Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

В грудні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів надміру виплаченої матеріальної допомоги мешканцям житло яких було зруйновано або стало непридатним до проживання внаслідок військової агресії Російської Федерації. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з метою підтримки мешканців міста Запоріжжя, житло яких було зруйновано або стало непридатним до проживання внаслідок ракетних обстрілів, диверсій, тощо, спричинених військовою агресією Російською Федерацією, створена «Програма надання фінансової підтримки мешканцям м. Запоріжжя, житло яких було зруйновано або стало непридатним до проживання внаслідок ракетних обстрілів, диверсій, тощо спричинених військовою агресією Російської Федерації», яка затверджена рішенням Запорізької міської ради 27.01.2023 №4. 01.02.2023 [PERSON] звернулась до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі ДСЗН ЗМР) через ЦНАП з заявою (повідомленням) про факт руйнування або пошкодження житлового приміщення, внаслідок чого воно стало непридатним для проживання та з заявою про отримання матеріальної допомоги за період з жовтня 2022 по січень 2023 року і надала повний пакет документів. Відповідно до Програми розмір матеріальної допомоги становить десять тисяч гривень щомісячно, починаючи з місяця, в якому виникли вищезазначені обставини. У разі відсутності згоди інших співвласників матеріальна допомога може бути поділена між усіма співвласниками у частинах, пропорційних частці спільної власності. Відповідач щомісяця подавала заяву для отримання матеріальної допомоги. У заяві про отримання матеріальної допомоги зазначені зобов`язання повідомити ЦНАП та/або ДСЗН ЗМР протягом 3 робочих днів у разі: відновлення об`єкту нерухомого майна, яке було зруйноване або стало непридатним до проживання; набуття права власності на житло у прийнятих в експлуатацію житлових будинках; отримання компенсації за пошкоджене або зруйноване житло з джерел, визначених чинним законодавством; відчуження власником свого майна, яке було зруйновано або стало непридатним до проживання. Спеціалістами відділу надання адресної допомоги було проведено перевірку заяв отримувачів матеріальної допомоги, що надійшли від ЦНАП шляхом отримання відповідної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на предмет відчуження свого майна та набуття права власності. Під час отримання інформації спеціалістами відділу було виявлено, що [PERSON] набула права власності на житло у прийнятому в експлуатацію житловому будинку 20.05.2024 (договір купівлі продажу 20.05.2024) і не повідомила ЦНАП або ДСЗН ЗМР про виникнення таких обставин, чим порушила п. 13 розділу «Завдання та заходи» Програми (в редакції від 22.12.2023). Згідно з п.12 Програми (в редакції яка діяла на момент виявлення обставин) виплата матеріальної допомоги припиняється з місяця виникнення таких обставин: при набутті права власності на житло у прийнятих в експлуатацію житлових будинках. У зв`язку з обставинами, які впливають на призначення і виплату матеріальної допомоги, а саме набуттям права власності на житло у прийнятих в експлуатацію житлових будинках [PERSON] та не повідомлення про зазначені обставини ЦНАП або ДСЗН ЗМР, відповідач свідомо отримала надміру нараховані грошові кошти матеріальної допомоги на житло, яке було зруйноване або стало непридатним до проживання у сумі 100 000,00 грн. при цьому добровільно не повернула надмірно виплачені кошти, вимоги Департаменту є цілком правомірними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі. Департаментом на адресу місця проживання відповідача направлялися листи з пропозицією повернути надміру виплачені грошові кошти матеріальної допомоги на житло, яке було зруйноване або стало непридатним до проживання, але переплачені кошти відповідач у добровільному порядку станом на дату подання позову не повернула, а тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Запорізької міської територіальної громади в особі Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради надміру виплачену матеріальну допомогу мешканцям м. Запоріжжя житло яких було зруйновано або стало непридатним до проживання внаслідок військової агресії Російської Федерації у розмірі 10 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13 січня 2026 року відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд відмовити у позивачу у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вказує, що рішенням Запорізької міської ради від 27.01.2023 №4 затверджено Програму надання фінансової підтримки мешканцям м. Запоріжжя, житло яких було зруйновано або стало непридатним до проживання внаслідок ракетних обстрілів, диверсій, тощо спричинених військовою агресією російської федерації. Дія Програми поширюється на мешканців, житло яких було зруйновано або стало непридатним до проживання внаслідок військової агресії російської федерації, а саме: власників житлових приміщень; співвласників житлових приміщень за згодою інших співвласників (за наявністю); користувачів житла, а саме тих користувачів, на ім`я яких видано ордер (основний квартиронаймач) та/ або згідно ордеру уклали договір найму житлового приміщення Відповідно до вимог Житлового Кодексу України і місце проживання яких Зареєстровано у цьому житловому приміщенні (далі- отримувачі); власників/співвласників, які отримали житловий сертифікат та припинили право власності на зруйнований об`єкт нерухомого майна у встановленому законом порядку, до моменту реалізації житлового сертифікату та набуття права власності на житло у прийнятих в експлуатацію житлових будинках (далі-отримувачі). Відповідно до Програми розмір матеріальної допомоги становить десять тисяч і гривень щомісячно, починаючи з місяця, в якому виникли вищезазначені обставини. У разі відсутності згоди інших співвласників матеріальна допомога може бути поділена між усіма співвласниками у частинах, пропорційних частці спільної власності. ЇЇ житло постраждало від агресії рф тому вона мала право на отримання відповідної матеріальної допомоги згідно з Програмою. Положення Програми, як підзаконного нормативно-правового акту, не містять будь- яких обмежень у наданні допомоги людям, які на момент руйнування їхнього житла внаслідок агресії рф мали інший житловий об`єкт нерухомості. Зокрема, у переліку документів, які необхідно подати для отримання допомоги не вказано інформації щодо наявності або відсутності в заявника іншого житла у власності чи подібних документів (наприклад, правовстановлюючих документів). З цього приводу суд приймає заперечення сторони відповідача. Протягом червня 2024 року Запорізька міська рада неодноразово вносила зміни до Програми. Зокрема, рішенням від 05.06.2024 №19 пункт 14 Програми викладено у такій редакції: «з моменту виникнення обставин, зазначених в абзаці 2,3 пункту 12, отримувач повинен повідомити ЦНАП та / або ДСЗН ЗМР протягом З робочих днів. У разі ненадання та/або несвоєчасного надання отримувачем такої інформації, сума надмірно виплаченої матеріальної допомоги повертається ним до бюджету Запорізької міської територіальної громади у повному обсязі. У заяві про надання допомоги, яка є додатком до Програми, дійсно вказано, що заявник має повідомити, зокрема, про набуття права власності на житло і відповідна вказівка міститься у Програми з її першої редакції. Проте, положеннями самої Програми не передбачалось жодної відповідальності за ненадання заявником такої інформації до внесення змін у пункт 14 на підставі рішенням від 05.06.2024 №19. Слід зважати також на приписи ч.1 ст.17 Закону України «Про правотворчу діяльність», згідно з якими підзаконний нормативно-правовий-акт - це акт, прийнятий (виданий) суб`єктом правотворчої діяльності на основі та на виконання Конституції України, законів, чинних міжнародних договорів України та спрямований на їх реалізацію. Підзаконні нормативно-правові акти мають відповідати Конституції України, законам, чинним міжнародним договорам України, підзаконним нормативно-правовим актам вищої юридичної сили та узгоджуватися між собою. Програма є підзаконним нормативно-правовим актом, який прийнятий та затверджений органом місцевого самоврядування, а саме, в даному випадку. Запорізькою міською радою. Згідно зі статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Винятком є випадки, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи. Таким чином, дія пункту 14 Програми не може мати зворотної сили і у відповідності до положень ст. 49 Закону України «Про правотворчу діяльність» набирає чинності не раніше, дати опублікування рішення ЗМР від 05.06.2024 року №19. Відповідно, набута відповідачкою щомісячна допомога не підлягає поверненню. Крім того, є визначальним, що позивач не довів в даній справі наявність правових підстав, передбачених ст. 1215 ЦК України, для стягнення неї суми надміру перерахованих коштів у вигляді матеріальної допомоги, а саме, що вона свідомо вчинила недобросовісні дії з метою отримання виплат та подала певні недостовірні відомості для їх отримання, що виключає можливість покладення на відповідача обов`язку з їх повернення. Так, п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України передбачено, що не підлягають поверненню, зокрема, безпідставно набуті допомоги, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Вказана норма не застосовується у разі зловживань та недобросовісної поведінки набувача допомоги. На правильне застосування вказаних норм звертав увагу Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року за наслідками розгляду справи № 545/163/17 (касаційне провадження №61-33727сво18). Зловживанням або недобросовісністю збоку набувача соціальної допомоги в розумінні норм цивільного законодавства, зокрема, Порядку № 332, є подання ним документі з явно неправильними відомостями, про якій йому було достовірно відомо. Проте, позивачем у встановленому законом порядку не доведено факту зловживань з боку відповідача, винність її дій чи недобросовісність щодо надання недостовірних даних, що призвело до безпідставного отримання соціальних виплат. Тому, за відсутності зловживань (недобросовісності) з її боку, підстави для стягнення з неї виплачених сум допомоги, призначення, нарахування та виплата якої здійснювалось департаментом соціального захисту населення за її територіальністю цроживання (реєстрації) з використанням дискреційних повноважень прийнятті відповідного рішення, відсутні. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 (Заява Кз29979/04) визнав низку порушення п.1 ст.6 Конвенції, ст.1 Першого протоколу до Конвенції та ст.13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами. Разом з цим, у вказаній справі викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування». Так, цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Веуеіег v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» N? 10373/05). Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and C aiish v. Bulgaria» №30985/96). Матеріали справи не містять жодних доказів, що підтверджують виникнення помилки при нарахуванні допомоги відповідачці та дозволяють з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, або помилкою, пов`язаною з неналежним виконанням обов`язків певними службовими особами, відповідальними за призначення й нарахування допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. У відповіді на відзив, позивач вказує, що [PERSON] використовуючи для підготовки свого відзиву матеріали знайденої судової практики, помилково посилається на Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (Порядок № 332); або вказує на відсутність обмежень у наданні допомоги людям які на момент руйнування мали інший житловий об`єкт нерухомості - норми та обставини що не мають жодного відношення і не є причиною виникнення спірних правовідносин у даній справі. Як вже зазначалося у позовній заяві Департаменту, з метою підтримки мешканців міста Запоріжжя, житло яких було зруйновано або стало непридатним до проживання внаслідок ракетних обстрілів, диверсій, тощо, спричинених військовою агресією Російською Федерацією, створена «Програма надання фінансової підтримки мешканцям м. Запоріжжя, житло яких було зруйновано або стало непридатним до проживання внаслідок ракетних обстрілів, диверсій, тощо спричинених військовою агресією Російської Федерації», яка затверджена рішенням Запорізької міської ради 27.01.2023 №4 (далі - Програма). 01.02.2023 [PERSON] звернулась до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради через ЦНАП з заявою (повідомленням) про факт руйнування або пошкодження житлового приміщення, внаслідок чого воно стало непридатним для проживання та з заявою про отримання матеріальної допомоги і надала повний пакет документів. У подальшому Відповідач щомісяця подавала заяву для отримання матеріальної допомоги. У заяві про отримання матеріальної допомоги зазначені зобов`язання повідомити ЦНАП та /або ДСЗН ЗМР протягом 3 робочих днів у разі, зокрема: набуття права власності на житло у прийнятих в експлуатацію житлових будинках. Під час проведеної спеціалістами відділу надання адресної допомоги перевірки заяв отримувачів матеріальної допомоги, що надійшли від ЦНАП, було виявлено, що [PERSON] 20.05.2024 набула права власності на житло у прийнятому в експлуатацію житловому будинку і не повідомила ЦНАП або ДСЗН ЗМР про виникнення таких обставин, в наслідок чого нею неправомірно отримано кошти матеріальної допомоги у сумі 10000,00 грн. Згідно з останніми абзацами розділу Програми «Завдання та заходи програми» (у редакції на час звернення, в подальших редакціях це пункти 12,13) виплата матеріальної допомоги припиняється з місяця виникнення таких обставин: при набутті права власності на житло у прийнятих в експлуатацію житлових будинках. з моменту виникнення вищезазначених обставин отримувач повинен повідомити ЦНАП та / або ДСЗН ЗМР протягом 3 робочих днів. Тому набувши право власності на житло відповідач повинна була протягом трьох днів повідомити ЦНАП та/або ДСЗН ЗМР, про що вона ознайомлювалась під час підписання кожної заяви, а виплата підлягала припиненню. В супереч цьому, вже після набуття власності на квартиру, згідно з договором купівлі продажу від 20.03.2024 (про що свідчить додаток 44 до позовної заяви) відповідачем 10.06.2024 подано до Департаменту нову заяву про отримання матеріальної допомоги (додаток 27 до позовної заяви), в наслідок чого нею неправомірно отримано кошти. Згідно з частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана Повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом статті 388 Цивільного кодексу України недобросовісним є такий набувач, який знав або повинен був знати, про незаконність свого володіння майном. Повернення надмірно отриманої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. При поданні кожного місяця заяви про отримання матеріальної допомоги [PERSON] ставила власний підпис під приписами про вичерпний перелік ситуацій, про виникнення яких вона повинна повідомити ЦНАП та/або ДСЗН ЗМР протягом З робочих днів. З 01.02.2023 року Відповідач подавала таку заяву 16 (шістнадцять) разів. Отже, Відповідач знала про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги особам та не повідомила Позивача про них, що є зловживанням з її боку. Вважаю, що відповідачем не наведено належних аргументів та не надано доказів на спростування обставин, що спричинили звернення Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до суду з позовом. У запереченнях на відповідь на відзив відповідачка, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» від 3 грудня 2019 року № 324-ІХ (далі закон №324-ІХ) державні виплати - пенсії, допомоги, пільги, субсидії, соціальні стипендії, інші виплати, що здійснюються за рахунок коштів державного, місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування. Відповідно до ст. 7 Закону № 324-ІХ органи, що здійснюють державні виплата мають такі повноваження: 1) проводити додаткові перевірки інформації, наданої реципієнтами під час звернення за державними виплатами та опрацювання рекомендацій, наданих органом, ш здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат; 2) надсилати запити для отримання інформації, що впливає на право реципієнтів к отримання державних виплат; 3) приймати рішення щодо припинення або продовження державних виплат реципієнтам за результатами опрацювання рекомендацій, наданих органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат; ї 4)здійснювати передбачені законодавством заходи щодо повернення та/або стягнення сум неправомірно отриманих державних виплат. Відповідно до ст. 8 Закону №324-ІХ суб`єкти надання інформації в обов`язковому, порядку та безоплатно надають органу, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, інформацію, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат, персональні дані з автоматизованих інформаційних систем, реєстрів, баз даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких вони є, у тому , числі інформацію з обмеженим доступом. У разі нарахування та отримання державних виплат, призначених на сім`ю або домогосподарство, інформація подається стосовно кожного члена сім`ї або домогоспадарства. Порядок та умови обміну інформацією, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат, між органом, що. здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, та суб`єктами надання інформації, крім банків, визначаються органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, разом із суб`єктами надання інформації, якщо інше не передбачено законом, з урахуванням вимог Закону України "Про захист персональних даних". Надання інформації, що містить банківську таємницю, здійснюється відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність». Інформаційний обмін із суб`єктами надання інформації, крім обміну інформацією з обмеженим доступом, здійснюється через систему електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів. Органи, що здійснюють державні виплати, для перерахування коштів на здійснення таких виплат подають платіжні доручення до органів державної казначейської служби України та реєстри державних виплат в електронної у вигляді органу, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат. Порядок взаємодії органу, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, органів Державної казначейської служби та органів, що здійснюють державні виплати під час перерахування таких виплат, затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 9 Закону №324-ІХ верифікація державних виплат, здійснюється в інформаційно-аналітичній платформі шляхом застосування комплексу заходів із збору, проведення аналізу та порівняння параметрів інформації, отриманої від суб`єктів надання інформації, за кожним реципієнтом з подальшим визначенням відповідності інформації визначеним законодавством вимогам, що впливають на визначення права на отримання та розмір державних виплат,а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних. Порядок здійснення верифікації та моніторингу державних виплат встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік державних виплат, що підлягають верифікації, затверджує орган, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що формують та реалізують державну політику у сфері надання відповідних державних виплат. Верифікація державних виплат здійснюється відповідно до методик перевірки, затверджених органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що формують та реалізують державну політику у сфері надання відповідних державних виплат. Відповідно до ч.3 ст.16 Закону № 324-ІХ за результатами опрацювання наданих рекомендацій орган, що здійснює державні виплати, приймає рішення щодо: призначення (перерахунку) державної виплати; припинення нарахування та/або здійснення державної виплати; поновлення нарахування та/або здійснення державної виплати; усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є орган, що здійснює державні виплати. Прийняття рішення про припинення державних виплат, а також про перегляд розміру або строку їх призначення приймається органом, що здійснює державні виплати, відповідно до законодавства, що регламентує здійснення державних виплат. і З урахуванням вищевикладеного, після проведення перевірки документів заявника здійснюється нарахування та виплата матеріальної допомоги. Враховуючи викладене просить суд у задоволенні позову Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до відповідача [PERSON] про стягнення надміру виплаченої матеріальної допомоги у розмірі 10 000,00 грн та суми судового збору З 028,00 грн. по справі № 334/10176/25 відмовити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до таких висновків. Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що Рішенням Запорізької міської ради №4 від 27.01.2023 року створено програму «Про затвердження Програми надання фінансової підтримки мешканцям м. Запоріжжя, житло яких було зруйновано або стало непридатним до проживання внаслідок ракетних обстрілів, диверсій, тощо, спричинених військовою агресією російської федерації». Метою Програми є надання фінансової підтримки мешканцям м. Запоріжжя, житло яких було зруйновано або стало непридатним до проживання внаслідок військової агресії російської федерації, шляхом надання матеріальної допомоги. Дія Програми поширюється на мешканців, житло яких було зруйновано або стало непридатним до проживання внаслідок військової агресії російської федерації, а саме: власників житлових приміщень; співвласників житлових приміщень за згодою інших співвласників (за наявністю); користувачів житла, а саме тих користувачів, на ім`я яких видано ордер (основний квартиронаймач) та/ або згідно ордеру уклали договір найму житлового приміщення відповідно до вимог Житлового Кодексу України і місце проживання яких зареєстровано у цьому житловому приміщенні (далі- отримувачі); власників/співвласників, які отримали житловий сертифікат та припинили право власності на зруйнований об`єкт нерухомого майна у встановленому законом порядку, до моменту реалізації житлового сертифікату та набуття права власності на житло у прийнятих в експлуатацію житлових будинках (далі-отримувачі). 01.02.2023 [PERSON] звернулась до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі ДСЗН ЗМР) через ЦНАП з заявою (повідомленням) про факт руйнування або пошкодження житлового приміщення, внаслідок чого воно стало непридатним для проживання та з заявою про отримання матеріальної допомоги за період з жовтня 2022 по січень 2023 року і надала повний пакет документів. Відповідно до Програми розмір матеріальної допомоги становить десять тисяч гривень щомісячно, починаючи з місяця, в якому виникли вищезазначені обставини. У разі відсутності згоди інших співвласників матеріальна допомога може бути поділена між усіма співвласниками у частинах, пропорційних частці спільної власності. Для отримання матеріальної допомоги отримувач особисто або його уповноважена особа нотаріально посвідченою довіреністю звертається до Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради (Центру надання адміністративних послуг м. Запоріжжя та його територіальних підрозділів) (далі -ЦНАП) та подає наступний пакет документів:заява (повідомлення) у довільній формі про факт руйнування або пошкодження житлового приміщення, внаслідок чого воно стало непридатним до проживання; заява для отримання матеріальної допомоги за формою згідно з додатком; документ, який посвідчує особу отримувача; довідка про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які мають відмітку в паспорті про відмову від прийняття такого номера) за умови відсутності інформації про такий номер у паспорті в формі ГО-картки; акт -обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири), яке було зруйновано або стало непридатним до проживання внаслідок ракетних обстрілів, диверсій, тощо, спричинених військовою агресією російської федерації, виданий комісією, затвердженою рішенням виконкому міської ради від 18.08.2022 №295 «Про утворення комісії з обстеження пошкоджених об`єктів внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією російської федерації та затвердження її складу; документ, що підтверджує право власності на зруйнований або пошкоджений об`єкт нерухомого майна, внаслідок чого воно стало непридатним до проживання, а у разі його відсутності -ордер на жиле приміщення (за наявності) та /або договір найму житлового приміщення укладений на підставі виданого ордеру; нотаріально посвідчена згода інших співвласників на отримання матеріальної допомоги(за наявності декількох співвласників та у разі їх відсутності під час прийому документів);інші документи (уразі необхідності). Для отримання матеріальної допомоги отримувачі щомісяця подають до ЦНАП заяву. Виплата матеріальної допомоги здійснюється не більше, ніж 48 місяців та виплачується з місяця, в якому житло було зруйновано або стало непридатним до проживання внаслідок військової агресії російської федерації. Відповідач щомісяця подавала заяву для отримання матеріальної допомоги, копія вказаних заяв наявні у матеріалах справи. У заяві про отримання матеріальної допомоги зазначені зобов`язання повідомити ЦНАП та /або ДСЗН ЗМР протягом 3 робочих днів у разі:відновлення об`єкту нерухомого майна, яке було зруйноване або стало непридатним до проживання;набуття права власності на житло у прийнятих в експлуатацію житлових будинках;отримання компенсації за пошкоджене або зруйноване житло з джерел, визначених чинним законодавством;відчуження власником свого майна, яке було зруйновано або стало непридатним до проживання. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.05.2024 року здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу від 20.05.2024 за реєстровим № 1495, посвідченого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Шех К.Г. (а.с.62). Спеціалістами відділу надання адресної допомоги було проведено перевірку заяв отримувачів матеріальної допомоги, що надійшли від ЦНАП шляхом отримання відповідної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на предмет відчуження свого майна та набуття права власності. Під час отримання інформації спеціалістами відділу було виявлено, що [PERSON] набула права власності на житло у прийнятому в експлуатацію житловому будинку 20.05.2024 і не повідомила ЦНАП або ДСЗН ЗМР про виникнення таких обставин, у зв`язку із чим позивачем проведений розрахунок неправомірно отриманої матеріальної допомоги [PERSON] з вересня 2023 року по червень 2024 року по 10000 грн. щомісячно, що загалом становить 100000 грн. Згідно з п. 12 Програми (в редакції яка діяла на момент виявлення обставин) виплата матеріальної допомоги припиняється з місяця виникнення таких обставин:при набутті права власності на житло у прийнятих в експлуатацію житлових будинках;відчуження власником свого майна, яке було зруйновано або стало непридатним для проживання;отримання ДСЗН ЗМР від департаменту з управління житлово- комунальним господарством Запорізької міської ради та/або районних адміністрацій Запорізької міської ради письмової інформації про відновлення об`єкту нерухомого майна (висновку про придатність житла до проживання), яка гадається не пізніше 5 робочих днів після виявлення таких обставин. Пункт 14 Програми (в редакції яка діяла на момент виявлення обставин) передбачає, що з моменту виникнення обставин, зазначених в абзаці 2,3 пункту 2. отримувач повинен повідомити ЦНАП та / або ДСЗН ЗМР протягом 3 робочих днів. У разі ненадання та/або несвоєчасного надання отримувачем такої інформації, сума надмірно виплаченої матеріальної допомоги повертається ним до бюджету Запорізької міської територіальної громади у повному обсязі. Координацію та контроль за ходом виконання програми здійснює головний розпорядник бюджетних коштів- Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради. Реалізацію програми здійснюють Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради та департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради. Головний розпорядник бюджетних коштів:здійснює внутрішній контроль за фінансуванням, взяттям бюджетних зобов`язань;у встановлений термін готує паспорт бюджетної програми та звіт про виконання паспорту бюджетної програми; проводить аналіз стану реалізації виконання бюджетної програми. Департаментом на адресу місця проживання Відповідача направлялися листи від 05.09.2024 № 61/19 та від 20.12.2024 №61/20 з пропозицією повернути надміру виплачені грошові кошти матеріальної допомоги на житло, яке було зруйноване або стало непридатним до проживання, але переплачені кошти Відповідач у добровільному порядку станом на дату подання позову не повернула. Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачу надавався строк на надання до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, але відзив до суду не надходив. Відповідач не спростував наданий розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст.12,13 ЦПК України. Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативного розрахунку. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом ст.1212 ЦК, безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення та його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення в зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України». Частиною 1 статті 1213 ЦК України, визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.01.2019 у справі №753/15556/15 зазначила, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність розрахунків, за якими проведено виплати, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц. У зв`язку з обставинами, які впливають на призначення і виплату матеріальної допомоги, а саме набуттям права власності на житло у прийнятих в експлуатацію житлових будинках [PERSON] та не повідомлення про зазначені обставини ЦНАП або ДСЗН ЗМР, Відповідач свідомо отримала надміру нараховані грошові кошти матеріальної допомоги на житло, яке було зруйноване або стало непридатним до проживання у сумі 10 000,00 грн., тобто наявна недобросовісність з боку набувача, при цьому добровільно не повернула надмірно виплачені кошти, а тому суд доходить висновку, що грошові кошти у розмірі 10 000 грн. отримані відповідачем без достатньої правової підстави. Відповідачем не спростовані доводи позовної заяви, надані позивачем докази, а також розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. За таких обставин, розглядаючи справу в заочному порядку на підставі наданих позивачем доказів та стандарту доказування більшої переконливості, суд доходить висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача безпідставно отриманої допомоги, у зв`язку з чим задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved