Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У лютому 2026 року представник позивача звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що позивач перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2024 року та мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти фактично проживають з відповідачем, оскільки позивач проходить військову службу. Сімейне життя у них не склалося через втрату поваги та підтримки, сварки та непорозуміння, шлюбні відносини фактично припинені. У зв`язку з наведеним, просить шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Позиції учасників судового провадження. Представник позивача направила заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач також надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 13 лютого 2026 року провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом установлено, що сторони перебувають в шлюбі з 21 серпня 2024 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21 серпня 2024 року Карлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 110 (а.с.6). Подружжя має двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується серії [NUMBER] (а.с.5) Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Висновки суду. Аналізуючи наявні у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між сторонами не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння та спільні погляди на життя, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому дійшов висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved