Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

У грудні 2025 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Мушку Наталію Михайлівну, засобами поштового зв`язку звернулась до суду з позовом, в якому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 29794 від 18.03.2021, виданий приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною. В обґрунтування позову вказано, що виконавчим написом № 29794 від 18.03.2021 стягнуто з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» заборгованість у розмірі 29 900 грн. Проте, будь-яких листів чи повідомлень від ТОВ «АІА Фінанс Груп» та/або приватного нотаріуса вона не отримувала та незгодна з цією заборгованістю. Оспорюваний виконавчий напис був виданий в порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до яких стягнення заборгованості за виконавчими написами нотаріусів проводиться у безспірному порядку, при цьому в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу, враховуючи, що наданий нотаріусу кредитний договір не був посвідчений нотаріально. Також нотаріусом проведено нотаріальну дію за межами свого нотаріального округу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 05.01.2026 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно наявних у справі відомостей про сповіщення учасників даної справи, сторони повідомлені про перебування в провадженні суду цієї справи. Будь-яких заяв/клопотань від учасників справи на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 16.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 29794, яким звернуто стягнення заборгованості із [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , за кредитним договором № 1736581 від 17.07.2018, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп». Сума заборгованості за вказаним виконавчим написом становить 29 900 грн, що складається: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3 000 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 26 900 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 31.08.2018 по 03.03.2021. На підставі виконавчого напису № 29794 від 18.03.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича від 23.06.2021 відкрито виконавче провадження № 65880664. При вирішенні справи суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно із п. 1.1 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється КМУ. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). Матеріали справи не містять документів, що були підставою для видачі нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису, зокрема виписки про рух коштів за період кредитування по рахунку позичальника, а також кредитний договір, на підставі якого стягнуто заборгованість за виконавчим написом нотаріуса у розмірі 3 000 грн за тілом кредиту та 26 900 грн за несплаченими відсотками. Наведене виключає можливість перевірити загальний розмір заборгованості у відповідності до умов такого договору та безспірність вказаної до стягнення суми. Також суд враховує, що в пункті 83 постанови від 21.09.2021 по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу позовних вимог, з урахуванням засад законності, розумності і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved