Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Представник позивача - адвокат Прокіп`юк Оксана Юріївна , яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до Рахівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Рахівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області, [INFO] , Рахівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту батьківства, в обґрунтування якої зазначила наступне. [PERSON] з 2010 року по 2013 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] . В цей період в них народилося двоє дітей, дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя [PERSON] та [PERSON] не склалося, тому відносини між ними так і не були зареєстровані, шляхом укладення шлюбу. Після народження дітей, [PERSON] виїхав до Київської області, залишивши сім`ю. Проживаючи деякий час там, одружився на іншій жінці [PERSON] , з якою згодом розлучився. Та за місяць до загибелі одружився вдруге із [PERSON] . Реєстрація народження дітей відбулась за заявою Заявниці, бо вони з чоловіком [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі. Відомості про батька дітей в актовому записі про їх народження були записані відповідно до частини першої статті 135 СК України, а саме батьком дитини був записаний [PERSON] . 3 24 лютого 2022 року до 31 липня 2024 року [PERSON] проходив військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період. Однак, [INFO] , [PERSON] загинув під час виконання бойових завдань, що стало великою втратою для дітей останнього. Дане стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 серпня 2024 року та повідомленням про смерть командира військової частини від 02.08.2024 №1/37/7764. Не зважаючи на те, що [PERSON] та [PERSON] не перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, останній дуже дбав за добробут дітей, забезпечував дітей матеріально, дуже їх любив, брав участь у їх вихованні. Даний факт підтверджується і доданими фотосвітлинами. Інших дітей [PERSON] не мав, дочка [PERSON] та син [PERSON] були його єдиними дітьми. За життя [PERSON] все обіцяв звернутися із заявою до РАЦСу про визнання батьківства, однак кожного разу були якісь перешкоди. Позивачка могла звернутися до суду із позовом по визнання батьківства, однак зважала на те, що нині померлий батько дітей, [PERSON] завжди добре піклувався про добробут, дітей. Крім того, позивачка перебувала із [PERSON] у добрих дружніх стосунках, тому, щоб не зіпсувати їх все чекала на момент добровільного юридичного оформлення [PERSON] свого батьківства стосовно дітей через органи РАЦС. З метою захисту сімейних та цивільних прав виникла необхідність оформлення документів для одержання передбачених чинним законодавством виплат та допомоги (одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця та пенсії у зв`язку із втратою годувальника), отримання спадщини, також права на навчання у вищому навчальному закладі за державним замовленням. До матеріалів позовної заяви додаються достатні докази, які доводять батьківство нині померлого [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Це копія Витягу із особової справи старшого солдата [PERSON] , де у графі сімейний стан, він зазначав дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; смс- повідомлення між ним та дітьми, де він вітає дітей з днем народження, питає про їх справи, навчання, стан здоров`я, тощо; виписка по банківському рахунку, згідно якого вбачається періодичність надсилання коштів на матеріальне утримання дітей; фотосвітлини. Факт батьківства нині померлого [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON] , має юридичне значення, тобто від них залежить виникнення особистих та майнових прав малолітніх дітей, зокрема права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби та оформлення пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, як особами, які були дітьми загиблого військовослужбовця [PERSON] , отримання права на спадкування. Вирішення даного юридичного факту в позасудовому порядку чиним законодавством не передбачено. На підставі викладеного представник позивача просила позовну заяву задовольнити. Встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, зареєстрований [ADDRESS] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , мешканця [ADDRESS] . Зобов`язати Рахівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] а саме: в актовому записі №20 про народження [PERSON] , складеного 22 травня 2012 року виконавчим комітетом Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області в графі «батько» зазначити: « [PERSON] , [INFO] , громадянство України, уродженець с. Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області»; в актовому записі №21 про народження [PERSON] , складеного 22 травня 2012 року виконавчим комітетом Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області в графі «батько» зазначити: « [PERSON] , [INFO] , громадянство України, уродженець с. Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області». Стягнути, в рівних частинах, з відповідачів в користь позивачки судові витрати, що складаються з 1211,20 гривень судового збору, витрат на правову допомогу, витрат на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, документально підтверджені на день ухвалення рішення суду. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 10.12.2024 позовну заяву [PERSON] , в особі представника- адвоката Прокіп`юк Оксани Юріївни, поданою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Рахівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області, [INFO] , Рахівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту батьківства, прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 24.12.2024 року до вирішення по суті вищевказаної справи та набуття рішенням суду законної сили, забезпечено позов шляхом заборони Міністерству оборони України вчиняти дії щодо нарахування та виплати [PERSON] , мешканці [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , мешканці [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , мешканцю [ADDRESS] , одноразової грошової допомоги у зв`язку загибеллю [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Костилівка, Рахівського району Закарпатської області, дата смерті [INFO] , місце загибелі м. Вугледар, Волноваського району, Донецької області. Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.01.2026 року закрито провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про встановлення факту батьківства у зв`язку зі смертю останнього. Розгляд справи за позовом [PERSON] продовжено до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , треті особи без самостійних вимог: Рахівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, [INFO] , Рахівська державна нотаріальна контора про встановлення факту батьківства. Закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено зазначену цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте надіслала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник позивача - адвокат Прокіп`юк Оксана Юріївна в судове засідання не з`явилась, проте надіслала заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Зазначила, що висновок молекулярно-генетичної експертизи підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами та визнанням позову відповідачем [PERSON] . А тому просила встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Натомість, представник відповідача - адвокат Поштак Ю.С. подала до суду заяву, в якій просила визнати недопустимим доказом у справі висновок молекулярно-генетичного дослідження від 15.09.2025 № 49766, виконаного медико-генетичним центром «Мама Рара» (ТОВ «МАМА ПАПА), та не брати зазначений документ до уваги при ухваленні рішення у справі. Справу розглянути без участі відповідача [PERSON] та її представника. В задоволенні позову [PERSON] про встановлення факту батьківства відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи без самостійних вимог Рахівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гарна М.М., за допомогою системи «Електронний суд» надіслала заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, у задоволенні заяви не заперечувала, якщо факт буде доведений у судовому засіданні. Представник третьої особи без самостійних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи без самостійних вимог [INFO] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 3 ст.211 ЦПК України, Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно із копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 22.05.2012 року та серії [NUMBER] від 22.05.2012 року, виданих виконкомом Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, батьками дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , записані в графі мати - [PERSON] , в графі батько - [PERSON] , який записаний на підставі ч. 1 ст. 135 СК України за заявою матері [PERSON] , оскільки з чоловіком [PERSON] вони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Вказане підтверджується і витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00034527664, №00034529138 від 11.01.2022 року. Довідкою від 22.08.2024 №824, виданою старостою с. Ділове встановлено, що [PERSON] проживала спільно з [PERSON] у цивільному шлюбі з 2010 по 2013 рік та в цей період в них народились двоє дітей - дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Згідно виписці по картці [PERSON] за період з 01.12.2023 по 30.08.2024, від [PERSON] на її рахунок поступали кошти сумами 2000 грн., 3000 грн., 3000 грн.,6000 грн., 1500 грн., 2000 грн. Згідно лікарського свідоцтва про смерть, [PERSON] загинув під час виконання бойових завдань [INFO] у м. Вугледар Донецької області. Вказане також підтверджується повідомленням про смерть командира військової частини від 02.08.2024 №1/37/7764. Крім того, даний факт підтверджено також свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 серпня 2024 року, виданим Рахівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Як вбачається з переписки, [PERSON] спілкувався зі своїми дітьми - дочкою [PERSON] та сином [PERSON] , цікавився їх навчанням та здоров`ям, вітав зі святами. На фото світлинах, долучених до матеріалів справи, зображено [PERSON] разом зі своїми дітьми. Висновком молекулярно-генетичного дослідження від 15.09.2025 № 49766, виконаного медико-генетичним центром «Мама Рара» (ТОВ «МАМА ПАПА) встановлено, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є біологічними бабусею та дідусем дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] складає 99,9999%. Вирішуючи позовну заяву [PERSON] , суд керується наступними положеннями законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. При цьому, згідно, ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Порядок визнання батьківства за заявою матері та батька дитини регламентований ст.126 СК України, відповідно до якої походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Разом з цим, згідно ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно з ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Згідно висновків, викладених в постанові Верховного Суду у справі № 361/2653/15-ц від 15.04.2021, предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України). Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 17.02.2021 у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Отже, підставою для визнання батьківства, є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від батька. Таким чином, дослідженими у ході судового розгляду доказами встановлено, що згідно свідоцтв про народження, батьками дітей [PERSON] та [PERSON] записані: мати - [PERSON] та батько - [PERSON] . Водночас, згідно вищезазначеного висновку про біологічну спорідненість встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є біологічними бабусею та дідусем дітей - [PERSON] та [PERSON] . Крім того зазначена обставина не заперечується відповідачкою [PERSON] (бабусею), а повністю визнається. На підставі викладеного, суд зазначає, що висновок молекулярно-генетичної експертизи у сукупності з іншими доказами, дослідженими судом, а також визнанням позову відповідачем [PERSON] є підставою для задоволення позовних вимог позивача та встановлення факту батьківства, а саме того, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . При цьому судом встановлено, що для позивача встановлення факту батьківства [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON] є необхідним з метою захисту сімейних та цивільних прав, оформлення документів для одержання передбачених чинним законодавством виплат та допомоги (одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця та пенсії у зв`язку із втратою годувальника), отримання спадщини, також права на навчання у вищому навчальному закладі за державним замовленням, оскільки [PERSON] та [PERSON] є дітьми загиблого військовослужбовця. Посилання відповідача [PERSON] та її представника Поштак Ю.С. про визнання недопустимим доказом у справі висновку молекулярно-генетичного дослідження від 15.09.2025 № 49766, суд не бере до уваги з огляду на наступне. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Згідно із ч. 1 ЦПК України суд призначає експертизуу справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Позивачем додано до позовної заяви висновок молекулярно-генетичного дослідження від 15.09.2025 № 49766, виконаного медико-генетичним центром «Мама Рара» (ТОВ «МАМА ПАПА) встановлено, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є біологічними бабусею та дідусем дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] складає 99,9999%. Відповідачка [PERSON] (бабуся) добровільно зявилася до медичної установи для надання біологічних зразків, в подальшому з вказаним висновком погодилась, позов визнала. Відповідачка [PERSON] та її представник результати вказаного висновку заперечувала, оскільки вказаний документ не відповідає вимогам до висновку експерта та не може вважатися належним письмовим доказом у формі експертного висновку. Разом із цим, як вбачається з матеріалів справи, Медико-генетичний центр «МАМА ТАТО» має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, у тому числі за спеціальністю генетика лабораторна, ВИТЯГ відомостей з бази даних Ліцензійного реєстру МОЗ України суб`єктів господарювання, які провадять господарську діяльність з медичної практики. Реквізити ліцензіата ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МБМБ РБРБ" Місцезнаходження: м. Київ, вул. Тарасівська, буд. 2/21, Ідентифікаційний код: 40652411, Рішення про видачу ліцензії від 03.11.2016 № 1, спеціальності, втому числі генетика медична. В частині суті дослідження вказаний висновок сторонами не оскаржувався, у тому числі відповідачкою [PERSON] , яка висловила сумніви щодо вказаного документа, однак жодного доказу не надала, про призначення судової експертизи не клопотала. Тому суд не вбачає підстав для визнання цього доказу недопустимим. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тестє єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення ЄСПЛ у справі «Калачова проти росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05). Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства ( материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що в ході розгляду справи було достовірно встановлено факт біологічного батьківства [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON] . За таких обставин суд дійшов висновку, що позовна заява [PERSON] про встановлення факту батьківства є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що запис про батька дітей [PERSON] та [PERSON] у Книзі реєстрації народжень зроблений на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я по батькові матері, батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. З урахуванням викладених обставин, а саме того факту, що запис про батька дітей був здійснений на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, з урахуванням встановлення факту батьківства [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON] , суд приходить до висновку, що позовні вимоги про внесення відповідних змін також підлягають задоволенню. У відповідності до ч.7 ст.158 ЦПК України, у зв`язку із ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 24.12.2024 року (справа № 305/4773/24, номер провадження 2-з/305/37/24) шляхом заборони Міністерству оборони України вчиняти дії щодо нарахування та виплати [PERSON] , мешканці [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , мешканці [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , мешканцю [ADDRESS] , одноразової грошової допомоги у зв`язку загибеллю [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Костилівка, Рахівського району Закарпатської області, дата смерті [INFO] , місце загибелі м. Вугледар, Волноваського району, Донецької області продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Вирішення вимоги позивача про розподіл судових витрат. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Таким чином, у відповідності до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в рахунок погашення сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1211,20 грн., документально підтвердженого квитанціями від 14.11.2024 №10 та від 06.09.2024 №0194-9461-2658-6281. Частиною 2 ст.15 ЦПК України визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною 1 ст.26 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Положеннями ст.137 ЦПК України регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, для стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правову допомогу, позивачем необхідно подати до суду докази надання такої допомоги, зокрема договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція, платіжне доручення або інший банківський документ), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, які б документально підтверджували понесені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні таких витрат. Дана правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Судом встановлено, що представником позивача не доведено витрати в розмірі 6 000 грн. за надані послуги правничої допомоги, не подано жодних доказів на їх підтвердження, а тому в задоволенні вимоги позивача, інтереси якої представляє адвокат Прокіп`юк О.Ю. про стягнення понесених витрат на правничу допомогу слід відмовити. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження витрат на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, на день ухвалення рішення суду не надано. Отже в задоволенні відшкодування вказаних витрат також слід відмовити. Суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 2 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. У відповідності до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на дотриманні норм процесуального права. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи вищевикладене, на підставі всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених належними та допустимими доказами, перевіреними в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання батьківства обґрунтовані і підлягають задоволенню; вимоги про розподіл судових витрат, зокрема, стягнення сплаченого судового збору підлягають задоволенню, щодо витрат на правничу допомогу та витрат на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, суд вважає за необхідне залишити за рахунок позивачки, оскільки саме виникнення такої позовної заяви пов`язано з діями чи бездіяльністю самої позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved