Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] та позивач [PERSON] звернулися до суду з позовом до Приватного Акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, посилаючись на те, що 27 квітня 2025 року, приблизно о 16:03 год. в м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, 70А, [PERSON] , керуючи т/з «Mercedes-Benz E270 CDI», д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з т/з яке було попереду «DACIA SANDERO», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в свою чергу т/з «DACIA SANDERO» допустив зіткнення з т/з «Ford», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, що призвело до пошкодження транспортних засобів, зокрема автомобіля «DACIA SANDERO», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.06.2025 року у справі № 727/5219/25, [PERSON] , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована, страховик - ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», страховий поліс №221872599. Страховика винуватця про факт ДТП було повідомлено у встановлений законом строк. У зв`язку з тим, що винними діями [PERSON] , [PERSON] (власниці автомобіля DACIA SANDERO», р.н. [NUMBER] ). заподіяно матеріальну шкоду, з метою визначення розміру шкоди (реальних збитків), [PERSON] звернулась із заявою про проведення транспортно-товарознавчої експертизи пошкодженого в ДТП автомобіля DACIA SANDERO», р.н. [NUMBER] . Відповідно до висновку експерта №15/25 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 11.07.2025, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «DACIA SANDERO», р.н. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 27.04.2025, становить 63 686, 58 грн. Вартість проведеної експертизи, складає 8 600, 00 грн. Окрім цього, внаслідок ДТП позивачам (які між собою є чоловіком та дружиною та проживають однією сім`єю) була завдана моральна шкода. Оскільки, виходячи з обставин події, ДТП сталось з вини [PERSON] , який керував автомобілем марки «Mercedes-Benz E270 CDI», д.р.н. [NUMBER] , то ним на користь позивачів має бути відшкодована моральна шкода, яку позивачі оцінили у 40 000,00 гривень (по 20 000, 00 грн. на кожного). Посилаючись на обставини викладені в позові просили суд стягнути з ПАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 72 286 (сімдесят дві тисячі двісті вісімдесят шість) грн. 58 коп. та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. В судове засідання позивачі та представник позивача не з`явилися, в заяві просили цивільну справу розглянути у їх відсутності, посилаючись на обвставини викладені в позові просили позовні вимоги задоволити. Представник відповідача ПАТ «Українська страхова Компанія «Княжа Вієнна» подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив у задоволенні позову відмовити та подав відзив на позов, у якому сума страхового відшкодування 35 332, 18 грн. була сплачена ПАТ «УСК «Княжа Вієнна» позивачу [PERSON] 28.08.2025 року, що підтверджується квитанцією № ЗР103409 від 28.08.25. Страховик не відшкодовує вартість відновлювального ремонту без коефіцієнта фізичного зносу. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися. Подали відзив на позов, в якому просили суд відмовити у задоволенні позову та відшкодуванні матеріальної шкоди, посилаючись на те, що позивачі надумали моральну шкоду. У відзиві відповідач зазначив, що дійсно 27.04.2025 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Dacia Sandero (під керуванням [PERSON] ) та Mercedes-Benz (під керуванням [PERSON] ), автомобіль Merscedes-Benz на швидкості 2-5 км/год в`їхав у задню частину автомобіля Dacia. Внаслідок ДТП автомобілі отримали незначні пошкодження, більше постраждав автомобіль відповідача, який зіткнувся передньою частиною із задньою частиною автомобіля [PERSON] під керуванням [PERSON] , автомобіль Dacia Sandero отримав мінімальні пошкодження задньої частини, що вбачається з фото- та відеофіксації з місця ДТП (при цьому запасне колесо відпало після того як [PERSON] почав оглядати пошкодження та не є наслідком ДТП). Після зіткнення водій автомобіля Dacia Sandero [PERSON] пред`явив претензію відповідачу про те, що він у якості відшкодування має придбати такий же новий автомобіль, поводив себе дуже емоційно (кричав та нецензурно висловлювався у сторону [PERSON] ), що викликало здивування у [PERSON] , оскільки пошкодження автомобіля Dacia були дійсно мінімальними та такими, що легко відновлюються. [PERSON] поводила себе більш спокійно та заспокоювала [PERSON] , також просила [PERSON] не звертати увагу та не реагувати на образи [PERSON] , зазначивши, що чоловік зараз на емоціях, оскільки вони сварились по дорозі перед настанням ДТП. [PERSON] поспілкувавшись з кимось по телефону, також викликав швидку допомогу. [PERSON] неодноразово зверталась до [PERSON] із запитанням для чого він це робить, оскільки в них немає жодних тілесних ушкоджень. Після прибуття карети швидкої допомоги [PERSON] почав наполягати і змушувати [PERSON] зайти (фактично заштовхувати її) до карети швидкої, наполягав, щоб вона сказала медикам, що у неї болить голова, спина або щось інше, вона не погоджувалась, сперечаючись з ним, оскільки не мала жодних тілесних ушкоджень. Після того, як медики вказали на відсутність тілесних ушкоджень у [PERSON] , [PERSON] почав емоційно спілкуватись з працівниками швидкої наполягаючи на тому, щоб вони забрали її на обстеження у лікарню. Такі події з огляду на явну відсутність будь яких тілесних ушкоджень, а також сперечань між собою позивачів згодом викликали сміх навіть у працівників поліції та швидкої допомоги, працівник поліції зауважив, що бачив різне, але такої поведінки як [PERSON] при такому характері ДТП у людей ще не спостерігав та поспівчував відповідачу [PERSON] . Через декілька днів після ДТП позивач зателефонувала до [PERSON] та сказала про те, що вони бажають отримати від нього компенсацію у розмірі 700 євро, на що відповідач [PERSON] сказав їм про те, що може їм порекомендувати спеціаліста, який відремонтує їм авто у мінімум у 5-6 разів дешевше та зазначив, що нераціонально ремонтувати автомобіль який коштує близько 1500 доларів США за 700 євро. Однак, [PERSON] наполягала на відшкодуванні [PERSON] 700 євро та вказала на те, що звертатиметься до суду. Відповідач [PERSON] переконаний, що звернення до суду із даним позовом є нічим іншим, як виявом нахабності зі сторони позивачів та намаганням безпідставно отримати додаткове матеріальне благо як із страхової компанії так і з нього при реальній відсутності значної шкоди завданої ДТП. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особою, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 27 квітня 2025 року, приблизно о 16:03 год. в м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, 70А, [PERSON] , керуючи т/з «Mercedes-Benz E270 CDI», д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з т/з яке було попереду «DACIA SANDERO», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в свою чергу т/з «DACIA SANDERO» допустив зіткнення з т/з «Ford», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, що призвело до пошкодження транспортних засобів, зокрема автомобіля «DACIA SANDERO», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.06.2025 року у справі № 727/5219/25, [PERSON] , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована, страховик - ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», страховий поліс №221872599. Страховика винуватця про факт ДТП було повідомлено у встановлений законом строк. У зв`язку з тим, що винними діями [PERSON] , [PERSON] (власниці автомобіля DACIA SANDERO», р.н. [NUMBER] ). заподіяно матеріальну шкоду, з метою визначення розміру шкоди (реальних збитків), [PERSON] звернулась із заявою про проведення транспортно-товарознавчої експертизи пошкодженого в ДТП автомобіля DACIA SANDERO», державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до висновку експерта №15/25 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 11.07.2025, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «DACIA SANDERO», р.н. [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 27.04.2025, становить 63 686, 58 грн. Вартість проведеної експертизи, складає 8 600, 00 грн. Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди. Згідно з п. 4 сит. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У матеріалах справи міститься відзив відповідача, згідно з яким останній зазначає щодо необґрунтованості позовної вимоги, оскільки відповідачем було сплачено страхове відшкодування у відповідності до ст.ст. 12, 29, 31, 34, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. У відповіді на відзив представник позивачів зазначає про наявність підстав для відшкодування майнової шкоди, оскільки страховиком порушено порядок проведення оцінки збитків, а твердження відповідача про безпідставне залучення експерта для проведення експертизи судовим експертом, оскільки відповідач здійснив оцінку пошкодженого ТЗ позивача є сумнівними, недостатніми та недопустимими доказами. Законом не заборонено потерпілим для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Загальні підстави та особливості відшкодування шкоди, у тому числі завданої джерелом підвищеної небезпеки, передбачені статтями 1166, 1167, 1187 ЦК України. Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положеннями пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Отже, особа, якій заподіяно шкоду, зокрема внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у випадках, визначених законом, має право на її відшкодування. Захист цього права фізичних та юридичних осіб у разі настання страхових випадків, передбачених договором страхування або законом, забезпечує цивільно-правовий інститут страхування. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе, у межах суми страхового відшкодування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди в межах суми страхового відшкодування. Відповідно до положень частини першої статті 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Вказані вище висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59); від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), ВПВС неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик (19 січня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 350/1376/19, провадження № 61-10016св20 (ЄДРСРУ № 102892264). Згідно з частиною першою статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відновлювальний ремонт (або ремонт) комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом МЮ України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395). Отже, позивачі мають право на відшкодування в повному обсязі реальної вартості понесених витрат з відповідача 1 ПАТ «УСК «Княжа Вієнна». Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди на користь позивачів з відповідача [PERSON] . Слід зазначити, що позивачі не довели і не надали суду належних та допустимих доказів того, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, тому з урахуванням засад розумності, виваженості, справедливості, глибини фізичних та душевних страждань позивачів, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди, заявленої позивачами, не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 57 від 08.07.2025 про сплату судового збору у сумі 8886,00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача 1 ПАТ «УСК «Княжа Вієнна» у сумі 1211, 20 на користь позивача [PERSON] .

Outcome: partial