Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

27.01.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (далі - ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА", позивач) в особі представника - Памірського М.А., через підсистему «Електронний суд», що є складовою частиною Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - позичальник, відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, який обґрунтовувало наступним. 15.03.2025 між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та [PERSON] укладено договір № 138924-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надало позичальнику грошові кошти в розмірі 27000 грн 00 коп., шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором та має заборгованість станом на 06.01.2026 в розмірі 85990 грн 00 коп., з яких: 27000 грн 00 коп. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 41580 грн 00 коп. сума прострочених платежів по процентах, 13500 грн 00 коп. сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України, 3910 грн 00 коп сума прострочених платежів за комісією. Сума заборгованості до теперішнього часу відповідачкою не сплачена, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 12.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі. В судове засідання представник позивача не прибув, позовна заява містить прохання про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти заочного розгляду справи не надходило. Відповідач в судове засідання не прибула, повідомлена належним чином про час, день та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі Судової влади України. Причини неприбуття суду невідомі. Відповідач відзиву на позов та доказів на спростування доводів позивача до суду не надала. Підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.2 ст. 223 ЦПК України, відсутні. Згідно із вимогами ст.280 ЦПК України суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи на відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, належним чином повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,та давши їм належну оцінку суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.03.2025 між ТОВ "БІЗНЕСПОЗИКА" та [PERSON] укладено Договір № 138924-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Зазначений договір підписано у порядку, визначеному ст.12 Закону України "Про електронну комерцію", електронним підписом відповідача з використанням одноразового ідентифікатора UA-3186. Відповідно до умов вказаного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 27000,00 грн, строком на 24 тижні, строк дії договору до 30.08.2025, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1% в день (фіксована ставка) та сплати комісії за надання кредиту в розмірі 5400,00 грн (нараховується одноразово при видачі кредиту). Орієнтовна загальна вартість кредиту - 66713,01 грн. Сторонами в п.4.2.2. Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів із врахуванням того, що позичальник буде його дотримуватися, і при цьому застосовуватиметься знижена процентна ставка. Також, в матеріалах справи міститься Анкета клієнта, Пропозиція (оферта) укласти Договір про надання кредиту, Прийняття (акцепт) пропозиції укласти Договір та Паспорт споживчого кредиту, які підписані [PERSON] та в яких містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови, що свідчать про свідоме та особисте рішення позивальника укласти вказаний вище договір. З візуальної форми послідовності дій клієнта встановлено, що [PERSON] 15.03.2025 о 09:44:22 год. підписала одноразовим електронним ідентифікатором паспорт споживчого кредиту, а о 09:44:43 год. цього ж дня підписала Договір. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 27000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПрофітГід». Належність банківської картки [NUMBER] [PERSON] , зарахування коштів на дану карту 15.03.2025 у розмірі 27000,00 грн та користування коштами відповідачем не спростовано. Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів. Відповідно до наданих позивачем довідки про стан заборгованості та розрахунку заборгованості за кредитом, у [PERSON] наявна заборгованість за Договором № 138924-КС-002 в розмірі 85990 грн 00 коп., з яких: 27000 грн 00 коп. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 41580 грн 00 коп. сума прострочених платежів по процентах, 13500 грн 00 коп. сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України, 3910 грн 00 коп сума прострочених платежів за комісією. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що 15.03.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням Договору про надання кредиту. [PERSON] , будучи вільною в укладенні договору позики, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, погодилася з умовами, підписавши електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. Відповідач отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначені в кредитному договорі, однак не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку. Щодо розміру відсотків, які нараховані позивачем відповідно до умов кредитного договору у сумі 41580,00 гривень, суд зазначає, що відповідач цілком була обізнана щодо розміру відсотків, які вона мала би сплачувати за користування чужими грошовими коштами (чужим майном) та свідомо укладала кредитний договір. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, Товариство здійснює нарахування по процентам за користування кредитом в строк договору, що погоджений між сторонами. Відповідач ці твердження позивача не спростувала, не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості в частині стягнення тіла кредиту, нарахованих відсотків та заборгованості по комісії повністю відповідає умовам Договору про надання кредиту та його строку дії та за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Щодо вимоги про стягнення з відповідача 13500 грн 00 коп. суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України, суд приходить до висновку про неправомірність її нарахування з огляду на наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вказані положення ЦК України, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні відсотків нарахованих за правилами ст.625 ЦК України розмірі 13500,00 гривень, нарахування яких не відповідає вимогам чинного законодавства ( п.18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України). Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 138924-КС-002 в розмірі 72490 грн 00 коп., з яких: 27000 грн 00 коп. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 41580 грн 00 коп. сума прострочених платежів по процентах, 3910 грн 00 коп сума прострочених платежів за комісією; при цьому у стягненні 13500,00 грн заборгованості за відсотками на підставі ст. 625 ЦК України, суд вважає за необхідне відмовити. Згідно з частинами 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору 0,8, що становить 2662,40 грн. Разом з тим, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" - 72490 грн 00 коп., що становить 84,30% від ціни позову 85990 грн 00 коп. Тому на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2244,40 грн.

Outcome: partial