не складалося та де б не знаходилося на користь свого сина [PERSON] . Заповіт спадкодавцем складений та підписаний в присутності секретаря Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. На час смерті заповідача, заповіт нею не доповнювався, не змінювався та не скасовувався. У встановлений законом порядок, після смерті [PERSON] , (мама Заявника), [PERSON] , [INFO] , звернувся до приватного нотаріуса Коломийського РНО Коломийського району Яшана Р.Р., із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , [PERSON] , було відмовлено з підстав неможливості встановити родинні зв`язки спадкоємця з померлим спадкодавцем [PERSON] . Таким чином, у зв`язку з цим, виникла неохідність встановити факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] . Ухвалою суду від 04 лютого 2026 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. У судове засідання заявник та його представник не з`явилися. Представник заявника - адвокатПаньків В.Д. подав до суду заяву, в якій просив судове засідання провести у його відсутності та відсутності заявника та ухвалити судове рішення на користь [PERSON] . Представник заінтересованої особи Городенківська міська рада в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи був належним чином повідомлений. Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи завідсутності заінтересованої особи. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, дійшов до наступного висновку. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. П.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 24.06.1996 року Городенківським РВ УМВС в Івано-Франківській області та витягу з Реєстру територіальної громади №2025/018464998 від 10.12.2025 зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] : [ADDRESS] . Із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 10 грудня 1957 року слідує, що [PERSON] народився [INFO] і його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 07.07.1962 року стверджується, що [PERSON] , 1931 року народження та [PERSON] , 1935 року народження одружились 07 липня 1962 року і після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] слідує, що [PERSON] народилася [INFO] , в селі Олієво-Королівка Городенківський район Івано-Франківська область і її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Із копії господарських книг, наданих Олієво-Королівської сільської ради вбачається, що: - на 1980-1982 роки в домогосподарстві в с. Олієво-Королівка, головою якого була [PERSON] , були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] зять, [PERSON] , [INFO] -дочка; - на 1983-1985 роки в домогосподарстві в с. Олієво-Королівка, головою якого була [PERSON] , були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] зять, [PERSON] , [INFO] -дочка; [PERSON] , [INFO] внук, [PERSON] , [INFO] внук, [PERSON] невістка; - на 1986-1990 роки в домогосподарстві в с. Олієво-Королівка, головою якого була [PERSON] , були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] зять, [PERSON] , [INFO] -дочка; [PERSON] , [INFO] внук, [PERSON] , [INFO] невістка; - на 1991-1995 роки в домогосподарстві в с. Олієво-Королівка, головою якого була [PERSON] , були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] зять, [PERSON] , [INFO] -дочка. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Довідкою Олієво-Королівського старостинського округу Городенківської міської ради №10-130 від 30.07.2025 стверджується, що [PERSON] , [INFO] мама [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , дійсно була зареєстрована за місцем проживання у [ADDRESS] . На день її смерті разом із нею за місцем проживання були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] син. За життя, 22 січня 219 року, жителька села Олієво Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, 1913 року народження, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, що зареєстроване в книзі нотаріальних дій під №3, яким все належне їй майно, яке належить їй і буде належати їй на день її смерті та на що вона за законом матиме право заповіла своєму сину [PERSON] , [INFO] . Даний заповіт є чинний, зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 63675331, що доводиться Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №83770192 від 30.12.2025. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , у віці 90 років, у селі Олієво Королівка Городенківський район Івано-Франківська область (відповідний актовий запис №356 від 26.07.2025 року), що доводиться копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 26.07.2025 року Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2 ст. 1236 ЦК України). Відповідно дост. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах-уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. 30.12.2025 заявник [PERSON] , [INFO] , як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріуса із заявою №356 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та зареєстрував у приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріальної округу Івано-Франківської області спадкову справу за №150/2025. 22 січня 2016 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріальної округу Івано-Франківської області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке складається з: земельної ділянки, площею 1,083 гектара, кадастровим номером: 2621682900:06:002:0045, цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки [PERSON] не було надано доказів родинних відносин з померлою [PERSON] , як матір`ю і сином. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що встановення факту родинних відносин необхідно заявнику для оформлення спадщини та одержання відповідного правовстановлюючого документу. У даній справі встановлення факту не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право. Той факт, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є сином та мамою, підтверджується дослідженими судом доказами. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до переконання, що зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] . Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки дозволить йому реалізувати права спадкоємця. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved