Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

25 червня 2025 року до Хорошівського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціною позову 75 134,88 грн. Позовні вимоги обґрунтовані таким. 28 вересня 2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі АТ «Райффайзен Банк Аваль»), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі АТ «Райффайзен Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/61704/82/1242019, за умовами якого відповідач отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом. 20 листопада 2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-73, згідно з яким АТ «Райффайзен Банк» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні АТ «Райффайзен Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги №114/2-73 від 20 листопада 2024 року, ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 010/61704/82/1242019 в сумі 75 134,88 грн, яка є сумою заборгованості за основною сумою кредиту. Банк виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконав, внаслідок чого допустив заборгованість, яка станом на день відступлення права вимоги складає 75 134,88 грн (заборгованість за тілом кредиту). Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати. 02 грудня 2025 року на адресу суду від відповідача, інтереси якого представляє адвокат Галагуз В.В., надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю та безпідставністю, з посиланням на таке. До вказаних правовідносин неможливо застосувати правила ч.1 ст.634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим Банком, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Крім того, посилання позивача на наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором, як на підставу задоволення позовних вимог, є необґрунтованими, оскільки сам розрахунок, виписка по рахунку та довідки про відкриття кредитного рахунку та умови кредитування тощо є внутрішніми документами Банку та не містять відомостей на підтвердження факту видачі кредитним коштів (готівкою, безготівковим шляхом), строку, правильності нарахування відсотків позивачем, користування коштів відповідачем. В матеріалах справи також відсутній належний розрахунок заборгованості, а фактично є лише зазначені і нічим не підтверджені суми заборгованості тіла кредиту і проценти. Крім того, матеріали справи не містять належної виписки по рахунку на підтвердження факту користування коштами та їх рух. Позивач просить стягнути з відповідача 75 134,88 грн, що є сумою заборгованості за основним кредитом, хоча згідно з Договором № 2010/61704/82/1242019 від 28 вересня 2021 року відповідач отримав 30 000,00 грн (вх. № 6486/25-Вх 02.12.2025). 04 грудня 2025 року стороною позивача подано відповідь на відзив, в якому представник просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, пославшись на те, що кредитний договір був підписаний [PERSON] власноруч. На початку кредитування поточний ліміт становив 30 000,00 грн. Процентна ставка за користування недозволеним овердрафтом фіксована 48% річних, процентна ставка у разі неповернення клієнтом кредиту в останній день строку кредиту становить 48 %. Крім того, Паспорт споживчого кредиту, з яким [PERSON] був ознайомлений та підписав, містить інформацію про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача. Жодних заперечень з приводе того, що відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання договору чи про зарахування та розподілення сплачених коштів відповідачем висловлено не було. З Виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та робив оплату за Договором, тобто визнав існуючу заборгованість. Позивач разом із позовом надав суду належних чином засвідчені копії документів на підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором до відповідача, а тому твердження сторони відповідача є викладенням суб`єктивних міркувань та намаганням уникнути виконання зобов`язання (вх. № 6563/26-Вх 04.12.2025). Відповідно до ухвали Хорошівського районного суду Житомирської області від 26 червня 2025 року справу передано за підсудністю до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. Згідно з ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 вересня 2025 року справу передано за підсудністю на розгляд Татарбунарському районному суду Одеської області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 жовтня 2025 року справу передано у провадження судді Луцюка В.О. Відповідно до ухвали судді від 29 жовтня 2025 року, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву. Згідно з ухвалою суду від 03 грудня 2025 року, за заявою відповідача [PERSON] здійснено перехід із спрощеного провадження без виклику сторін у спрощене провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання. У судовому засіданні представник позивача Чечельницька А.О. позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Представник відповідача Галагуз В.В. позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю. Зазначив, що відсотки нараховувались, коли вже було відступлено право вимоги. Всі нараховані проценти, більше ніж 30000 тисяч і стягнуті на даний момент як недозволений овердрафт, його клієнтом не стягувались. [PERSON] користувався коштами активно і погашав заборгованість до 2022 року, перед початком війни перестав користуватися, однак, банк, всупереч вимогам закону і договірних відносин почав збільшувати кредитний ліміт та стягувати за нього проценти. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази по справі, суд дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що 28 вересня 2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», та [PERSON] було укладено Договір, шляхом підписання Заяви про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/61704/82/1242019 (тип Кредиту кредитування рахунку), за умовами якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 30 000,00 грн на строк 48 місяців з можливою пролонгацією за рішенням кредитодавця. Строк кредиту починається з дати встановлення (зміни) поточного ліміту (дати початку кредитування). Зміна строку кредиту є можливою у разі неотримання Банком відмови клієнта від продовження строку кредиту, а також з метою виконання обов`язку клієнта щодо погашення кредиту без права його отримання (п.п. 2.2.1. п.2.1., п.2.3. Договору). Сторони погодили, що проценти (за користування кредитом протягом строку кредитування та у разі неповернення клієнтом кредиту в останній день строку кредиту), в т.ч. за користування недозволеним овердрафтом процентна ставка фіксована 48% річних; процентна ставка у разі неповернення клієнтом кредиту в останній день строку кредиту становить 48% (п. 2.4. Договору). Згідно з п.п. 2.4.1. Договору, процентна ставка за користування сумою кредиту «Оплата частинами» становить 0,0001% річних. Відповідно до п.4.2. Договору відповідач зобов`язався сплачувати Банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом в розмірі 5% від власної заборгованості перед Банком, але не менше 30 грн або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона не менше за зазначену суму (а.с. 6-8). З графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супутніх послуг) вбачається, що загальна вартість кредиту становить 88 515,00 грн, з них: 1 500,00 грн - сума кредиту; 1 223,01 грн - проценти за користування кредитом; 915,00 грн комісія за зняття готівки. Загальна вартість кредиту розрахована з урахуванням повної суми поточного ліміту кредиту в банкоматі Банку та користування коштами поза межами пільгового періоду (а.с.7-8). Згідно з Паспортом споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою», підписаного відповідачем також 28 вересня 2021 року, останній підтвердив отримання ним та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи зі обраних ним умов кредитування, отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за таким договором. В Паспорті споживчого кредиту міститься: інформація та контактні дані кредитодавця; основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткова інформація; інші важливі правові аспекти (а.с. 9). На підтвердження перерахування коштів відповідачу надано Виписку по рахунку за період з 28 вересня 2021 року по 22 листопада 2024 року, з якої вбачається, що останній активно користувався наданими кредитними коштами, здійснюючи покупки, всього ним було проведено 61 транзакцію на суму загальну суму 35 576,50 грн (а.с. 12). 20 листопада 2024 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-73, згідно з яким АТ «Райффайзен Банк» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні АТ «Райффайзен Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 14-16). Відповідно до умов Договору відступлення права вимоги №114/2-73 від 20 листопада 2024 року та Витягу з реєстру боржників первісний кредитор АТ «Райффайзен Банк» передав (відступив) новому кредиторові ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором 2010/61704/82/1242019 (а.с. 17). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, наданого позивачем, станом на 22 листопада 2024 року заборгованість відповідача становить 75 134,88 грн, з яких: 31 295,00 грн заборгованість за дозволеним овердрафтом (сума використаного кредитного ліміту); 43 839,88 грн заборгованість за недозволеним овердрафтом (різниця між використаним кредитним лімітом та дозволеним овердрафтом) - а.с. 13. З розрахунку вбачається, що 02 березня 2022 року кредитний ліміт з 30 000,00 грн було змінено на 31 295,00 грн. 27 вересня 2023 року кредитний Договір було пролонговано. На погашення кредитної заборгованості відповідачем було внесено загалом 23 176,88 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Згідно з п. 1 ч.1 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач неналежним чином виконував умови Договору щодо погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати тіла кредиту у розмірі 75 134,88 грн. Останній не надав доказів належного виконання зобов`язання за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростував та свого не надав. Таким чином, є обґрунтованим стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 010/61704/82/1242019 від 28 вересня 2021 року станом на 22 листопада 2024 року у розмірі 75 134,88 грн. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають до задоволення у заявленому розмірі. Щодо посилань сторони відповідача на те, що роздрукований розрахунок заборгованості за договором не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки такий розрахунок, виписки по рахунку та довідки про відкриття кредитного рахунку і умови кредитування є внутрішніми документами банку та не містять відомостей на підтвердження факту видачі кредитних коштів, користування ними відповідачем і правильності нарахування відсотків, суд вважає такі доводи необґрунтованими. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, оскільки підтверджують рух коштів по відповідному банківському рахунку, містять записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних операцій. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц. Верховний Суд зазначив, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Згідно з цією нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи, які можуть бути оформлені як у паперовій, так і в електронній формі. Крім того, пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку та бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами, які підтверджують рух коштів по відповідному банківському рахунку. Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, оцінені судом у сукупності з іншими доказами у справі, підтверджують обставини надання кредитних коштів, їх використання відповідачем, а також наявність та розмір заборгованості, який відображено у детальному розрахунку позивача та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості, зміна кредитного ліміту відбулася у зв`язку з використанням відповідачем коштів понад встановлений кредитний ліміт, а саме: зняттям готівкових коштів у сумі 10 000 грн та здійсненням безготівкових операцій на суму 27 980,87 грн, а також з урахуванням коштів, спрямованих на погашення кредитної заборгованості. Таким чином, доводи представника відповідача щодо неправомірності збільшення банком кредитного ліміту спростовуються наданим розрахунком заборгованості за картковим кредитом [PERSON] . Крім того, суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача щодо безпідставності нарахування відсотків після відступлення права вимоги, оскільки 27.09.2023 року відбулася пролонгація дії кредитного договору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3 028,00 грн.

Outcome: approved