Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , Чернелицької селищної ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські споруди, що розташовані по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла мама позивачки [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] не встигла скласти заповіт на все належне їй майно. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом та в жовтні 2024 року звернулася з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Городенківської ДНК. Однак, державним нотаріусом 15.10.2024 прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до довідки ОКП Коломийського МБТІ № 81568 від 29.08.2024 право власності по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстровано. Відповідач [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] . Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що господарство по [ADDRESS] відносилося до суспільної групи - колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 в даному господарстві були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Право власності на житловий будинок яа майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність її членів в рівних частинах, тобто по 1/5 кожного. Таким чином, [PERSON] має право на 1/5 частку житлового будинку по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 07 серпня 2025 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/5 частку житлового будинку прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , Чернелицької селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування та об`єднати в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі № 342/671/25 (провадження № 2/342/550/2025). (а.с.140-141) Ухвалою суду від 07 жовтня 2025 року залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] , 1968 р.н., зареєстрована адреса проживання: [ADDRESS] , фактично проживає по [ADDRESS] . (а.с.189-190) В судове засідання сторони, їх представники не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Позивач [PERSON] , через канцелярію суду, подала заяву ув якій просить суд судове засідання провести у її відсутності. Від відповідача - позивача за зустрічним позовом [PERSON] до суду поступила заява, через поштове відділення, в якій просить суд судове засідання у справі провести у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник Чернелицької селищної ради Скрип`юк І.М. подав до суду заяву про розгляд справи без участі, в якій просить суд розглядати справу без участі представника селищної ради. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті). Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може гуртуватись на припущеннях. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що позивач за первісним позовом [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу [INFO] з [PERSON] , прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON] , що доводиться копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження щодо шлюбного прізвища № 00027202436 від 28.07.2020. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] даний шлюб було розірвано 17 січня 1991 року, актовий запис № 9. Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00027202752 від 28.07.2020 вбачається, що 14 травня 1996 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено з [PERSON] на [PERSON] . Проте, даний шлюб розірвано 23 травня 2002 року, що доводиться копією повторного свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Та, 13 вересня 2023 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , актовий запис № 371 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] , що доводиться копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.8-13) Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] доводиться, що [PERSON] (мама позивачки) народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюб 29.11.1967 з [PERSON] , прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON] . (а.с14-15) Мама позивачки, [PERSON] померла [INFO] в с. Репужинці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №3, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . (а.с.16) На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч.1 ст.1222 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із копії довідки № 192 виданої 07.07.2024 Дубківецьким старостинським округом № 3 Чернелицької селищної ради вбачається, що [PERSON] на час смерті ( [INFO] ) була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та на час смерті за даною адресою із нею були зареєстровані: дочка [PERSON] , 1969 р.н., онук [PERSON] , 1998 р.н., онук [PERSON] , 2001 р.н., онука [PERSON] , 2004 р.н. (а.с.25) Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З копії спадкової справи № 308/2019, яка надана суду Городенківською ДНК, вбачається, що 24 вересня 2019 року до Городенківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті мама [PERSON] звернулася дочка [PERSON] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57661646 від 24.09.2019 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 64786503, номеру нотаріуса 308/2019.28.09.2019 та 02.11.2019 державним нотаріусом були видані свідоцтва про право на спадщину за законом відповідно до яких [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] на належне їй майно, зокрема земельні ділянки. Витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57729313 від 28.09.2019, № 58163409, № 58163406, №58163403, №58163402 від 02.11.2019 свідчать про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтв про право на спадщину. (а.с.52-68) Проте, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1794/02-31 від 15.10.2024 державний нотаріус Городенківської ДНК відмовив позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , що належав її матері [PERSON] у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності в органах БТІ. (а.с.36) З інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно згідно архівних даних виданої 29.08.2024 ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 81568 вбачається, що згідно даних ОКП «КМБТІ» станом на 31.12.2012 на нерухоме майно, яке знаходиться в [ADDRESS] право власності не зареєстроване. (а.с.31) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 434566437 сформованої 08.07.2025 відомості щодо права власності на житловий будинок по [ADDRESS] - відсутні. (а.с.30) З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який виготовлений ФОП [PERSON] вбачається, що вищевказаний житловий будинок споруджений/реконструкція в 1940 році, інші господарські будівлі в 1940,1980,1990 роках. Згідно звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 49,4 кв.м) складеного ФОП [PERSON] на підставі договору № 01395/С від 07.07.2025, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] станом на 07.07.2025 становить 119 679 грн. (а.с.32-35) Із копії довідки № 196 виданої 07.07.2025 Дубківецьким старостисньким округом №5 Чернелицької селищної ради слідує, що за господарством у [ADDRESS] згідно по господарських книг, закріплена земельна ділянка в кількості 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. (а.с.29) Відповідно до Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. Із довідки № 356 виданої 03.10.2025 Дубківським старостинським округом №3 Чернелицької селищної ради вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] згідно по господарських книг, являється колгоспним двором. (а.с.181) З фотокопій по господарських книг за 1971-1973рр, 1974-1976рр, 1977-1979рр, 1980-1982рр, 1983-198рр, 1991-1995рр, 1996-2000рр, які посвідчені старостою с/о № 3 вбачається що господарство по [ADDRESS] на даний час [ADDRESS] відносилося до суспільної групи - колгоспний двір, головою двору була [PERSON] . (а.с.243-249) З довідки № 4 виданої 05.02.2026 Дубківським старостинським округом №3 Чернелицької селищної ради вбачається, що станом на 15.04.1991 житловий будинок, який успадковує [PERSON] . В [ADDRESS] відповідно до по господарських книг відносився до суспільної групи колгоспного двора. Вулиця і номер житлового будинку помінялися: теперішня [ADDRESS] . (а.с.242) Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 15.04.1991 в житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова колгоспного двору [PERSON] , 1911 р.н., дочка [PERSON] , 1937 р.н., онука [PERSON] , 1969 р.н., правнук [PERSON] , 1987 р.н., правнука [PERSON] , 1989 р.н., що підтверджується довідкою № 195 виданою 07.07.2025 Дубівським старостинським округом №3 Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області. (а.с.28) Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. З вищенаведеного слідує, що вищевказане господарство відносилося до колгоспного двору, станом на 15.04.1991 в даному колгоспному дворі проживали голова двору [PERSON] , дочка [PERSON] , онука [PERSON] , правнук [PERSON] , правнука [PERSON] . Таким чином їх частки в колишньому колгоспному дворі становлять по - 1/5. Голова двору [PERSON] померла [INFO] в с.Репужинці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 33, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 24.12.1998 виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. (а.с.17) На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Із копії довідки № 194 виданої 07.07.2025 Дубівським старостинським округом №3 Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області вбачається, що на час смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та разом з нею на час її смерті були зареєстровані: дочка [PERSON] , 1937 р.н., онука [PERSON] , 1969 р.н., правнук [PERSON] , 1987 р.н., правнука [PERSON] , 1989 р.н. (а.с.27) Із копії спадкової справи № 471/2004, яка надана суду Городенківською ДНК, вбачається, що до Городенківської державної нотаріальної контори із завою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] звернулася донька [PERSON] . 11.06.2004 державним нотаріусом було посвідчено та видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , спадкоємцем якої є її дочка [PERSON] , спадкове майно на яке видано це свідоцтво складається з грошового вкладу з процентами по рахунку в відділенні ощадбанку. (а.с.69-72) Також, член двору [PERSON] помер [INFO] у віці 22 роки в с.Репужинці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 31, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 09.09.2009. (а.с.20) Із копії довідки № 193 виданої 07.07.2025 Дубівським старостинським округом №3 Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області вбачається, що [PERSON] на час смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та разом з ним за даною адресою на час його смерті були зареєстровані: баба [PERSON] , 1937 р.н., мати [PERSON] , 1969 р.н., брат [PERSON] , 1998 р.н., брат [PERSON] , 2001 р.н., сестра [PERSON] , 2004 р.н. (а.с.26) З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.19) [PERSON] помер [INFO] в м. Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 334, що доводиться копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . (а.с.215) З повідомлення Городенківської ДНК від 30.07.2025 за № 880/02-14 вбачається, що згідно інформаційної довідки № 82037881 від 30.07.2025 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на підставі їх свідоцтва про право на спадщину) щодо померлого [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заведена. (а.с.50) Окрім того, із копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] (член колгоспного двору та відповідач - позивач за зустрічним позовом) народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу 21 вересня 2006 року з [PERSON] , прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON] , що доводиться копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.23-24) Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із матеріалів справи та вищенаведеного слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] відносився до колгоспного двору, головою якого була [PERSON] . Станом на 15.04.1991 в даному колгоспному дворі проживали: голова двору [PERSON] , дочка [PERSON] , онука [PERSON] , правнук [PERSON] , правнука [PERSON] . Таким чином їх частки в колишньому колгоспному дворі становлять по - 1/5 Спадкомцем першої черги після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] , яка прийняла спадщину, що доводиться копією спадкової справи № 471/2004, проте, за життя [PERSON] у передбаченому чинним законодавством порядку не оформила свої спадкові права на належну матері частку у вищевказаному житловому будинку. Таким чином, частка [PERSON] у спадковому житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] становить 2/5 ( 1/5 - в порядку спадкування після смерті [PERSON] , та 1/5 - як член колишнього колгоспного двору). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивачка, яка прийняли спадщину у передбаченому чинним законодавством порядку, що підтверджується копією спадкової справи № 308/2019. Таким чином, в порядку спадкування після смерті [PERSON] належить 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Проте, [PERSON] за життя у передбаченому чинним законодавством не оформила належного їй права власності на вищевказаний житловий будинок. Тому, у зв`язку з відсутністю реєстраціє права власності спадкового житлового будинку та також і те, що даний житловий будинок відносився до суспільної групи колгоспний двір, в якому частки між членами бувшого колгоспного двору не визначені, державний нотаріус Городенківської ДНК 15.10.2024 прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії,я кою відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] . Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог за первісним позовом та за зустрічним позовом, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачкою [PERSON] слід визнати право власності на 3/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що [PERSON] приймає спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , якій як члену колишнього колгоспного двору та в порядку спадкування після смерті [PERSON] належить 2/5 частка вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та 1/5 частка - яка належить позивачу як члену колишнього колгоспного двору. В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що 1/5 частка вищевказаного житлового будинку належала [PERSON] , який помер [INFO] тому належну йому частку у вищевказаному житловому будинку слід приймати в порядку спадкування. Проте, як вбачається із відповіді державного нотаріуса Городенківської ДНК від 31.07.2025 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Також, на час розгляду справи, позивачкою не подано суду доказів про прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] . Окрім того, 1/5 частка належить відповідачці - позивачці за зустрічним позовом [PERSON] . Позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] підлягають до задоволення, оскільки їй, як члену колишнього колгоспного двору належить 1/5 частка вищевказаного будинковолодіння. На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222, 1258, 1241, 1261,1274, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: partial