Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі частини від усіх доходів Відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення ним 23-річного віку за умови продовження навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.02.2006 року між Позивачем, [PERSON] та Відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 185 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з Відповідачем не склалося через психологічну несумісність, різні погляди на: сімейне життя, цінності, виховання дитини, відсутність взаємної поваги та спільних інтересів. Протягом останніх двох років (приблизно з квітня 2023 року) вони з Відповідачем не проживають разом, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбні відносини. Спільна дитина, [PERSON] , якому виповнилося 17 років, з моменту народження і по теперішній час постійно проживає разом з нею в квартирі за адресою [ADDRESS] , що підтверджується актом (довідкою) з ЖЕД-319 про склад сім`ї та витягом про власність з реєстру правочинів. Дитина відвідувала дитячий садок та закінчила школу в Деснянському районі м. Києва. Факт проживання дитини з нею не піддається сумнівам і є беззаперечним, дитина висловлює бажання проживати з нею, де створені всі необхідні умови для її всебічного розвитку, навчання та комфортного життя, і це відповідає її інтересам (згідно зі ст. 160 Сімейного кодексу України, дитина старше 14 років має право самостійно визначати місце проживання). Відповідача в м. Ірпінь відвідує рідко на його запрошення і це було три рази з часу окремого проживання. Відповідач проживає в квартирі в м. Ірпінь яка належить їм на праві спільної часткової власності, де частки Відповідача, її і дитини рівні. На даний час дитина навчається у вищому навчальному закладі Національному Університеті ім. Т.Г. Шевченка на денній формі навчання, 1 курс, що триватиме до досягнення нею 23-річного віку. Таким чином, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , дата народження [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів) але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а в подальшому - до досягнення дитиною 23-річного віку за умови продовження нею навчання. Зобов`язати Відповідача брати участь у додаткових витратах на утримання дитини, що пов`язані з навчанням, придбанням комп`ютера (ноутбука) для навчання, лікуванням, реабілітацією, розвитком здібностей (гуртки, секції) або у випадках каліцтва чи хронічної хвороби у розмірі не менше 70% (сімдесят) від загальної суми таких витрат. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2025 головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М. 24.10.2025 через «Електронний суд» від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, виклала прохальну частину позову наступним чином: «Стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , дата народження [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів) але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, а в подальшому - до досягнення дитиною 23-річного віку за умови продовження нею навчання.» Також долучено докази, а саме витяг з реєстру територіальної громади №2025/01563767 відносно [PERSON] . Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 27.10.2025 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін та витребувано докази. 25.11.2025 від представника відповідача - адвоката Щиголя В.В. надійшов відзив на позовну заяву в якому заперечують щодо задоволення позовних вимог. Якщо суд дійде до висновку про задоволення позовних вимог, то просять, щоб суд визначив отримувачем саме неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 15.12.2025 року постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 23.12.2025 на виконання ухвали суду від Військово-медичного управління СБУ надійшла довідка про розмір доходів Відповідача за останній рік. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги відповідно до заяви про зменшення позовних вимог. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони Відповідача. На підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Вказана обставина підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 05.06.2008 р. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.02.2006 року. Позивачем подано позов про розірвання шлюбу до Деснянського районного суду м.Києва за №754/16685/25. Відповідно до довідки № 115 від 26.02.2025 року про те, що [PERSON] у 2025 році завершує здобуття повної загальної середньої освіти в гімназії №283 ІІ-ІІІ ступенів Деснянського району міста Києва. Також відповідно до довідки №011/189 від 25.09.2025 року виданої [PERSON] про те, що він у 2025 році вступив до Київського національного університету імені Тараса Шевченка і зараз навчається на першому курсі денного відділення, строк закінчення навчання до 30.06.2029 року. З наданих доказів Відповідачем також встановлено, що [PERSON] надає самостійно на картковий рахунок сину аліменти та додаткові витрати на його утримання, що підтверджується наданими платіжними інструкціями. Вирішуючи питання щодо застосування правових норм, суд вказує, що спірні правовідносини регулюються нормами сімейного законодавства. Так, у відповідності до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ч.1, ч.2 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши перевірені докази у їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених вимог та вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вже наголошувалось вище, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Наявність повнолітніх дочки та сина не звільняє відповідача від обов`язку надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання, та потребує такої допомоги. Обов`язок утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. Відповідно до положень ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. При визначенні суми, яку потребує син відповідача на період навчання, суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатним, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення. Також суд враховує розмір ймовірної вартості витрат на навчання, оплату переїзду до місця навчання та у зворотному напрямку; на засоби індивідуальної гігієни, на харчування та на одяг дитини. Між тим, визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд враховує відомості про стан здоров`я та матеріальне становище неповнолітньої дитини і платника аліментів та стан здоров`я, інші обставини, що мають істотне значення, та бере до уваги, що обов`язок з утримання повнолітніх дочки (сина) є рівним для обох батьків, за умови наявності у них можливості надавати таке утримання, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23-х років. Такий розмір аліментів забезпечить потреби неповнолітнього сина сторін, відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 211,20 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved