Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня досягнення дитиною повноліття та на період її навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23-річного віку. Позовна вимога мотивована тим, що вона є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на повному її матеріальному забезпеченні. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 03.12.2010 року у справі № 2-2673/2010 на її користь було стягнуто аліменти з відповідача [PERSON] на утримання їхньої дитини до досягнення нею повноліття. Пояснила, що у березні 2026 року дитина [PERSON] досягне 18 років, однак після закінчення КЗ «Вільшанський ліцей» вона продовжила здобуття освіти та була зарахована до Харківської державної академії культури, на денну форму навчання, що підтверджується довідкою навчального закладу № 2025/50 від 02.09.2025 року. Зазначила, що дитина фактично потребує матеріальної допомоги, оскільки: навчається на денній формі, що унеможливлює повноцінне працевлаштування та отримання стабільного доходу, витрати на навчання є значними: забезепечення дитини необхідними гаджетами для онлайн навчання, харчування, літератури, одягу, медичних потреб тощо, дитина проживає разом з матір`ю і усі витрати на її утримання фактично несу мати одноособово, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, не бере участі у фінансуванні навчання та утримання дитини. Відповідач є працездатною особою, не має встановленої інвалідності чи інших обставин, що позбавляли б його можливості матеріально допомагати. Даних, що підтверджують наявність у нього інших утриманців, позивачу не відомо. Просила позов задовольнити та стягнення аліментів здійснювати з моменту досягнення дитиною повноліття та на період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Ухвала надсилалась усім сторонам у справі. Відповідач повідомлений про наявність справи у суді, своєчасно та належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який направлявся рекомендованим листом з повідомленням за адресою реєстрації, відзиву чи клопотання щодо розгляду справи до суду не подавав (а.с. 23-24). У відповідності до ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений судом про розгляд вказаної справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області від 03.04.2008 (а.с. 10). Позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно витягів з реєстру територіальної громади, зформованих із застосунку ДП «ДІЯ», відомості про осіб надані із взаємодії застосунку з відомчою інформаційною системою Державної міграційної служби на підставі відомостей отриманих від Солоницівської територіальної громади Харківського району Харківської області, мати [PERSON] , [INFO] та дитина [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджує факт проживання дитини із позивачкою. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 03.12.2010 року у справі № 2-2673/2010, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.09.2010 і до її повноліття. Тобто [INFO] , [PERSON] досягне 18 років. Згідно з довідкою Харківської державної академії культури факультету аудіовізуального мистецтва від 02.09.2025 за №2025/50, [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2025 є студентом 1 курсу факультету аудіовізуального мистецтва Харківської державної академії культури, денної форми здобуття освіти. Здобуває рівень вищої освіти «бакалавр», освітня програма «Фотомистецтво та відеографія», навчання за кошти державного бюджету. Зарахована згідно наказу №203-е від 11.08.2025, термін навчання 3 роки 10 місяців, орієнтовна дата випуску 30.06.2029 року (а.с. 13). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] [INFO] набуває повноліття [INFO] , навчається на 1 курсі факультету аудіовізуального мистецтва Харківської державної академії культури, денної форми здобуття освіти з 01.09.2025, а відтак факт потреби останньої у матеріальній допомозі є безумовним, яку самостійно не може забезпечити позивачка. Необхідність отримання належної освіти позбавляє її можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість її працевлаштування впродовж часу навчання. Навчання в учбовому закладі потребує витрат на оплату освітніх послуг, проїзд до місця навчання, на проживання, одяг, харчування та придбання канцелярських предметів. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно достатті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання;3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач є працездатним, платоспроможним і може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує на теперішній час навчання, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Визначаючи розмір суми, яка підлягає щомісячному стягненню, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню дитини, яка продовжує навчання та її потребу в отриманні матеріальної допомоги, враховуючи інтереси останньої, можливість відповідача надавати таку допомогу, відсутність доказів у справі про незадовільний стан здоров`я дитини та відповідача, виходячи із принципів розумності і справедливості, суд дійшов до висновку, що для задоволення позовних вимог наявні правові підстави, передбачені законом, а тому позовна заява підлягає задоволенню. У зв`язку з цим суд вважає можливим стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набуття статусу повнолітньої та до закінчення дитиною навчання чи до досягнення нею 23 років в залежності від того яка подія настане раніше. При цьому суд враховує, що в матеріалах справи відсутні дані, що відповідач є інвалідом або з будь-яких інших причин не в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає сплата судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок. З метою забезпечення інтересів повнолітньої дитини, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне, допустити рішення до негайного виконання у частині стягнення суми платежу за один місяць.

Outcome: approved