Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначив, що 12.03.2011 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №79. Неповнолітніх чи малолітніх дітей від шлюбу немає. Позивач зазначає, що розірвати шлюб через органи РАЦС неможливо, оскільки порозуміння між сторонами відсутнє. Сімейне життя між сторонами не склалося. Поступово стосунки між позивачем та відповідачем погіршилися. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. На даний час, позивач та відповідач спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім`я остаточно розпалася, її збереження неможливе та недоцільне. Спору щодо поділу спільного сумісного майна немає. На підставі зазначеного, просив шлюб між сторонами розірвати. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра 07.01.2026 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява з проханням розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує, просив задовольнити, проти винесення судом заочного рішення не заперечував. Строк на примирення просив не надавати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, проте до суду не прибула, відзиву на позов не надала, будь-яких інших заяв (клопотань) від неї не надходило, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.03.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №79 від 12.03.2011 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Неповнолітніх чи малолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна подружжя між сторонами немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved