Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що від шлюбу з відповідачем мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем. На підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2023 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку на утримання сина [PERSON] , з 05.06.2023 до досягнення дитиною повноліття, та в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку на її утримання до досягнення дитиною трьох років з 05.06.2023 до 17.12.2025. Відповідач припинив стягнення аліментів на її користь до досягнення дитиною трьох років з 18.12.2025, її матеріальне становище погіршилося, дитина підросла та витрати на її утримання суттєво збільшилися. Зазначає, що матеріальне становище відповідача покращилось, оскільки він працевлаштувався на іншу більш оплачувану роботу. Добровільно відповідач відмовляється збільшити допомогу на дитину, а аліменти, які сплачуються не вистачає на забезпечення гармонійного розвитку дитини. В зв`язку з чим, просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання їх спільної неповнолітньої дитини з 1/6 частки на 1/4. Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16.01.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05.02.2026 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору та витребувано докази по справі. 27.01.2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на наступні обставини. З нього за рішенням суду стягуються аліменти на утримання спільної з позивачем дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки від його доходів. Також, за рішенням суду він сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частки від його доходів. Тобто з нього на утримання двох дітей стягуються аліменти у розмірі 1/3 частка від його доходу, що відповідає вимогам п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, яка хоч і передбачає стягнення аліментів за судовим наказом, однак саме така частка визнана законодавцем на утримання двох дітей. Вважає, що його діти мають бути в рівних умовах щодо отримання від нього аліментів. Розмір аліментів, які ним сплачуються на утримання сина [PERSON] в середньому дорівнює 6500,00 грн щомісячно, що більше ніж в два рази перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який станом на 01.01.2026 дорівнює 2817,00 грн. Щодо зміни його матеріального стану, то вважає, що доказами наявними в матеріалах справи, не доведено поліпшення його матеріального стану, у зв`язку зі збільшенням його доходу. Крім того, позивач також працює та несе обов`язок щодо утримання сина, тому дитина отримує від обох батьків суму коштів, яка є більшою за мінімальну заробітну плату, яка станом на 01.01.2026 дорівнює 8647,00 грн. Тому вважає, що розмір аліментів, які стягнуті з нього за судовим рішенням на дітей, а саме по 1/6 частини доходу на кожну дитину є їх належним забезпеченням на достатній рівень їх життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Третьою особою подано пояснення по справі, згідно яких просить в задоволені позову [PERSON] про збільшення розміру аліментів відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вказала, що з відповідача стягуються аліменти також на їх спільну дитину [PERSON] , у розмірі 1/6 частки від його доходу за рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 09.03.2023, яким зменшено розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] з 1/4 до 1/6 частки, у зв`язку зі змінами сімейного та матеріального стану платника аліментів, зокрема народження у відповідача другої дитини [PERSON] , [INFO] . Тобто, суд встановив розмір стягуваних аліментів на дітей від різних шлюбів в однаковій частці по 1/6. Відповідач в добровільному порядку несе додаткові витрати на їх спільну дочку, пов`язані з розвитком, навчанням та станом здоров`я спільної дочки. Збільшення розміру аліментів на іншу дитину може вплинути на можливість відповідача належним чином виконувати свої обов`язки щодо утримання їх спільної дитини, оскільки матеріальні можливості відповідача є обмеженими та розподіляються між усіма дітьми [PERSON] та [PERSON] . Вважає, що при вирішенні вказаного спору треба враховувати принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо всіх дітей та необхідність забезпечення справедливого розподілу доходів відповідача між ними. Позивачем подано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить звернути увагу суду на пріоритетність міжнародно правових стандартів захисту прав дитини. Оскільки дитина перейшла у стадію активного фізичного розвитку, що вимагає більших витрат на харчування, одяг та засоби догляду. Зростання споживчих цін в Україні об`єктивно зменшило купівельну спроможність раніше призначеної частки у розмірі 1/6. Оскільки дитина проживає разом із нею, вона забезпечує не лише частину фінансових витрат, а й повсякденний догляд, що вимагає значних часових та особистих ресурсів. Враховуючи, що з 18.12.2025 припиняється стягнення аліментів на утримання дружини, збільшення частки на дитину до 1/4 не призведе до перевищення гранічних меж стягнення з заробітної плати відповідача, проте дозволить забезпечити дитині рівень життя, гарантований міжнародними договорами. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає повністю з підстав зазначених у відзиві. Просив при ухваленні рішення врахувати доходи позивача. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала письмові пояснення по справі, в яких просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Просила долучити до справи копію свідоцтва про шлюб на підтвердження зміни прізвища після укладення шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28 грудня 2022 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьками записано: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.7). Згідно акту про проживання від 15.12.2025, позивач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] , [INFO] (а.с14). Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2023 року у справі №194/820/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, також стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, починаючи з 05 червня 2023 року до [INFO] (а.с.8-9). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.12.2010, [PERSON] , [INFO] , вбачається, що її батьками записані: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.35). За рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2023 року зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с.36). З копії свідоцтва про шлюб виданого повторно серії [NUMBER] від 10.01.2025, [PERSON] зареєструвала шлюб 12.05.2023 та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.54). Відповідно до записів трудової книжки серії [NUMBER] , [PERSON] працює у ВСП «ШУ ім.ГЕРОЇВ КОСМОСУ» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», з 01.01.2022 переміщено прохідником по 5 му розряду з повним робочим днем в шахті, з 31.07.2023 переведений машиністом гірничих виїмкових машин по 5-му розряду з повним робочим днем в шахті, з 24.11.2023 переведено машиністом гірничих виїмкових машин 6-го розряду з повним робочим днем в шахті (а.с.37-40). Згідно довідки виданої ВСП «ШУ ім.ГЕРОЇВ КОСМОСУ» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» від 21.01.2026 №18/1, [PERSON] працює на вказаному підприємстві машиністом гірничих виїмкових машин та його дохід за період з червня 2025 року по грудень 2025 року склав 368222,67 грн - дохід, що обліковується для розрахунку аліментів, 84691,22 грн - податки, 47264,71 грн - сплачені аліменти на користь [PERSON] (а.с.41). Згідно довідки виданої ВСП «ШУ ім.ГЕРОЇВ КОСМОСУ» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» від 21.01.2026 №19/1, [PERSON] працює на вказаному підприємстві машиністом гірничих виїмкових машин та його дохід за період з червня 2025 року по грудень 2025 року склав 368222,67 грн - дохід, що обліковується для розрахунку аліментів, 84691,22 - грн податки, 91077,72 - сплачені аліменти на користь [PERSON] (а.с.42). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору №0436-2026-0000918 від 10.02.2026, [PERSON] працює в ТОВ «Д.Сервіс» та її заробітна плата за період з липня 2025 року по грудень 2025 року у загальному розмірі становить 200592,14 грн (без відрахування податків і зборів (а.с.56). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Виплата аліментів на дитину є виключним правом дитини та обов`язком батьків до її повноліття, затвердженим законодавством України. Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина . Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з правовими позиціями, викладеними у п.п. 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Постановляючи рішення, суд враховує положення п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що позивач, з якою проживає син сторін, звертаючись до суду, просить збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача за рішенням суду з 1/6 частки всіх видів його доходу до 1/4, при цьому вказує на збільшення потреб дитини, а також на зміну матеріального стану відповідача. Правове значення при вирішенні даного спору має встановлення наявності або відсутності факту саме зміни матеріального або сімейного стану платника чи одержувача аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів. Визначена за рішенням суду частка заробітку (доходу) відповідача вважалася допустимою, однак ці обставини на час розгляду справи змінилися у розумінні ст.192 СК України. З моменту ухвалення судового рішення від 13.09.2023 у справі №194/820/23 змінився матеріальний стан відповідача, оскільки з 17.12.2025 він припинив сплачувати аліменти на утримання дружини [PERSON] до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частки від його доходів, тобто його матеріальне становище покращилось. Крім того, як вбачається з записів трудової книжки [PERSON] , він працює у ВСП «ШУ ім.ГЕРОЇВ КОСМОСУ» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» та на момент ухвалення судового рішення від 13.09.2023 у справі №194/820/23 він працював з 31.07.2023 машиністом гірничих виїмкових машин по 5-му розряду з повним робочим днем в шахті, а з 24.11.2023 був переведений машиністом гірничих виїмкових машин 6-го розряду з повним робочим днем в шахті, що фактично передбачає збільшення розміру заробітної плати відповідача. Доказів на спростування вказаних обставин відповідач суду не надав. Із матеріалів справи вбачається, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів пройшов значний час, із віком потреби дитини зростають, економічна ситуація у Україні значно погіршилась, в державі відбулося зростання споживчих цін, у зв`язку з чим, збільшилися витрати, які несе позивач на утримання малолітньої дитини. Посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває дитина від першого шлюбу, на яку він сплачує аліменти у розмірі 1/6 частки від свого доходу, суд не вважає таким, що дає підстави для відмови у задоволенні позову щодо збільшення розміру аліментів на утримання другої дитини від іншого шлюбу у розмірі 1/4 частки від його доходу. Доводи відповідача, щодо сплати ним фактично на двох дітей аліментів в загальному розмірі 1/3 частка від його доходу, що відповідає вимогам п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, суд не приймає до уваги, оскільки, відповідно до положень ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. До того ж, вимоги ч.2 ст.183 СК України передбачають визначення єдиної частки від заробітку (доходу) матері, батька на утримання дітей, якщо позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів безпосередньо на двох і більше дітей. Як вбачається судом, відповідач сплачує аліменти на двох дітей від різних шлюбів по 1/6 частці (по 16,7%), отримувачами аліментів є різні позивачі. Таким чином, на теперішній час сплачуваних відповідачем аліментів разом становить 33,4% його доходів. Частиною 2 статті 182 СК України передбачає мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, у той час як максимальний розмір аліментів закон не встановлює. Останній визначається судом у кожному конкретному випадку, враховуючи як потреби самої дитини, так і можливості платника аліментів - матері або батька дитини. Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Треба зазначити, що утримання малолітньої дитини є обов`язком батьків, який передбачений законодавством, а відповідач, є працездатною особою та отримує постійний дохід, доказів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали сплату аліментів на утримання малолітньої дитини, відповідач суду не подав, тому суд вважає що він має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини саме в розмірі 1/4 частки від його доходу. Суд не приймає доводи третьої особи, щодо надання відповідачем додаткових витрат окрім сплачуваних аліментів у розмірі 1/6 частки від його доходу на утримання їх спільної дочки [PERSON] , оскільки доказів цього суду не надано. ЇЇ посилання на те, що суд повинен врахувати принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо всіх дітей та справедливого розподілу доходів відповідача між ними, то суд вважає, що третя особа не позбавлена права звернутися до суду із аналогічним позовом. З урахуванням зазначених обставин та приймаючи до уваги інтереси малолітньої дитини, а саме те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги про збільшення розміру аліментів ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини та визначає до стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд звертає увагу, що сторони не позбавлені права в майбутньому на звернення до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн, від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved