Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з останнього 50% додаткових витрат на навчання доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що є матір`ю двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач, [PERSON] , є батьком дітей та сплачує аліменти відповідно до рішення суду №635/5268/19 від 01.07.2019 року у розмірі 1/3 на двох дітей, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У зв`язку зі вступом та навчанням старшої дочки у Харківський приватний ліцей «Ангстрем» у 10 клас, виникають додаткові витрати, а саме: 5000 грн. щомісячно з 01.09.2025 по 31.12.2026. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання неодноразово не з`явився, про день, про день час та місце слухання справи повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Відповідач у встановлений судом строк відзив зі всіма доказами, що підтверджують заперечення проти позову, відповідно до положень ст. 178 ЦПК України, не надав, зустрічний позов не пред`явив. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 вересня 2025 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення 50% додаткових витрат на навчання залишено без руху. Встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали. В зазначений строк недоліки позивачем усунуті. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 жовтня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення 50% додаткових витрат на навчання за правилами спрощеного позовного провадження. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Сторони по справі [PERSON] до [PERSON] мають двох неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] . Судовим наказом Харківського районного суду Харківської області від 25 липня 2019 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстроване місце проживання [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання дітей - доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу, тобто з 10 липня 2019 року та до досягнення дітьми повноліття, а також на користь держави судовий збір в сумі 192,10 грн. (сто дев`яносто дві гривні десять копійок). 22 серпня 2025 року між [PERSON] (замовник) та Харківським приватним ліцеєм «Ангстрем» Харківської області (виконавець) був укладений договір №25/26-10-5452 на надання освітніх послуг у сфері загальної середньої освіти з використанням дистанційних технологій. Відповідно до п.1.1 замовник доручає і оплачує, а Ліцей «Ангстрем» бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника надати освітні послуги а сфері загальної середньої освіти відповідно до чинних державних освітніх стандартів України з використанням дистанційних освітніх технологій. Відповідно до п. 3.1 договору вартість і умови оплати освітніх послуг вказуються у додатках до даного договору. Згідно з п. 5 додатку №0-1 до договору №25/26-10-5452 на надання освітніх послуг у сфері загальної середньої освіти з використанням дистанційних технологій загальна вартість освітніх послуг за 10 клас становить 20000 гривень. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Згідно з частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією Організації Об`єднаних Націй про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтями 18, 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своєї дитини, передбаченого статтею 141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, відповідно до статті 3 Конвенції ООН про права дитини. Відповідно до вимог ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Верховного Суду від 07 червня 2024 року у справі № 562/3422/23 вказано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Конкретна форма залежить від наявних документів чеків, квитанцій, актів виконаних робіт, рекомендацій чи діагнозів тощо. При цьому стягнення грошових коштів може відбуватися разово, з певною періодичністю або постійно (до досягнення дитиною повноліття). Спосіб участі батька в додаткових витратах визначається, наприклад, таким чином. Якщо мова йде про відвідування дитячого садку, фінансування здійснюється періодично. Коли дитина захворіла, оплата її лікування зазвичай відбувається на протязі певного часу, згідно рекомендації лікаря. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Тобто суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягнення аліментів відповідно до ст. ст.181,182 СК України. Так, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на доньку, пов`язані з її навчанням у 10 класі Харківського приватного ліцею «Ангстрем» Харківської області Відповідно до п. 4 додатку №0-1 до договору №25/26-10-5452 на надання освітніх послуг у сфері загальної середньої освіти з використанням дистанційних технологій період навчання у 10 класі ліцею «Ангстрем» становить з 01.09.2025 по 31.12.2025. Згідно з п. п. 5,6 додатку №0-1 до договору №25/26-10-5452 на надання освітніх послуг у сфері загальної середньої освіти з використанням дистанційних технологій загальна вартість освітніх послуг за 10 клас становить 20000 гривень, щомісячна вартість освітніх ліцею «Ангстрем» становить 5000 грн. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, а також їх достатність і взаємний зв`язок, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем судовий збір не сплачувався, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, отже суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved