Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

03.09.2025 року [PERSON] звернулася до суду через свого представника [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, яку обгрунтовує наступним. 12 квітня 2023 року між сторонами був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що 12.04.2023 року зроблено відповідний актовий запис актовий запис № 202, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18.10.2023 року) . На теперішній час даний шлюб має формальний характер і перебуває на стадії розірвання. Позивач [PERSON] знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, тому джерел доходу, окрім соціальних виплат, не має. Враховуючи, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, так як працює, інших стягнень по виконавчих документах не має, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви та до досягнення дитиною трьох років. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивачка та представник позивача подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач про розгляд справи повідомлявся неодноразово належним чином за зареєстрованим місцем проживання, через повідомлення надіслане Укрпоштою, про причини неявки відповідач суду не повідомив. Відзив на позов не надав. Суд постановив про заочний розгляд справи у відповідності до ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 12 квітня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) між [PERSON] та [PERSON] про що 12.04.2023 року зроблено відповідний актовий запис актовий запис № 202, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується записами даних про батьків у копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданому 18.10.2023 року за актовим записом № 117, місце державної реєстрації: Новоодеський відділ державної реєстрації актів державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18.10.2023р.), має спільне зареєстроване місце проживання та проживає разом із Заявником, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади № 2025/012587674 та 2025/012587679 від 30.08.2025 року, та довідкою Баловненського старостинського округу Миколаївського району Миколаївської області № 298 від 29.08.2025 року, та знаходиться на її утриманні. 20 жовтня 2025 року на підставі судового наказу, винесеного Новоодеським районним судом Миколаївської області, присуджено стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01.09.2025 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частини 2, 4, 6 статті 84 СК України передбачають, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані [PERSON] докази, суд приходить до висновку, що відповідач є працездатним, може та зобов`язаний відповідно до закону надавати матеріальну допомогу своїй дружині, яка в силу догляду за їх спільною дитиною позбавлена можливості працевлаштуватися. Слід зазначити, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім, тому з огляду на встановлені у справі обставини, розмір аліментів на утримання дружини, а саме 1/6 від доходу відповідача, не порушує інтереси сторін. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тому аліменти необхідно стягувати, починаючи з 03.09.2025 року. У силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved