Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

У січні 2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказав, що між ТОВ «Споживчий кредит» та [PERSON] 28 квітня 2025 року було укладено Кредитний договір (оферти) № 28.04.2025-100000833. Відповідно до умов договору, [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000 гривень строком на 217 днів за фіксованою незмінною ставкою у розмірі 1,00 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія за надання кредиту становить 360 грн. Комісія за обслуговування становить 360 грн. Дата повернення кредиту 30.11.2025. Відповідно до умов Кредитного договору [PERSON] отримала кредит в розмірі 4000 гривень, шляхом перерахування на її картку [NUMBER] . Зобов`язання за Кредитним договором позивачем були виконані належним чином, проте, з другої сторони, відповідач [PERSON] не виконала свої обов`язки, тому станом на дату подання позовної заяви (19.01.2026) виникла заборгованість в сумі 10 960,00 гривень, яка складається з: 4000 гривень заборгованість по тілу кредиту, 4960,00 гривень заборгованість по процентах, 720,00 гривень додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості ); 1280,00 гривень - неустойки. Щодо нарахування неустойки, позивач посилається на Закон України №3498-ІХ від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», згідно з яким п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, яким неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, передбачені договорами про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем, виключений. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Крім того, у позовній заяві представник позивача зробив заяву про надання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів щодо стягнення витрат на правничу допомогу, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження, без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзиву на позов, у встановлений судом строк не подала, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що стверджується поштовим повідомленням про отримання повістки. В ході судового розгляду справи [PERSON] подала письмове клопотання про відкладення розгляду справи та надання їй можливості звернутися до фахівця щодо правничої допомоги, однак в подальшому, будучи належно повідомлена, відповідачка в судове засідання не з`явилася. Суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази по справі, доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий кредит» та [PERSON] 28 квітня 2025 року було укладено Кредитний договір (оферти) № 28.04.2025-100000833. Відповідно до умов договору, [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000 гривень строком на 217 днів за фіксованою незмінною ставкою у розмірі 1,00 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія за надання кредиту становить 360 грн. Комісія за обслуговування становить 360 грн. Дата повернення кредиту 30.11.2025. Відповідно до умов Кредитного договору [PERSON] отримала кредит в розмірі 4000 гривень, шляхом перерахування на її картку [NUMBER] . Зобов`язання за Кредитним договором позивачем були виконані належним чином, проте, з другої сторони, відповідач [PERSON] не виконала свої обов`язки, тому станом на дату подання позовної заяви (19.01.2026) виникла заборгованість в сумі 10 960,00 гривень, яка складається з: 4000 гривень заборгованість по тілу кредиту, 4960,00 гривень заборгованість по процентах, 720,00 гривень додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості ); 1280,00 гривень - неустойки. Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Разом з тим, стосовно нарахування позивачем неустойки суд зазначає, що згідно пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Даний пункт Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Законом України №3498-ІХ від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» не виключений та продовжує діяти та є чинним. З врахуванням наведеного, суд вважає, що необхідно відрахувати від загальної заборгованості за кредитним договором суму неустойки. Отже загальний розмір заборгованості відповідача становить 9680 гривень. Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі пропорційному до задоволених вимог 2138 гривень 98 копійок.

Outcome: approved