Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач пред`явив даний позов та заявив в ньому вимогу з урахуванням заяви від 15.12.2025 р. (а.с. 221) про стягнення з відповідача на користь позивача за невиконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська по справі №199/3763/17 за період з 14.03.2018 р. по 23.02.2022 р. 29 554 грн. 37 коп. (7880 грн. 89 коп. 3% річних та 21 673 грн. 48 коп. інфляційні втрати). Представник позивача вимоги позову підтримав повністю, просив суд задовольнити позов. Відповідач позов не визнав повністю (а.с. 62 69), у відзиві на позову заяву відповідач просив суд врахувати приписи п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, зокрема, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено цим пунктом також те, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Водночас відповідач зазначив про те, що у судовому рішенні від 09.12.2015 р. суд задовольнив вилучення автомобіля на користь ТОВ «Порше мобіліті» в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 251 786 грн. 80 коп. та за тілом додаткового кредиту у розмірі 21 376 грн. 48 коп. та інші суми (прострочення процентів, штраф, 3% річних та інфляційних витрат), а всього на суму 306 087 грн. 19 коп.; у судовому рішенні від 14.11.2017 р. суд заочним рішенням в зв`язку з тим, що не виконано попереднє рішення суду, яке вступило в законну силу 17.05.2018 р., стягнув суму основного боргу за тілом додаткового кредиту у розмірі 19 166 грн. 31 коп. та інші суми заборгованості (відсотки за користування кредитними коштами, пеня, 3% річних та інфляційних втрат), а всього на загальну суму 75 993 грн. 91 коп. в позовній заяві позивач вже вказує, що по заочному рішенню суду від 14.11.2017 року борг становить 77 593 грн. 91 коп., для розрахунку 3% річних та інфляційних втрат позивач використовує суму боргу у сумі 66 493 грн. 91 коп.; позивач не вказує в позовній заяві з яких сум складається сума заборгованості у розмірі 66 493 грн. 91 коп., а тому неможливо з`ясувати чи не обтяжена додатковими нарахуваннями сума основного боргу. Отже, позивач мав би право обчислювати суму 3% річних та інфляційних втрат виключно виходячи з непогашеної частини основного боргу, яка, становить 19 166 грн. 31 коп. і утворилася з тіла додаткового кредиту, але розмір заборгованості за тілом додаткового кредиту у розмірі 21 376 грн. 48 коп. був ще стягнутий за рішенням суду від 09.12.2015 р. Позивач у відповіді на відзив не погодився зі слушністю доводів відповідача, зазначив, що у відповідач зазначає про існування рішення по справі 199/4332/15 з обґрунтуванням того, що нібито вказане рішення якимось чином впливає на розмір трьох відсотків річних та інфляційних втрат, які були розраховані позивачем за невиконання основного зобов`язання за рішенням від 14.11.2017 р. по справі 199/3763/17. ТОВ "Порше Мобіліті" вважає, що справа № 199/4332/15 та визначені у ній обставини жодним чином не стосуються та не відносяться до питання, щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат за невиконання рішення суду по справі 199/3763/17 в межах розгляду цієї (№ 199/3618/24) справи. Зокрема, посилання відповідача на обставини справи № 199/4332/15-ц є такими, що не мають жодного правового значення для розгляду даної справи № 199/3618/24. Справа №199/4332/15-ц стосувалася звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором №50007143 від 24.12.2012 р., у той час, як у даній справі позивач просить про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з невиконанням рішення суду, ухваленого у зовсім іншій справі - №199/3763/17, яка стосується стягнення заборгованості та збитків за кредитним договором №50007143 від 24.12.2012 р. Справа №199/3618/24 стосується питання стягнення 3% річних та інфляційних втрат, які виникли у зв`язку із невиконанням відповідачем рішення суду від 14.11.20217 р. щодо стягнення заборгованості та збитків за кредитним договором у справі №199/3763/17, тому питання стягнення цих сум не пов`язані з предметом спору у справі № 199/4332/15-ц, яка стосується звернення стягнення на предмет застави. Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 р. у справі № 199/3763/17, на борг по якому представником ТОВ «Порше Мобіліті» нарахувано 3% річних та інфляційних втрат, було предметом апеляційного перегляду: апеляційна скарга [PERSON] по справі № 199/3763/17 була залишена без задоволення відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2025 р,. а рішення суду першої інстанції залишено без змін, також судді апеляційної інстанції в зазначеній постанові чітко зазначили наступне - «Доводи апеляційної скарги стосовно того, що рішенням у справі 199/4332/15-ц вже було стягнуто основну суму боргу зі сплати Додаткового кредиту апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки як вбачається з наявного в матеріалах справи рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду від 09 грудня 2015 року, позивачем заявлялась вимога про стягнення заборгованості за повернення додатково кредиту за період з серпня 2014 року по листопад 2015 року, а у даній справі Товариством заявлена вимога за період з квітня 2015 року по березень 2016 року, оскільки дана вимога в межах справи 199/4332/15-ц не розглядалась, що на підставі ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню, а отже посилання відповідачки на дану обставину безпідставне. Також колегія суддів не приймає доводи скарги, стосовно того, що під час розгляду даної справи, рішення суду у справі №199/4332/15-ц від 09.12.2015 року не набрало законної сили, оскільки як вбачається з наявної інформації ЄДРСР, апеляційне провадження у вказаній справі було відкрито 13 вересня 2017 року, тобто майже через 2 роки після ухвалення рішення судом першої інстанції, а в редакції ЦПК України від 2004 року, рішення суду набирало законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а строк для подачі апеляційної скарги було встановлено десять днів, отже рішення у справі 199/4332/15-ц набрало законної сили 19 грудня 2015 року, а отже у позивача були всі наявні законні підстави для звернення з даним позовом у червні 2017 року... Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні... Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не ґрунтуються на нормах права, та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення.». 23.04.2018 р. Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчі листи по справі №199/3763/17. 04.07.2018 р. державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу Державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Левченком Р.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56697006. У межах зазначеного провадження органом державної виконавчої служби були вжиті заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», однак повного виконання рішення суду досягнуто не було. Було стягнуто лише незначну частину суми боргу, яка визначена у судовому рішенні, а саме 9 500 грн, у зв`язку з чим залишок заборгованості на момент подання позову становить 66 493,91 грн (75 993,91 - 66 493,91 = 9 500). Оскільки зазначене грошове зобов`язання у частині залишку основного боргу не виконувалось боржником протягом тривалого періоду, а саме з 14.03.2018 р. - з дня набрання законної сили рішення по справі №199/3763/17, позивач,

Outcome: approved