Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Представник Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 57 571 грн, стягнути судові витрати. Стислий виклад позивача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.05.2023 року о 01:00 години, на км 75+900 траси М-15 Одеса-Рені (на м. Бухарест) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля VOLVO FH13 420, червоного кольору, д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , [INFO] . Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.05.2023 року (справа №495/4886/23), водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. З матеріалів ДТП вбачається, що водій [PERSON] , рухаючись по автомобільній дорозі М-15 Одеса-Рені (на м. Бухарест), не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на металеве бар`єрне огородження. Отже, внаслідок ДТП було пошкоджено 20 метрів бар`єрного огородження та елементів тримання (стійки) бар`єрного огородження. Автомобільна дорога загального користування державного значення М-15 Одеса-Рені (на м. Бухарест), на якій сталася ДТП, включена до Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2021 року №1242 і належить до сфери управління Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України. Ділянка даної дороги 75+900 км знаходиться на балансі Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області. З довідки перевірки чинності поліса внутрішнього обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з офіційного сайту МТСБУ вбачається, що транспортний засіб з державним номерним знаком [NUMBER] має чинний страховий поліс, на дату скоєння ДТП №AT3442967 страхової компанії АТ «СГ «ТАС» (приватне). Посилаючись на норми ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. №1961-ІV (з наступними змінами і доповненнями), (далі - Закон) виходить наступне: обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття з вказаного Закону). Пунктом 1.3 ч. 1 ст. 1 цього Закону вказано що потерпілими визнаються юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок ДТП, з використанням транспортного засобу. Пунктами 22.1, 22.2 ст. 22 Закону визначається, що при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановлену Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 31 Закону встановлено, що розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акту чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, відтак саме страховик у даному випадку має відшкодовувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП. На підставі вищевикладеного позивач і звернувся з відповідним позовом до суду. Заяви, клопотання учасників процесу та наслідки їх вирішення; порядок судового розгляду. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Боярський О.О./ від 02.08.2023 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду. 06.09.2023 позивач подав до суду уточнену позовну заяву. Згідно розпорядження керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №401 від 12.03.2024 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімовій Н.Д. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Аінісімова Н.Д./ від 13.03.2024 року справу прийнято до свого провадження та справу призначено до судового розгляду з викликом, повідомленням сторін. Згідно розпорядження керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №2060 від 08.12.2025 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.12.2025 року прийнято справу до свого провадження та призначено судове засідання. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснила, що 01.05.2023 року на км 75+900 траси М-15 Одеса-Рені (на м. Бухарест) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля VOLVO FH13 420, червоного кольору, д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.05.2023 року (справа №495/4886/23), водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. Транспортний засіб з державним номерним знаком [NUMBER] має чинний страховий поліс, на дату скоєння ДТП №AT3442967 страхової компанії АТ «СГ «ТАС» (приватне). Позивач вказує, що вони звертались до страхової компанії про відшкодування шкоди, однак їм було відмовлено без надання офіційної письмової відповіді. Просила уточнені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не відомі. Представник відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не відомі. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції та Кодексу. Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду слідує, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки Враховуючи, що справа тривалий час перебуває на розгляді в суді, матеріали містять необхідні докази для її розгляду, суд вирішив розглянути справу без участі відповідачів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Фактичні обставини, встановлені судом, нормативне обґрунтування, оцінка аргументів сторін, Висновки суду. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 01.05.2023 року о 01:00 години, на км 75+900 траси М-15 Одеса-Рені (на м. Бухарест) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля VOLVO FH13 420, червоного кольору, д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований по вулиці Наумова, Донецької області. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 23.05.2023 року (справа №495/4886/23), водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП та накладено стягнення у вигляді штрафу /а.с.8/ З матеріалів ДТП вбачається, що водій [PERSON] , рухаючись по автомобільній дорозі М-15 Одеса-Рені (на м. Бухарест), не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на металеве бар`єрне огородження /а.с.10-21/. Отже, внаслідок ДТП було пошкоджено 20 метрів бар`єрного огородження та елементів тримання (стійки) бар`єрного огородження. Автомобільна дорога загального користування державного значення М-15 Одеса-Рені (на м. Бухарест), на якій сталася ДТП, включена до Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2021 року №1242 і належить до сфери управління Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України. Ділянка даної дороги 75+900 км знаходиться на балансі Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області (далі - Служба відновлення). Відповідно, своїми діями, водій транспортного засобу VOLVO FH13 420, д/н [NUMBER] заподіяв матеріальну шкоду (збитки) державі в особі Служби відновлення. Пунктом 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року №198 «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» зазначено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи мають право на відшкодування їм збитків, заподіяних внаслідок пошкодження дорожніх об`єктів чи окремих елементів власниками транспортних засобів. Пунктом 6 статті 12 ЗУ «Про автомобільні дороги» встановлено, що орган державного управління автомобільними дорогами загального користування державного значення має право вимагати від користувачів автомобільних доріг відшкодування збитків, завданих автомобільним дорогам та їх складовим. Відповідно до п.6.1.6 ч. 6 Положення про Службу відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області (нова редакція), затвердженого наказом Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України № H-293 від 07.07.2023 р.: «Служба відновлення має право порушувати питання або бути позивачем у судових справах щодо зокрема, відшкодування збитків, заподіяних протиправними діями (порушення правил експлуатації доріг і дорожніх споруд, псування чи крадіжка майна дорожнього господарства та інших об`єктів, які закріплені за Службою на праві оперативного управління (обліковуються на балансі), пошкодження об`єктів дорожньої інфраструктури, неправомірне розміщення об`єктів у межах смуги відведення автомобільних доріг, створення перешкод і безпечного руху на автомобільних дорогах та інше), та притягнення до відповідальності юридичних та фізичних осіб згідно із законодавством». Згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва Служби відновлення в Одеській області, розмір заподіяного матеріального збитку складає в загальній сумі 57 571 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот сімдесят одна) грн. 00 коп /а.с.18-19/. Згідно з ч. 1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 23.05.2023 року вина водія [PERSON] доведена, постанова не оскаржувалася та набрала законної сили. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З довідки перевірки чинності поліса внутрішнього обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з офіційного сайту МТСБУ вбачається, що транспортний засіб з державним номерним знаком [NUMBER] має чинний страховий поліс, на дату скоєння ДТП №AT3442967 страхової компанії АТ «СГ «ТАС» (приватне) /а.с.51/. Посилаючись на норми ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. №1961-IV (з наступними змінами і доповненнями), (далі - Закон) виходить наступне: обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття з вказаного Закону). Пунктом 1.3 ч. 1 ст. 1 цього Закону вказано що потерпілими визнаються юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок ДТП, з використанням транспортного засобу. Пунктами 22.1, 22.2 ст. 22 Закону визначається, що при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановлену Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 31 Закону встановлено, що розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акту чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, відтак саме страховик у даному випадку має відшкодовувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП. Згідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася з участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та /або майну потерпілого. Пунктом 6 статті 12 ЗУ «Про автомобільні дороги» встановлено, що орган державного управління автомобільними дорогами загального користування державного значення має право вимагати від користувачів автомобільних доріг відшкодування збитків, завданих автомобільним дорогам та їх складовим. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про автомобільні дороги» державне управління державними автомобільними дорогами загального користування здійснює Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність, якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях. Одним з основних предметів діяльності Служби відновлення в Одеській області є забезпечення розвитку та функціювання автомобільних доріг загального користування державного значення в Одеській області шляхом їх нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту, ремонтів та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про автомобільні дороги» складовими автомобільної дороги загального користування у межах смуги відведення є: земляне полотно; проїзна частина; дорожнє покриття; смуга руху; споруди дорожнього водовідводу та водоочисні споруди; споруди шумозахисні; штучні споруди; засоби технологічного зв`язку; інженерне облаштування; спеціальні споруди та засоби, призначені для забезпечення безпечних та зручних умов руху (освітлення, стаціонарні комплекси вимірювання вагових і габаритних параметрів транспортних засобів, примусового зниження швидкості руху); архітектурне облаштування: архітектурні споруди та декоративні насадження, призначені для забезпечення естетичного вигляду автомобільних доріг; технічні засоби організації дорожнього руху, автопавільйони, лінійні споруди і комплекси, що забезпечують функціонування і збереження доріг; елементи санітарного облаштування; зелені насадження; спеціально об лаштовані місця для зупинки маршрутних транспортних засобів. Згідно з ст. 49 ЗУ «Про автомобільні дороги», власники доріг, органи, що здійснюють управління автомобільними дорогами, та користувачі автомобільних доріг, винні у порушенні вимог даного Закону та несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані представником позивача докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У свою чергу відповідачі у передбачений судом строк відзив на позовну заяву не подали, а отже не надали суду доказів, які б спростовували заявлені вимоги представником позивача. Даючи правову оцінку дослідженим доказам, суд приходить до висновку, що в дійсності відповідач порушив вимоги законодавства та в результаті чого заподіяв збитки позивачу, а отже позов Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Вирішення питання щодо судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням уточнених позовних вимог, вимоги щодо стягнення з відповідачів суми судового збору на користь позивача у розмірі 2 684 грн. також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved