Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до суду з позовом в обґрунтування якого зазначило, що 21.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір № 3792780 в електронній формі, основними умовами якого передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії Договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору. ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак, відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору через що утворилась заборгованість. 28.12.2021 укладено договір № 28-12/2021-72, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 3792780. 10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3792780. Загальний розмір заборгованості за Договором №3792780 від 21.08.2021 на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 109068,59 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 18334,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 90734,59 грн; заборгованість за нарахованими процентами згідно з Кредитним Договором (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 0,00 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами 0,00 грн; заборгованість за комісіями 0,00 грн; інфляційні збитки 0,00 грн; нараховані 3% річних 0,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 109068,59 грн, сплачений при поданні позовної заяви судових збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн. Процесуальні дії у справі; аргументи учасників справи. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 24.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд зі згоди представника позивача розглянув справу в порядку заочного провадження на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом; докази, на підставі яких встановлені ці обставини; зміст спірних правовідносин, Суд, дослідивши письмові докази, установив такі факти і відповідні правовідносини: 21.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір № 3792780 (далі Договір, Кредитний договір) в електронній формі, основними умовами якого передбачено розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії Договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору (а.с. 15-34). Згідно з п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. Договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000,00 грн. Згідно з п. 1.3. Договору, кредит надається строком на 15 днів з 22.08.2021. Дата повернення кредиту 05.09.2021; п. 1.5.1. комісія за надання кредиту: 2000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово; п. 1.5.2. проценти за користування кредитом: 3750,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, п. 1.6 стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Пунктом 2.3 Договору визначена пролонгація строку кредитування: 2.3.1. Продовження вказаного в п. 1.3. Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином. 2.3.1.1. Пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування: строк продовження 3 дні мінімальний розмір комісії 3,00%, 7 днів 5,00%, 15 днів 10,00%. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2. Договору. 2.3.1.2. Пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6. Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Згідно з копією квитанції від 21.08.2021 [PERSON] на вказану останнім платіжну картку ТОВ «МІЛОАН» здійснено переказ коштів у розмірі 20000 грн, що вказує на отримання відповідачем кредитних коштів (а.с. 35). З розрахунку заборгованості ТОВ «МІЛОАН» за Кредитним договором установлено, що 21.08.2021 здійснено нарахування 20000,00 грн кредиту, 2000,00 грн комісії; з 22.08.2021 до 05.09.2021 нараховані відсотки відповідно до п. 1.5.2 договору у розмірі 250,00 грн щоденно (за 15 днів). Кредитні кошти позичальником у визначений договором строк, а саме до 05.09.2021, не повернуті. З 06.09.2021 до 04.10.2021 ТОВ «МІЛОАН» нараховані відсотки відповідно до п.п. 1.6, 2.3.1.2 Договору в розмірі 1000,00 грн щоденно (за 29 днів). 04.10.2021 відповідачем здійснено сплату процентів по кредиту у розмірі 2895,00 грн, тіла кредиту 1666,00 грн, комісії за пролонгацію 100 грн. З 05.10.2021 до 19.10.2021 нараховані проценти відповідно до п.п. 1.5.2, 2.3.1.1 Договору у розмірі 1,83 грн щоденно (за 15 днів), з 20.10.2021 до 19.11.2021 нараховані проценти відповідно до п.п. 1.6, 2.3.1.2 Договору у розмірі 183,34 грн щоденно (за 31 день). Загальна заборгованість [PERSON] склала 55899,99 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 18334,00 грн, заборгованість за процентами 37565,99 грн (а.с. 36-38). 28.12.2021 укладено договір № 28-12/2021-72, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3792780 (а.с. 60-73). Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 28-12/2021-72 від 28.12.2021, ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ№ за договором № 3292780 до [PERSON] , сума виданого кредиту 20000,00 грн, заборгованість за тілом кредиту: 18334,00 грн, заборгованість за процентами 37565,99 грн, загальна сума заборгованості 55899,99 грн (а.с. 74). 10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за договором № 3792780 до боржника [PERSON] , сума виданого кредиту 20000,00 грн, заборгованість за тілом кредиту: 18334,00 грн, заборгованість за процентами 90734,59 грн, загальна сума заборгованості 109068,59 грн (а.с. 59). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 10.01.2023, товариство здійснило розрахунок відсотків за користування кредитним коштами за період з 28.12.2021 до 23.02.2022 за відсотковою ставкою 5,00% щоденно, тобто за 58 днів, розмір процентів склав 53168,60 грн, а загальна сума заборгованості 109068,59 грн (а.с. 13). Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 03.12.2025, загальний розмір заборгованості за Договором №3792780 від 21.08.2021 становить 109068,59 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 18334,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 90734,59 грн; заборгованість за нарахованими процентами згідно з Кредитним Договором (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 0,00 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами 0,00 грн; заборгованість за комісіями 0,00 грн; інфляційні збитки 0,00 грн; нараховані 3% річних 0,00 грн (а.с. 14). Застосовані судом норми права та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як убачається з ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Висновки суду. Судом установлено, що між первісним кредитором і відповідачем 21.08.2021 укладений кредитний договір в електронній формі, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. Унаслідок укладення двох договорів факторингу позивач 10.01.2023 набув прав та обов`язків кредитора за вказаним кредитним договором. Під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору в електронній формі, набуття позивачем статусу кредитора, надання відповідачу кредитних коштів шляхом грошового переказу на його платіжну картку. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. Відповідач зі свого боку не виконав умови договору, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість за кредитним договором, проте вважає недоведеним і необґрунтованим позовною заявою розмір відсотків, які просить стягнути позивач. З детального розрахунку первісного кредитора ТОВ «МІЛОАН» судом установлено, що загальна заборгованість [PERSON] склала 55899,99 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 18334,00 грн, заборгованість за процентами 37565,99 грн, при цьому проценти нараховані за період з 22.08.2021 до 19.11.2021, строк пролонгації дії договору за ініціативою позичальника склав 15 днів, строк пролонгації на загальних умовах переривався та загалом склав 60 днів, що відповідає п. 2.3.1.2 договору. При укладенні першого договору факторингу первісний кредитор передав права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на суму 55899,99 грн. Жодного обґрунтування у позовній заяві підстав, з яких ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» здійснило пролонгацію строку дії договору та нарахувало відсотки у розмірі 53168,60 грн за період з 28.12.2021 до 23.02.2022 за 58 днів після закінчення загального (пролонгованого) строку дії договору позовна заява не містить. Таким чином суд вважає, що правомірність нарахування відсотків у розмірі 53168,60 грн належним чином не доведена, отже ця сума стягненню не підлягає. Факт відступлення ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» прав вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на загальну суму 109068,59 грн не доводить обґрунтованість заявлених позовних вимог. За таких умов позовна заява має бути задоволена частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 18334,00 грн, за процентами у розмірі 37565,99 грн, а всього у розмірі 55899,99 грн. У стягненні процентів у розмірі 53168,60 грн має бути відмовлено, отже суд задовольняє позовні вимоги на 51,25%. Розподіл судових витрат. Згідно з квитанцією, що знаходиться у справі, позивачем при поданні позову до суду сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам. Так, позовна заява задоволена на 51,25%, тому суд стягує з відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40х51,25% = 1241,48 грн. Крім того, у пред`явленому позові позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25000,00 гривень. Згідно з положеннями ч. 1, п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Так, судом установлено, що позивачем 01.07.2024 укладено договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 з адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС». Відповідно до п. 4.2 цього Договору клієнт зобов`язаний оплатити надані адвокатським об`єднанням послуги після надання відповідного рахунку для оплати (а.с. 75-79). Відповідно до витягу з Акту № 16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025, адвокат надав клієнтові, а клієнт прийняв послуги, згідно з договором про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 щодо боржника [PERSON] , сума наданих послуг складає 25000,00 грн, з яких: - надання усної консультації: вартість 2000 грн за годину, всього за 2 години - 4000,00 грн, - підготовка пропозицій: вартість 2000 грн за годину, всього за 3 години 6000,00 грн, - складання позовної заяви: вартість 3000 грн за годину, всього за 5 годин 15000,00 грн (а.с. 86). Частинами 5-6 статті 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з підстав неспівмірності витрат та не виконав обов`язку доведення неспівмірності витрат. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частинах 4-5 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідачем не надано. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таку позицію викладено в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18. Клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу від відповідача до суду не надходило. Варто також зауважити, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі №178/1522/18. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При цьому з урахуванням конкретних обставин суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. З огляду на викладене вище та враховуючи принципи співмірності, розумності та реальності розміру адвокатських витрат, суд вважає їх завищеними, виходячи з такого. Ця справа відповідно до ст. 19 ЦПК України є незначної складності, позовна заява є типовою, ураховуючи масовість позовів ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до різних відповідачів. Обсяг фактично виконаної адвокатом роботи та час затрачений на її виконання щодо кожного позову є перебільшеним та не відображає як реального часу на виконання робіт так і, відповідно, її вартості, який напряму залежить від часу, тому реально витраченим часом є не більш ніж по 2 години щодо кожної послуги, що складатиме суму витрат на правову допомогу 14000,00 грн. Оскільки позов задоволений частково на суму 51,25%, суд стягує з відповідача пропорційну суму витрат на професійну правничу допомогу до задоволених позовних вимог, що становить 14000х51,25%=7175,00 грн.

Outcome: partial