Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивачка 25.12.2025 звернулась через засоби поштового зв?язку до Диканського районного суду Полтавської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти, які були стягнуті за виконавчим написом нотаріуса. Позов надійшов до суду 25.12.2025. В обґрунтування позову вказує, що 15.12.2020 приватний нотаріус Горай О.С. вчинено виконавчий напис нотаріуса № 114181, про стягнення у безспірному порядку з [PERSON] на користь TOВ «Велфін» заборгованість за кредитним договором, у розмірі 94 448 грн. На підставі вказаного виконавчого напису відповідач звернувся із заявою до Диканського ВДВС, де 15.03.2021 відкрите виконавче провадження № 64783999, з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа та під час здійснення виконавчого провадження виконавцем частково були стягнуті з позивача кошти у повному обсязі (із заробітної платні). Разом з тим, у подальшому позивачем був поданий позов щодо визнання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню і Диканський районний суд Полтавської області такий позов задовольнив (справа № 529/578/24, рішення від 03 вересня 2024 року) Судом було визнано виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 114181 від 15.12.2020, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛФІН» заборгованості за Кредитним договором № 324681 від 13.12.2017 в загальному розмірі 94 448 грн. коп. таким, що не підлягає виконанню. Отже у зв?язку з таким виконавче провадження було закінчене, як вказано у постанові про закінчення ВП при цьому залишок нестягненої суми за виконавчим документом склав 85331.52 грн. Отже сума стягнутих коштів складає 9 117 грн, які є безпідставно стягнутими коштами. Таким чином позивачка просить стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти в розмірі 9 117 грн, на підставі ст.1212 ЦК України та понесені судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. 26.12.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду такої за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, також уточнює розмір коштів, які безпідставно стягнуті, а саме 9 116,48 грн, згідно листа Диканського ВДВС. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про розгляд справи належним чином, шляхом направлення судових повісток на 29.01.2026, 19.02.2026, 09.03.2026 до Електронного кабінету. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Встановлено, що 15.12.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 114181 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ВЕЛФІН», заборгованості за кредитним договором № 324681 від 13.12.2017 за період з 13.12.2017 по 02.03.2020 в сумі 93 548 грн., з яких: прострочена заборгованість 3 000 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 90 548 грн. Крім цього стягнуто з позивачки по справі плату за вчинення виконавчого напису в сумі 900 грн. 25.10.2024 державним виконавцем Диканського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області відкрито виконавче провадження № 64783999 з примусового виконання виконавчого напису № 114181 від 15.12.2020 (а.с.6). Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 03.09.2024 по справі № 529/578/24 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 114181 від 15.12.2020, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛФІН» заборгованості за кредитним договором № 324681 від 13.12.2017 в загальному розмірі 94 448 грн. 00 коп. ( а.с.8-10). Відповідно до листа Диканського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області від 29.12.2025 виконавче провадження № 64783999 завершене постановою від 25.10.2024 на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Загальна сума стягнутих коштів на користь ТОВ «Велфін» у межах виконавчого провадження складає 9 116,48 грн (а.с.19) Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зі змісту статті 1212 ЦК України вбачається, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнута, або з очікуванням, яке не справдилося. Частинами 2, 3 ст. 1212 ЦУ України встановлено, що положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставно набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникненні обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) зазначив, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст.1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст.1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Враховуючи, що рішенням Диканського районного суду Полтавської області виконавчий напис від 15.12.2020 визнано таким, що не підлягає виконанню, тому правові підстави набуття ТОВ «Велфін» грошових коштів, що стягнені з [PERSON] на підставі цього виконавчого напису нотаріуса, відпали, а відтак, суд вважає, що грошові кошти в розмірі 9 116,48 грн підлягають поверненню позивачу відповідно до ст. 1212 ЦК України. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною 1, 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач просить стягнути на його користь з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 15 000 грн. Відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягнення з відповідача на користь позивача у разі задоволення позову. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) ч. 8 ст. 141 ЦПК України. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано копію договору про надання правничої допомоги від 08.12.2025 між адвокатом Кожем?яченко В.В. та [PERSON] , Опис наданих послуг, ордер адвоката, квитанція про здійснення переказу коштів в розмірі 15 000 грн, де платником є Озден Г.М., отримувач Кожем?яченко В.В. (а.с.3-5) Водночас, згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved