Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.12.2022 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» укладений договір про споживчий кредит №9952960, згідно з умовами якого відповідач отримала 3000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором відповідно до графіку сплати кредитних коштів. Сторонами погоджені умови кредиту: сума кредиту 3000 грн.; строк кредитування - 105 днів та складається з пільгового та поточного періоду. Пільговий період - 15 днів, який завершується 09.01.2023; поточний період складає 90 днів і закінчується 09.04.2023; комісія за надання кредиту 19% одноразово в сумі 570 грн, ставка процентів 2% за кожен день. Строк завешення пільгового періоду кредиту 09.01.2023, дата остаточного погашення заборгованості 09.04.2023. ТзОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну суму. Відповідач зі свого боку не виконала умов кредитного договору. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Зокрема відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором R31336. 26.06.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений договір відступлення прав вимоги 99-МЛ. Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за кредитним договором № 9952960 від 25.12.2022, що укладений між кредитодавцем та відповідачем. Сума заборгованості відповідача становить 13039,50 грн. з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2750 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 9719,50 грн; прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить 570 грн. Відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості від 04.11.2025 за вих.№ 22833117/2538. Стислий виклад позиції сторін: Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №9952960 від 25.12.2022 року, в сумі: 13039,5 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,4 грн. та суму 8000 грн. - витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце слухання справи повідомлялася завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало. Тому суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.12.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, що 25.12.2022 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» укладений договір про споживчий кредит №9952960. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Зокрема відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором R31336 - 25.12.2022 о 10:18 (а.с.8). Сторонами погоджено умови кредиту: сума кредиту - 3000 грн.; строк кредитування - 105 днів, що складається з пільгового та поточного періоду. Пільговий період - 15 днів, який завершується 09.01.2023; поточний період складає 90 днів і закінчується 09.04.2023; комісія за надання кредиту 19% одноразово в сумі 570 грн, ставка процентів 2% за кожен день. Строк завешення пільгового періоду кредиту 09.01.2023, дата остаточного погашення заборгованості 09.04.2023. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] (п. 2.1. договору). Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Також вказаним договором визначено інші умови отримання та повернення кредиту. Відповідно до паспорта споживчого кредиту №9952960 сума кредиту: 3000,00 грн., строк кредитування: 105 днів, пільговий період 15 днів, поточний період 90 днів, спосіб надання: переказ на картковий рахунок, процентна ставка: 2.00 відсотки за кожен день користування кредитом в межах строку кредитування в межах пільгового періоду, стандартна (базова) процентна ставка: 3.00 відсотків за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом поточного періоду, комісія за надання кредиту: 570 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово, тощо (а.с. 14). Довідкою про ідентифікацію підтверджується, що відповідач отримала одноразовий ідентифікатор на номер телефону: [NUMBER] та 25.12.2022 о 10:18 підписала акцепт договору аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора R31336 (а.с.15). ТзОВ «Мілоан» переказало грошові кошти у розмірі 3000,00 грн., на рахунок відповідача № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням №89884563 від 25.12.2022 (а.с.16-зворотня сторона). Анкета-заява № 9952960 від 25.12.2022 на отримання кредиту містить детальну інформацію щодо [PERSON] зокрема, дату її народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу реєстрації і адресу проживання, номер мобільного телефону, соціальний статус, заняття, поетапний процес оформлення та розгляду заяви, тощо (а.с.15-зворотня сторона). З виписки з особового рахунку за кредитним договором № 9952960 від 25.12.2022 вбачається, що заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 13039,50 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2750 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 570 грн., прострочена заборгованість за відсотками становить 9719,50 грн., яка на дату подання позову (12.11.2025) не погашена (а.с.18). Отже загальна сума заборгованості відповідача становить 13039,50 грн. 26.06.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений договір відступлення прав вимоги 99-МЛ (а.с.18(зворотня сторона)-22). Відступлення прав вимоги також підтверджується платіжною інструкцією №71827, актом прийому передачі реєстру боржників від 26.06.2023, витягом з реєстру боржників (а.с.27, 28). Згідно витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги, вказаний кредитний договір № 9952960 від 25.12.2022, боржник [PERSON] (а.с.28). Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за кредитним договором № 9952960 від 25.12.2022, що укладений між кредитодавцем та відповідачем. Відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості за вих.№ 22833117/2538 від 04.11.2025, проте заборгованість відповідачем на момент розгляду справи не погашена (а.с.28-зворотня сторона). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Щодо укладення договору про споживний кредит. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у постановах від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначеніЗаконом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Частиною п`ятою ст.6 Закону України «Про захист персональних даних»передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних»не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині першій ст.11 Закону України «Про захист персональних даних»встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Матеріалами справи підтверджується, що договір про надання споживчого кредиту між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» № 9952960 укладений 25.12.2022, укладений в електронній формі, що відповідає приписам ст. 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію», та підписаний сторонами відповідно до вимог статті 12 вказаного Закону, а саме з боку кредитодавця засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатору одноразового ідентифікатора R31336 - 25.12.2022 о 10:18 та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (а.с.8-13). Із копії кредитного договору та анкети-заяви на кредит №9952960 від 25.12.2022 вбачається, що відповідач ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши ТОВ «Мілоан» свої персональні дані, подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого кредитор надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використала для підтвердження підписання кредитного договору. Ідентифікація позичальника як споживача фінансових послуг на веб-сайті товариства проведена відповідно до закону, оскільки [PERSON] передала кредитору персональні дані паспорта, ідентифікаційного номера, дані банківської картки, на яку слід перерахувати кошти, номер телефону, адресу електронної пошти. Відповідно доЗакону України «Про електронну комерцію» кредитний договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Щодо визначення суми заборгованості, яка підлягає стягненню. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як вбачається з матеріалів справи, 25.12.2022 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит № 9952960, згідно з умовами якого відповідач отримала 3000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором відповідно до графіку сплати кредитних коштів. ТзОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну суму, що підтверджується платіжним дорученням №89884563 від 25.12.2022 (а.с.16-зворотня сторона). Натомість, відповідач зі свого боку не виконала умов кредитного договору, що в судовому засіданні не спростовано. З виписки з особового рахунку за кредитним договором № 9952960 від 25.12.2022 та відомостей про щоденні нарахування і погашення, вбачається, що станом на 12.11.2025 заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 13039,50 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2750 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 570 грн., прострочена заборгованість за відсотками становить 9719,50 грн., яка на дату подання позову (12.11.2025) не погашена (а.с.18). Щодо стягнення комісії суд зазначає, що у п. 1.5.1 Договору сторони погодили, що комісія за надання кредиту становить 570 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. На виконання вимог, у тому числі п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління НБУ від 10.05.2007 № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит,- щомісяця, щокварталу, тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (зокрема за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту плати за обслуговування кредитної заборгованості. Таким чином кредитором правомірно здійснено нарахування відсотків за користування кредитом у встроки, встановлені договором. При цьому сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 9952960 від 25.12.2022 були передані позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №99-МЛ від 26.06.2023. Після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося і відсотки були нараховані протягом строку кредитування. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, однак, відповідач не повернула отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки за кредитним договором. Отже, відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконала, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит, відсотки за його користування не сплатила, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 12.11.2025 складає 13039,50 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2750 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 570 грн., прострочена заборгованість за відсотками становить 9719,50 грн., що за встановленими обставинами справи підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо укладення договору про відступлення прав вимоги та повідомлення відповідача про зміну кредитора. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 513 цього Кодексу, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. У відповідності до ст. 514 ЦК України до новогокредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 26.06.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений договір відступлення прав вимоги 99-МЛ (а.с.18-22). Відступлення прав вимоги також підтверджується платіжною інструкцією №71827, актом прийому передачі реєстру боржників від 26.06.2023, витягом з реєстру боржників (а.с.27, 28). Згідно витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги, вказаний кредитний договір № 9952960 від 25.12.2022, боржник [PERSON] (а.с.28). Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за кредитним договором № 9952960 від 25.12.2022, що укладений між кредитодавцем та відповідачем. Відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості за вих.№ 22833117/2538 від 04.11.2025, проте заборгованість відповідачем на момент розгляду справи не погашена (а.с.28-зворотня сторона). Таким чином, до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 9952960 від 25.12.2022. Також суд зазначає, що у зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором № 9952960 від 25.12.2022 ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги по договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», про що було повідомлено боржнику [PERSON] у вигляді наведеної вище претензії, яка була надіслана відповідачу. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір позивачем сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 35942 від 25.11.2025 (а.с.6). За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ ФК «Кредит Капітал» та АО «Апологет», згідно п.п. 2.3, 2.4 якого вартість наданих послуг правничої допомоги за 1 кредитну справу складає 8000,00 грн. Детальна інформація про справу, обсяг послуг, ціну послуг вказуються у акті наданих послуг; Відповідно до акту наданих послуг правової допомоги № Д/9390 від 12.11.2025, згідно якого вартість послуг правничої допомоги складає 8000,00 грн (а.с.31-33). Витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі № 753/1203/18, від 12.05.2025 від 14.09.2022 у справі № 295/190/20, та інших. Тому враховуючи повністю задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Висновки суду: Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості небхідно задоволити повністю та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №9952960 від 25.12.2022 в розмірі 13039,50 грн., яка складається з наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2750 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 9719,50 грн; прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить 570 грн., а також понесені судові витрати на загальну суму 10422,40 грн. На підставі ст.ст.205, 512-514, 526, 625- 626, 628-629, 633-634, 638, 1048-1049, 1054-1055 ЦК України, ст.ст.11, 12 ЗУ «Про споживче кредитування»,

Outcome: approved