Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

05.12.2025 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 30.09.1991. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги, взаємодовіри, що призвело в сім`ї до непорозумінь та конфліктів, які зрештою негативно вплинули на взаємовідносини. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені з 1992 року. Подальше примирення, спільне проживання і збереження шлюбу є неможливими та суперечать інтересам сторін. Судові витрати просить залишити за собою. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 26.12.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачці 10-денний строк для усунення недоліків. 21.01.2026 позивачкою усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 27.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом ) сторін та надано відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилась. 27.02.2026 направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.28). Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади (а.с. 27). У судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, клопотань до суду не направив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом вирішено здійснити заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 вересня 1991 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 188 (а.с. 6). Спільне життя у сторін не склалося, тому що вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, фактично шлюбні відносини між ними припинені з 1992 року. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 1 Сімейного кодексу України (далі СК України) побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Судові витрати позивачка просить залишити за нею. На підставі викладеного та

Outcome: approved