Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

19 грудня 2025 року представник позивача звернулася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 62 479,83 грн та понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 листопада 2020 року між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001725037301, за умовами якого відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом в розмірі 30 000,00 грн грн, який було збільшено до 37 000,00 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору заборгованість відповідача перед позивачем станом на 13 вересня 2025 року складає 62 479,83 грн, з яких: 36 720,55 грн заборгованість за кредитом, 25 759,28 грн заборгованість процентами. АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» вчинило всі необхідні дії для досудового врегулювання спору, направивши письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом. (а.с. 2-6) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. (а.с. 74-75) Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася. Представник позивача АТ «ПУМБ» у судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. (а.с. 5) Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем її реєстрації, яка повернулась до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою. (а.с. 85) Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач, повідомлена про дату та час розгляду справи належним чином, відзив щодо позову з можливими запереченнями позовних вимог та заяв про розгляд справи без її участі не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При таких обставинах суд проводить розгляд справи у відповідності до положень ст. 280 ЦПК України, в заочному порядку, на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Судом встановлено, що 03 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до АТ«ПУМБ» та ознайомившись з Паспортом споживчого кредиту підписала заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за № 2001725037301, відповідно до якої просила відкрити на її ім`я поточних рахунок у гривнях, надати кредитну картку та встановити кредитний ліміт у розмірі 30 000,00 грн на строк 12 місяців, з процентною ставкою 47,88 %. (а.с. 16-17) Із довідки про збільшення кредитного ліміту на підставі кредитного договору № 2001725037301 від 03 листопада 2020 року вбачається, що [PERSON] було видано платіжну картку з кредитним лімітом у розмірі 30 000,00 грн, який в подальшому неодноразово збільшений, зокрема 03 березня 2020 року до 37 000,00 грн. (а.с. 40) З виписки по особовому рахунку за період з 03 листопада 2020 року по 13 вересня 2025 року, вбачається, що кредитна картка була активована відповідачем та вона активно користувалася кредитними коштами.(а.с. 45-52) Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за кредитним договором № 2001725037301 від 03 листопада 2020 року станом на 13 вересня 2025 року за договором рахується заборгованість у розмірі 62 479,83 грн, яка складається з: 36 720,55 грн - заборгованості за сумою кредиту, 25 759,28 грн - заборгованості за відсотками. Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості, дати та суми погашення відсотків, кредиту, тобто зрозумілі суми надходження та їх віднесення на погашення складових заборгованості. (а.с. 41-44) З метою досудового врегулювання спору АТ «ПУМБ» на адресу [PERSON] за № КНО-44.2.1/2145було направлено письмову вимогу (повідомлення) щодо погашення заборгованості перед Банком. (а.с. 35-36) Отже, позивачем повністю виконано свої зобов`язання по наданню кредитних коштів, шляхом випуску платіжної картки на ім`я відповідача та встановлення по картці кредитного ліміту, а відповідачем зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості та інших платежів не виконані і вимога позивача проігнорована. Відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за вказаним договором. Розглядаючи спір по суті заявлених вимог, суд зазначає наступне. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Із змісту статті 610 ЦК України слідує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як визначено ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, а у разі прострочення виконання зобов`язання сплатити пеню, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Відповідач не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних та допустимих доказів на спростування доводів та вимог позивача. Натомість, з представлених позивачем письмових доказах, зокрема розрахунків заборгованості, вбачається, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконувала, внаслідок чого станом на 13 вересня 2025 року утворилась заборгованість на загальну суму 62 479,83 грн. У зв`язку із наведеним, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу у повному обсязі не повернуті, суд, з урахуванням заявлених позовних вимог та наявних в матеріалах справи письмових доказів, приходить до висновку про їх задоволення у повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 422,40 грн судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved