Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ [PERSON] звернулася до Хорошівського районного суду Житомирської області із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити юридичний факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] з вересня 2018 року до моменту його смерті [INFO] . В обґрунтування заяви [PERSON] зазначає, що з вересня 2018 року вона та [PERSON] почали постійно проживати разом як сім`я за адресою: [ADDRESS] . Заявниця вказує, що з цього часу вони вели спільне господарство та побут, мали спільний бюджет, набули взаємних прав та обов`язків, постійно піклувалися один про одного та підтримували в скрутних ситуаціях. Після мобілізації [PERSON] до лав Збройних Сил України вони продовжували підтримувати тісні сімейні стосунки, спілкуватися, а за наявності можливості він приїжджав додому. Фактичне ведення спільного господарства та наявність спільного бюджету також підтверджується систематичними грошовими переказами з боку загиблого на банківські рахунки заявниці. Крім того, під час проходження служби військовослужбовець [PERSON] офіційно зазначав [PERSON] у своїх анкетних даних військової частини як «цивільну дружину». [INFO] [PERSON] трагічно загинув внаслідок мінно-вибухової травми під час нещасного випадку, пов`язаного з вибухом боєприпасу. Заявниця наголошує, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу має для неї юридичне значення, оскільки це об`єктивно необхідно їй для підтвердження свого статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця та реалізації права на соціальний захист і відповідні гарантії, передбачені законодавством України, зокрема для отримання одноразової грошової допомоги. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН Ухвалою Хорошівського районного суду Житомирської області від 09.02.2026 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання на 04.03.2026. Цією ж ухвалою, з метою повного, всебічного та об`єктивного встановлення обставин справи, суд витребував від Військової частини [NUMBER] належним чином засвідчені копії документів з особової справи військовослужбовця [PERSON] (анкети, автобіографії тощо), а також відомості щодо складання ним особистого розпорядження на випадок загибелі. Заінтересована особа Військова частина [NUMBER] направила до суду заяву на виконання ухвали про витребування доказів, надавши запитувані судом документи щодо військовослужбовця [PERSON] . У своїй заяві представник військової частини зазначив, що у них відсутня інформація щодо складання [PERSON] особистого розпорядження на випадок полону або смерті. Разом з тим, військова частина [NUMBER] повідомила, що не заперечує проти розгляду справи за наявними матеріалами та доказами, і заявила клопотання про проведення розгляду справи без участі її представника. Заінтересована особа [PERSON] (сестра загиблого) подала до суду письмові пояснення, в яких повністю підтримала заявлені вимоги [PERSON] та просила заяву задовольнити. У своїх поясненнях вона підтвердила, що її брат, [PERSON] , та заявниця дійсно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2014 року і до дня його загибелі. Вона зазначила, що вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, разом купували меблі, техніку та інші предмети домашнього побуту. Крім того, [PERSON] вказала, що брат із заявницею часто приїжджали до них в гості, зустрічалися на дачі, разом їздили на відпочинок, а певний час навіть проживали разом з ними в їхньому домі. Також зауважила, що пара багато подорожувала і часто брала із собою в поїздки доньку [PERSON] від першого шлюбу - [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] (мати загиблого) також подала до суду письмові пояснення, в яких заявлені вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Вона підтвердила факт спільного проживання свого сина та заявниці як однієї сім`ї без реєстрації шлюбу, починаючи з 2014 року. [PERSON] вказала на те, що вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та купували речі домашнього вжитку. Додатково зазначила, що син та заявниця постійно приїжджали в гості, зустрічалися на дачі, разом відпочивали та деякий час проживали в її квартирі. Вона також підтвердила факт спільних подорожей пари разом із донькою сина від першого шлюбу. У судовому засіданні 04.03.2026 заявниця [PERSON] та її представник адвокат Говоруха М.М., беручи участь у справі в режимі відеоконференції, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у заяві. Представник заявниці акцентував увагу суду на тому, що надані докази у своїй сукупності беззаперечно доводять наявність усіх обов`язкових ознак сім`ї, передбачених нормами Сімейного кодексу України, а саме: спільність проживання, спільність побуту та наявність взаємних прав і обов`язків. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] та представник Військової частини [NUMBER] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. У судовому засіданні 04.03.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та, враховуючи складність справи, на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 10.03.2026. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ Судом встановлено, що заявниця [PERSON] та померлий [PERSON] , проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Зазначений факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав і обов`язків підтверджується наступними належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні: 1. Щодо факту спільного проживання за однією адресою та ведення спільного побуту: -Письмовою заявою власниці квартири [PERSON] (за адресою: [ADDRESS] ). У заяві власниця житла підтверджує, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом у вказаній квартирі з вересня 2018 року. Право власності [PERSON] на відповідну квартиру підтверджено копією відповідного договору купівлі-продажу від 11.07.2006. -Виписками по банківських рахунках АТ КБ «ПриватБанк», які свідчать про наявність спільного бюджету та систематичні взаємні грошові перекази між банківськими картками [PERSON] та [PERSON] протягом 20232025 років. 2. Щодо визнання факту сімейних відносин найближчими родичами померлого (заінтересованими особами у справі): -Заявою матері померлого, [PERSON] (родинні відносини підтверджені копією свідоцтва про народження померлого [PERSON] , де вказана матір - [PERSON] ), від 10.02.2026 року, яка власноручно підтвердила, що її син проживав разом із [PERSON] , вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, часто подорожували разом із донькою [PERSON] від першого шлюбу та регулярно відвідували її родину. Вона також подала до суду заяву про підтримку заявлених вимог та прохання задовольнити заяву [PERSON] -Заявою рідної сестри померлого, [PERSON] (родинні відносини підтверджені копією свідоцтва про народження сестри - [PERSON] , де вказана спільна матір [PERSON] ), від 11.02.2026 року, яка також повністю підтвердила факт проживання її брата із заявницею однією сім`єю без реєстрації шлюбу, наявність у них спільного бюджету та побуту. Сестра також подала до суду заяву про підтримку заявлених вимог у повному обсязі. 3. Щодо статусу [PERSON] як військовослужбовця та визнання ним заявниці своєю дружиною в офіційних документах Міністерства оборони України: -Листом Військової частини [NUMBER] № 2789 від 28.12.2025 року, у якому командування частини офіційно підтверджує, що військовослужбовець [PERSON] зазначав в анкетних документах [PERSON] своєю цивільною дружиною. -Листом Військової частини [NUMBER] № 496 від 26.02.2026 року, згідно з яким за даними електронного журналу обліку особового складу ВЧ [NUMBER] щодо померлого солдата [PERSON] зазначена [PERSON] як цивільна дружина з тією ж адресою проживання ( [ADDRESS] ). 4. Щодо факту смерті військовослужбовця та відсутності особистого розпорядження: -Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінальне провадження № 12025170540000235 від 01.07.2025 року), з якого вбачається, що 01.07.2025 року солдат ВЧ [NUMBER] [PERSON] помер у хірургічному відділенні внаслідок мінно-вибухової травми. -Офіційним повідомленням Військової частини [NUMBER] (заява про виконання ухвали суду від 26.02.2026 та лист № 493 від 26.02.2026), у якому зазначено, що солдат [PERSON] не складав особистого розпорядження на випадок полону або своєї смерті щодо виплати грошового забезпечення чи одноразової грошової допомоги. -Довідкою про нарахування Військової частини [NUMBER] № 491 від 23.02.2026, де вказано дату смерті [INFO] та вказані відповідні нарахування. 5. Щодо сімейного стану [PERSON] на момент спільного проживання із заявницею: -Згідно зі Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 06.09.2022 року, попередній шлюб [PERSON] із [PERSON] був офіційно розірваний 06 вересня 2022 року. Отже, перешкод для перебування у фактичних шлюбних відносинах із заявницею з вказаної дати не існувало. Таким чином, зміст спірних правовідносин зводиться до встановлення наявності чи відсутності факту проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу як правовстановлюючого факту, необхідного для набуття статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця та реалізації соціальних гарантій, з урахуванням наявності юридичних перешкод (зареєстрованого шлюбу) у певний період заявленого спільного проживання. IV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Відповідно до частини першої статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Частиною другою статті 74 СК України передбачено, що на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. У постановах Верховного Суду від 29 серпня 2024 року у справі № 691/1151/22 (провадження № 61-8898св24), від 18 липня 2018 року у справі № 522/1252/14-ц (провадження № 61-11255св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18 (провадження № 61-3852св19), від 13 травня 2024 року у справі № 727/8026/23 (провадження № 61-5139св24) визначено, що для встановлення факту спільного проживання необхідною умовою є, зокрема, неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, відносяться, зокрема справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ Надаючи мотивовану оцінку аргументам учасників справи та дослідженим доказам, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. 1) Мотивована оцінка аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви Аналізуючи доказову базу в контексті вимог статті 3 СК України, суд визнає повністю доведеним той факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом, були пов`язані спільним побутом, вели єдине господарство та мали взаємні права і обов`язки. Належними та допустимими доказами цього є: банківські виписки, що демонструють стійку фінансову інтеграцію та систематичну взаємодопомогу (спільний бюджет); заява власниці квартири, яка підтверджує спільне проживання за однією адресою; послідовні та не суперечливі заяви найближчих родичів загиблого (матері та сестри), які визнавали заявницю членом своєї родини. Доказову вагу суд надає офіційним документам Військової частини [NUMBER] . Те, що [PERSON] під час проходження військової служби, перебуваючи в умовах підвищеного ризику для життя, власноруч вказав у військових облікових документах [PERSON] як свою цивільну дружину та зазначив адресу їхнього спільного проживання, безсумнівно свідчить про його внутрішнє усвідомлення та відкрите декларування факту створення сім`ї саме із заявницею. 2) Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення Разом з тим, суд частково відхиляє твердження заявниці та письмові пояснення заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] в тій частині, що сімейні правовідносини між заявницею та загиблим, які мають юридичне значення, виникли та тривали починаючи з вересня 2018 року (а за твердженням родичів навіть з 2014 року). Відхиляючи ці аргументи та докази в зазначеній частині, суд керується імперативними вимогами статті 25 та статті 74 СК України. Судом достеменно встановлено на підставі письмового доказу (Свідоцтва про розірвання шлюбу), що до 06.09.2022 [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою громадянкою. Держава визнає і захищає зареєстрований шлюб. Принцип одношлюбності унеможливлює юридичне визнання факту спільного проживання однією сім`єю без шлюбу у період, коли хоча б один із партнерів перебуває в іншому, офіційно не розірваному шлюбі. Наявність фактичних стосунків, спільного побуту чи навіть спільного бюджету в такий період не породжує правових наслідків, передбачених статтею 74 СК України. Ця позиція суду повністю узгоджується з актуальними висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 29 серпня 2024 року у справі № 691/1151/22. 3) Норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування Заявниця просила застосувати норми сімейного законодавства щодо визнання сім`ї до всього періоду її спільного проживання із загиблим, починаючи з вересня 2018 року. Суд не застосовує статтю 74 СК України до правовідносин сторін у період з вересня 2018 року по 06.09.2022 року, оскільки застосування цієї норми прямо заборонено у разі перебування особи в іншому шлюбі (що випливає із самої статті 74 СК України та статті 25 СК України). Відповідно, суд обмежує період встановлення факту спільного проживання однією сім`єю часовими рамками з 07.09.2022 (наступний день після офіційного розірвання попереднього шлюбу [PERSON] ) по [INFO] (день смерті). Оскільки за період з 07.09.2022 доказів спільного проживання та ведення господарства є достатньо, суд вважає обґрунтованим задоволення заяви саме в цих межах. 4) Чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси Оскільки дана справа розглядається в порядку окремого провадження, суд констатує відсутність спору про право. Права заявниці не оспорюються і не порушуються заінтересованими особами. Однак, існує об`єктивна правова невизначеність (відсутність свідоцтва про шлюб), яка перешкоджає заявниці у реалізації її законного інтересу підтвердження статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця для отримання передбаченої законом допомоги та інших соціальних пільг. Встановлення цього факту в судовому порядку є єдиним можливим способом усунення такої юридичної перешкоди, що забезпечує реалізацію конституційного права на соціальний захист (стаття 46 Конституції України). VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. З огляду на те, що справа розглядається в порядку окремого провадження і спір між сторонами відсутній, сплачений заявницею судовий збір у розмірі 665,60 грн покладається на заявницю та відшкодуванню не підлягає.

Outcome: partial