Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

11.11.2025 позивач [PERSON] через свого представника адвоката Семенюту Руслана Анатолійовича, звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дочкою 23 років. В обґрунтування позову вказано, що позивач з відповідачем мають двох дітей: дочку [PERSON] та сина [PERSON] . Сторони зареєстрували шлюб 20.07.2007, який не розірвано, хоча сторони з проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Донька [PERSON] навчається у Білоцерківському аграрному університеті на денній формі навчання з 01.09.2025, річна плата за навчання становить 30 300 грн. Позивач самостійно сплатила кошти за дочку за перший семестр, але матеріальної допомоги позивача не вистачає, внаслідок чого позивач опинилась у скрутному матеріальному становищі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 18.11.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 10.03.2026 представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі позивача та представника, просить позов задовольнити. Відповідач звернувся до суду із заявою, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, також просить зменшити судовий збір на 50%. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Судовий наказом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.09.2022 у справі № 357/7102/22 стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.08.2022 і до досягнення повноліття. За змістом договору № СТ-5/82-2025 про навчання в Білоцерківському національному аграрному університеті від 18.08.2025 та довідки № 187 від 01.09.2025 вбачається, що [PERSON] є студентом І курсу соціально-гуманітарного факультету денної форми навчання у Білоцерківському національному аграрному університеті за спеціальністю «Психологія». Період навчання: з 01.09.2025 по 30.06.2029, сума оплати за рік навчання 30 300 грн. За змістом відомостей Узинської міської ради від 16.10.2025 про зареєстрованих осіб вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та ще одна особа зареєстровані в [ADDRESS] . Позивачем до матеріалів справи надані копії квитків на проїзд на приміському та міському маршрутах. При вирішенні спору суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 199 СК України передбачено - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Такий правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 635/1139/17 (провадження № 61-350св17) щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Згідно із частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Стаття 199 СК України встановлює, що у випадку, коли повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а стаття 200 СК України вказує, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з навчанням на денній формі для забезпечення належного рівня навчального процесу (необхідність підручників, методичної літератури, різноманітних товарів необхідних для навчання, одягу, проїзд, оплата навчання та проживання у гуртожитку тощо), повнолітня донька [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги. Необхідність отримання належної освіти позбавляє її можливості працевлаштуватися на постійній основі та заробляти кошти на власне утримання. Вказана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача щомісячно аліментів на утримання повнолітньої доньки на період її навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з 11.11.2025, але не більше ніж до досягнення донькою 23-річного віку. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Враховуючи визнання позову відповідачем та відповідне клопотання про зменшення судового збору, суд вважає на підставі ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду даної позовної заяви, тобто в розмірі 605,60 грн, а іншу частину судового збору компенсувати за рахунок бюджету.

Outcome: approved