Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , вказуючи, що 31 грудня 2011 року між ними було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, про що зроблено актовий запис №209. У шлюбі виховують дві доньки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Два роки тому припинили подружні стосунки. Відповідач виїхав за кордон, будь-якого зв`язку з нею не підтримує, не дбає про створення нормальних сімейних відносин. Спільне подружнє життя не склалося через різні погляди на спільне подружнє життя та сімейні обов`язки, з приводу чого у них часто виникали різні непорозуміння, сварки та конфлікти. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Ухвалою судді від 21 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 12.02.2026 розгляд справи відкладено на 04.03.2026 року у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Представник позивача [PERSON] у заяві від 12.02.2026 просила розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивача, позов задоволити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвала суду про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками були направлені відповідачу рекомендованим листом за зареєстрованим місцем проживання. Конверти з рекомендованими повідомленнями з ухвалою суду повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній». Відповідно до положень ст.131 ЦПК України та практики Верховного Суду відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи повторну неявку відповідача в судові засідання та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно статті 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, шлюб між сторонами [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, про що зроблено актовий запис №209, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають дві доньки: [PERSON] , [INFO] , що вбачається із світлокопії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 30.10.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №342, та [PERSON] , [INFO] , що стверджується світлокопією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 04.09.2019 Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №237. Суд встановив, що сім`я між сторонами розпалася, перебування сторін у шлюбі є формальним, примирення сторони не бажають. Близько двох років сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Причиною розпаду сім`ї стало те, що в сторін різні погляди на спільне подружнє життя та сімейні обов`язки, між ними виникали непорозуміння та сварки. Статтею 1 СК України передбачено побудову сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки. Рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї закріплена статтею 7 цього Кодексу, а також статтею 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, добровільність як засада шлюбу спостерігається, починаючи із закріплення права осіб на укладення шлюбу, перебування у ньому і закінчуючи правом на його вільне розірвання та припинення шлюбних відносин за бажанням будь-кого із подружжя. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя, що у контексті даної справи означає надання можливості подружжю на вільний вибір способу побудови своїх відносин у зареєстрованому шлюбі або іншим шляхом. Ніхто не може бути примушений до шлюбу або до особистих стосунків поза його волею. При цьому колишнє подружжя не позбавляється можливості налагодити свої стосунки й після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З`ясувавши фактичні обставини справи, причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, позивач категорично відмовляється перебувати в шлюбі з відповідачем, отже, подальше збереження шлюбу суперечило б її інтересам, сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, то розмір сплаченого судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача в сумі 1331,20 грн.

Outcome: approved