Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

ТОВ "Сучасний Факторинг" звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 22.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" і [PERSON] було укладено кредитний договір № 21210038015, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 20 000, 00 грн. Плата за оформлення договору позики складає 1000 (одна тисяча) гривень. Відповідно до п.3.5 строк користування Позикою становить 24 (двадцять чотири) календарних місяців, та починається з моменту (дати) зарахування суми Позики на картковий рахунок або поточний Позичальника. Згідно з п.2.3-п.2.5 даного Договору зарахування суми Позики на картковий або поточний рахунок зазначений в п.1.4 є фактом отримання Позики Позичальником та фактом виконання своїх зобов`язань до Договору з боку Позикодавця, датою надання Позики вважається день зарахування Позики на картковий або поточний рахунок зазначений Позичальником та є датою вступу даного Договору у дію. Особливості нарахування відсотків визначені п.3.4-п.3.6 Договору позики, відповідно до яких проценти за користування Позикою встановлюються на рівні 0,01% (нуль цілих одна сота відсотки) річних від загальної суми Позики за календарний місяць та нараховуються авансом на початку кожного місяця користування Позикою. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 50,34% (п`ятдесят цілих тридцять чотири сотих відсотки) річних від загальної суми Позики. Комісія за управління (обслуговування) Позики встановлюється на рівні 4% відсотків від загальної суми Позики за календарний місяць та нараховується авансом на початку кожного місяця користування Позикою. Відповідно до п.3.9 сукупна вартість Позики за даним Договором становить 41 162 (сорок одна тисяча сто шістдесят дві) гривні 18 копійок, а щомісячний платіж 1 715 (одна тисяча сімсот п`ятнадцять) гривні 09 копійок оплачується Позичальником щомісячно в дату, що відповідає даті зарахування суми Позики на картковий або поточний рахунок Позичальника. Заборгованість відповідача перед Товариством з обмеженою діяльністю «Сучасний Факторинг» за Кредитним договором №21210038015 від 22.01.2021 станом на 29.07.2024 (включно) становить 38 369,94 гривні, а саме: загальна заборгованість за тілом кредиту становить: 20 124,09 грн.; загальна заборгованість за сумою комісії становить: 18 245,85 грн. Отримано оплату в розмірі 1 716,09 грн. Станом на 29.07.2024 ТОВ «Сучасний Факторинг» повідомляє, що заборгованість за Кредитним договором №21210038015 від 22.01.2021 не погашена. З урахуванням наведеного позивач просить суд стягнути з відповідача 38 369,94 грн заборгованості за кредитним договором №21210038015 від 22.01.2021 та судові витрати. Ухвалою суду від 23.10.2024 відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомлення сторін. Представник позивача ТОВ «Сучасний Факторинг» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 4). Відповідач [PERSON] про день, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення, про причини неявки до суду не повідомила, правом на подання відзиву не скористалася. Письмових заяв чи клопотань не надала. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку вимог ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на таке. Матеріалами справи установлено, що 22.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" і [PERSON] було укладено кредитний договір № 21210038015, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 20 000, 00 грн. Плата за оформлення договору позики складає 1000 (одна тисяча) гривень. Відповідно до п.3.5 строк користування Позикою становить 24 (двадцять чотири) календарних місяців, та починається з моменту (дати) зарахування суми Позики на картковий рахунок або поточний Позичальника. Згідно з п.2.3-п.2.5 даного Договору зарахування суми Позики на картковий або поточний рахунок зазначений в п.1.4 є фактом отримання Позики Позичальником та фактом виконання своїх зобов`язань до Договору з боку Позикодавця, датою надання Позики вважається день зарахування Позики на картковий або поточний рахунок зазначений Позичальником та є датою вступу даного Договору у дію. Особливості нарахування відсотків визначені п.3.4-п.3.6 Договору позики, відповідно до яких проценти за користування Позикою встановлюються на рівні 0,01% (нуль цілих одна сота відсотки) річних від загальної суми Позики за календарний місяць та нараховуються авансом на початку кожного місяця користування Позикою. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 50,34% (п`ятдесят цілих тридцять чотири сотих відсотки) річних від загальної суми Позики. Комісія за управління (обслуговування) Позики встановлюється на рівні 4% відсотків від загальної суми Позики за календарний місяць та нараховується авансом на початку кожного місяця користування Позикою. Відповідно до п.3.9 сукупна вартість Позики за даним Договором становить 41 162 (сорок одна тисяча сто шістдесят дві) гривні 18 копійок, а щомісячний платіж 1 715 (одна тисяча сімсот п`ятнадцять) гривні 09 копійок оплачується Позичальником щомісячно в дату, що відповідає даті зарахування суми Позики на картковий або поточний рахунок Позичальника. Заборгованість відповідача перед Товариством з обмеженою діяльністю «Сучасний Факторинг» за Кредитним договором №21210038015 від 22.01.2021 станом на 29.07.2024 (включно) становить 38 369,94 гривні, а саме: загальна заборгованість за тілом кредиту становить: 20 124,09 грн.; загальна заборгованість за сумою комісії становить: 18 245,85 грн. Позивачем отримано від відповідача платіж в розмірі 1 716,09 грн. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, в добровільному порядку заборгованість не погашає. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між ТОВ "Сучасний Факторинг" та [PERSON] укладено кредитний договір №21210038015 від 22.01.2021, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит. Однак, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем склалася заборгованість за кредитним договором. Відповідно до умов Договору відповідач повинен був щомісячно погашати кредит, сплачуючи крім цього відсотки за користування коштами, в зв`язку з порушенням відповідачем умов договору позивачем нараховано заборгованість за сумою комісії. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості на користь ТОВ "Сучасний Факторинг" підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат Суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення витрат в суді. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу та їх відшкодування позивачем надано: копію договору про надання правничої допомоги №22/03/24-СФ від 22.03.2024, акт прийому-передачі наданих послуг № 57 від 07.08.2024, відповідно до яких розмір гонорару складає 5000 грн, платіжну інструкцію в національній валюті № 89032 від 12.08.2024. Таким чином, заявником надано докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість. Від відповідача заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу не надходило, тому вказаний розмір підлягає розподілу за результатами розгляду справи. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (постанова Верховного Суду у справі №275/150/22 від 13.03.2025). З урахуванням розміру задоволених вимог відшкодуванню відповідачем підлягають витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Окрім того, на підтвердження понесених витрат у справі до суду надано платіжну інструкцію в національній валюті № 89018 від 09.08.2024 у розмірі 2 422, 40 грн за подання позовної заяви, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved