Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. 30 листопада 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» ( далі ТОВ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ») через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором № 1668337 про надання споживчого кредиту від 19.06.2024 року в розмірі 32 712,00 грн., з яких: сума кредиту 4 700,00грн., сума процентів за користування кредитом 2 5662,00грн., штрафні санкції 2 350,00грн., витрати по сплаті судового збору розмірі 2422,40грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00грн. Вимоги мотивуванні тим, що 19.06.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» ( далі ТОВ «СЛОН КРЕДИТ») та [PERSON] укладено Договором № 1668337 про надання споживчого кредиту від 19.06.2024 року. . Відповідач отримала кредит в розмірі 24 700,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Строк кредиту складає 363 дні. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 26 днів.Договір підписано електронним підписом позичальника- Т705. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав грошові кошти у розмірі 4 700,00грн, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Відповідача № [NUMBER] . В подальшому, 27.06.2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №27062025, у відповідності до умов якого «СЛОН КРЕДИТ» за плату відступило право грошової вимоги до відповідача за Договором № 1668337 про надання споживчого кредиту від 19.06.2024 року. Відповідно до укладеного Договору факторингу №27062025 від 27.06.2025 року до відповідача перейшло право грошової вимоги за Договором № 1668337 про надання споживчого кредиту від 19.06.2024 року загальна сума заборгованості -32 712,00 грн., з яких: сума кредиту 4 700,00грн., сума процентів за користування кредитом 2 5662,00грн., штрафні санкції 2 350,00грн. Таким чином, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» наділено правом грошової вимоги до відповідача відповідно до Договором № 1668337 про надання споживчого кредиту від 19.06.2024 року. Процесуальні дії. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 04.12.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та в порядку ст. 84 ЦПК України з АТ КБ «Приват Банк» докази по справі. 16.02.2026 року з АТ КБ «Приват Банк» надійшли витребувані докази. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. На адресу суду надійшло поштове повідомлення про відсутність адресанта за вказаною адресою. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносини. Судом встановлено, що 19.06.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір № 1668337 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідач отримав кредит в розмірі 4700,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Строк кредиту складає 363 дні. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 26 днів.Договір підписано електронним підписом позичальника- Т705. До договору також підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, також підписано паспорт споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.1. укладення Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний застосунок «SionСredit». Відповідно до п. 1.2 -1.4 Договору Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 4700,00 гривень. За взаємною згодою Сторін сума кредиту може бути збільшена, про що Сторонами укладається Додатковий договір. При цьому сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за Договором, відповідно до Графіку платежів. Строк кредитування 363 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 26 днів. Відповідно до п 2.1. Договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . На підтвердження перерахування кредитних коштів надано лист ТОВ «Пейтек Україна», відповідно до якої сума переказу 47000,00 грн. на платіжну карту № [NUMBER] . Факт перерахування кредитних коштів також підтверджується витребуваною судом довідкою АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до якої сума переказу 4700,00 грн., також в Банку на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] . В подальшому, 27.06.2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №27062025, у відповідності до умов якого «СЛОН КРЕДИТ» за плату відступило право грошової вимоги до відповідача за Договором № 1668337 від 19.06.2024 року Відповідно до укладеного Договору факторингу №27062025 від 27.06.2025 року до відповідача перейшло право грошової вимоги за Договором № 1668337 про надання споживчого кредиту від 19.06.2024 року загальна сума заборгованості -32 712,00 грн., з яких: сума кредиту 4 700,00грн., сума процентів за користування кредитом 2 5662,00грн., штрафні санкції 2 350,00грн. Таким чином, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» наділено правом грошової вимоги до відповідача відповідно до Кредитного Договору №1668337 від 19.06.2024 року. Нормативно правове обґрунтування та висновки суду. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частиною 1 статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно частиною 1 статт 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України'). Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законо. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Відповідно до частинами 1,3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. . Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст.263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд вважає, що позивачем ТОВ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» доведено факт укладення Договором № 1668337 про надання споживчого кредиту від 19.06.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] . Також доведено факт право вимоги на підставі договору факторингу №27062025 від 27.06.2025 року. Також підтверджено факт перерахування кредитних котів позичальнику у розмірі 4700,00 грн. Відповідачем умови кредитного договору своєчасно не виконані, кредит, відсотки у встановлені договором строки не сплачені. Також позивач довів, що в установлений законом спосіб на підставі належним чином укладеного договору факторингу набув право вимоги до відповідача. Відповідач в свою чергу доводи позивача не спростував. Щодо вимоги ТОВ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» про стягнення з [PERSON] штрафних санкцій суд виходить з такого. Відповідно до п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час. За таких обставин відповідач [PERSON] звільнена від обов`язку сплати штрафних санкцій з 24 лютого 2022 року до тридцятого дня після скасування/припинення дії воєнного стану на території України. Суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] нарахованих штрафних санкцій за Договором про надання споживчого кредиту № 1668337 від 19.06.2024 року у розмірі 2 350грн., а тому відмовляє у їх задоволенні у зв`язку з необґрунтованістю. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет » підлягає стягненню заборгованості за Договором № 1668337 про надання споживчого кредиту від 19.06.2024 року у розмірі 10 625,50грн., з яких: 8 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 325,50 грн. сума заборгованості за процентами; 300,00 грн. сума заборгованості за комісією. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції № 7252 від 19.11.2025 року позивачем було сплачено 2422,40 гривень судового збору ( при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору) та заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 32712,00 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 30362,05грн, що становить 92,82% від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2248,47грн, що складає 92,82% від 2422,40 грн. Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн., слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених судових витрат у вигляді професійної правової допомоги, до матеріалів справи було долучено договір про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, укладений між позивачем та адвокатом Столітнім М.М., рахунок на оплату №12614-19/11-2025 від 19.11.2025 року; № акт №12614 від 19.11.2025 року прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг), згідно Договору №10/12-2024 від 19.11.2025 року. У своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі. Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial