Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовує тим, що 20.07.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №696329817 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 9200,00 грн., який зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування кредитом. Однак свої зобов`язання за договором відповідач не виконав. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. На виконання договору факторингу ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» підписали реєстр прав вимоги №246 від 29.08.2023, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №27/0524-01. На виконання договору факторингу 2 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» підписали реєстр прав вимоги №1 від 27.05.2024, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 43140,24 грн. Відповідач не виконував умови договору належним чином, не повертав наданий йому кредиту строки передбачені кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася прострочена заборгованість, яка на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 43140,24 грн., яка складається з наступного: 9200,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 33940,24 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. На підставі викладеного ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №696329817 від 20.07.2023 року в розмірі 43140,24 грн., а також витрати понесені ним судові витрати у зв`язку з розглядом даної справи, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та 7000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 28.08.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 18.09.2025 від представника відповідача Горбач І.В. до суду надійшов відзив на позов, згідно якого заявлені позовні вимоги відповідач не визнає в повному обсязі, покликаючись на те, що його фінансовий номер телефону опинився у власності сторонніх осіб, які надалі злочинним шляхом отримували кредитні кошти на ім`я [PERSON] та оформили кредит з подальшим зняттям одержаних кредитних коштів на суму 9200 грн. 00 коп. У відношенні до [PERSON] було скоєно кримінальні правопорушення, за фактом вчинення яких [PERSON] , виступаючи заявником, зверталася до ЧЧ ВПД № 1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області, у результаті чого були відкриті кримінальні провадження, що свідчить про несанкціонований, протиправний доступ як до його банківського рахунку в різних банках з подальшим отриманням кредитних коштів та їх зняттям, так і до акаунту у застосунку «Дія» з подальшим протиправним відкриттям підприємницької діяльності на його ім`я сторонньою особою. Між відповідачем та позивачем не можливі кредитні правовідносини у заявлений позивачем період за договором №696329817 від 20.07.2023 року, оскільки номер мобільного телефону [NUMBER] з 19.05.2023 не належав [PERSON] (згідно відповіді ПрАТ «ВФ Україна» від 23.10.2023 року). З 21.01.2022 року [PERSON] перебуває закордоном, взагалі не замовляв та не отримував банківську картку АТ КБ «Приватбанк» [NUMBER], і відповідного доступу стороннім особам до своїх банківських рахунків він не надавав. Вважає очевидним, що між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не виникало кредитних правовідносин, а в подальшому не могло відбуватись відступлення права вимоги, оскільки кредитна заборгованість виникла через шахрайські дії третіх осіб, а користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. На підставі викладеного [PERSON] просила відмовити позивачу, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. 01.10.2025 року від представника ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких вона зазначає, що позивач не згоден з доводами відповідача. Так, 20.07.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №696329817 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Для укладення якого відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua та подав відповідну заявку на кредит, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів, що підтверджується матеріалами справи. Зазначає, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та за відсутності належних доказів про те, що договори укладено іншою особою, можна дійти обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання відповідних договорів недійсними. Крім цього, доводи відповідача про наявність кримінального провадження щодо скоєння злочину відносно нього не можуть братися до уваги судом, оскільки наявність такого провадження підтверджує лише факт звернення відповідача до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, після отримання якої слідчий зобов`язаний порушити кримінальне провадження. Проте, обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, у якому суд встановив би що зобов`язання відповідача переносяться на іншу людину, яка протиправним шляхом уклала від імені відповідача кредитний договір і заволоділа таким чином коштами, не надано, про закінчення досудових розслідувань та результат не повідомлено. Тим паче до відзиву відповідач не надав жодних доказів, що кримінальне провадження, на яке посилається відповідач якось причетне до підписання кредитного договору не відповідачем. У відзиві зазначено про заволодіння коштами відповідача, а не підписання від його імені документів, у тому числі кредитного договору № 696329817 від 20.07.2023. Враховуючи викладене, просить врахувати при розгляді справи дані додаткові пояснення та позовні вимоги задовольнити. Представник ТОВ «ФК «ЕЙС» в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просив справу розглянути за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився та заяву про розгляд справи без його участі не подавав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Також звертав увагу, що на момент укладення кредитного договору [PERSON] не мав доступу до номера телефону, який раніше був його фінансовим номером, а тому не міг бути ідентифікований при його укладенні. Крім того, позивачем не доведено жодними доказами вини [PERSON] у втраті свого фінансового номера та сприяння використанню отриманої на його ім`я банківської картки третіми особами. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання. Заслухавши доводи представника відповідача, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно договору кредитної лінії №696329817 від 20.07.2023 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 9200 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (т.1 а.с.56-74). Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на вказаний номер мобільного телефону. Відповідно до п. 1.1.17 договору одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує Позичальник приймаючи пропозицію (Оферту) Кредитодавця та погоджуючись з Правилами та умовами Договору в Особистому кабінеті та, яка відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», використовується з метою підписання пропозиції (Оферти) та Договору. Кредитодавець передає Одноразовий ідентифікатор Позичальнику одним або декількома засобами зв`язку, вказаними під час реєстрації в Інформаційно-телекомунікаційній системі, в тому числі, але не виключно, шляхом направлення йому СМС-повідомлення на його номер телефону та/або відправки повідомлення в Месенджер, авторизація в якому пройдена за допомогою номеру телефону Позичальника, та/або відправки електронного листа на електронну пошту, вказану при реєстрації в ІТС, та/або відправки в Особистий кабінет Позичальника. Згідно з п.2.1 договору Відповідно п.2.3. договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 9200 грн. 00 коп. 20.07.2023 (що є датою надання кредиту). Згідно п.2.4. договору другий та решта траншів за договором надаються позичальником протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених договором. Пунктом 2.5. договору визначено, що загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії договору. Згідно п.3.1. договору, позичальнику надається дисконтний період користування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 7 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п.3.2 договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитного переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки [NUMBER], що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором (п.5.1. договору). Відповідно до п.7.1. договору рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 27.07.2023, а саме протягом 7 (сім) днів від дати отримання першого траншу позичальником. Згідно п.7.2. договору, в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку. Передбаченому п.11.1 договору ( п.7.2.1.); дострокового припинення дії договору. В порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п.9.1.1.7. договору (п.7.2.2.). В п.7.3. договору зазначено, що кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 19.08.2028. Проценти за договором сплачуються в наступному порядку: протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору; після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно (п.7.4. договору). Відповідно п.7.5. договору позичальник має право достроково повернути основну суму кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час. У разі часткового повернення суми кредиту, сума до сплати за договором перераховується. З актуальною сумою до сплати позичальник має можливість ознайомитись в особистому кабінеті. Згідно п.14.1. договору, невід`ємною частиною договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем з приводу укладення цього договору в якості підписів сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та ЗУ «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (п.14.2. договору). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало своє грошове зобов`язання та 20.07.2023 року перерахувало грошові кошти в розмірі 9200,00 грн. на банківську платіжну картку № [NUMBER] , призначення платежу: переказ коштів згідно договору №696329817 від 20.07.2023, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну карту № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Мoneyveo SFD Visa Transfer, що підтверджується платіжним дорученням від 20.07.2023 року (а.с.17). З наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформації вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] (ІВАN [NUMBER] ). Також по клієнту емітувались інші картки та надано виписку по даному рахунку за період з 20.07.2023 р. по 25.07.2023 р., яка містить зарахування на суму 9200,00 UAН. Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за вищезазначеною платіжною карткою [NUMBER] (т.1 а.с.211-212). 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося відступити на користь ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених договором (т.1 а.с.132-138). 28.11.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою дійшли згоди п.8.2 договору викласти в наступній редакції: «8.2. строк дії договору починає перебіг у момент визначений у п.8.1. договору та закінчується 31.12.2020 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором» (т.1 а.с.143). 31.12.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції (договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року) та продовжити строк дії договору до 31.12.2021 року включно (т.1 а.с.144-150). 31.12.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2022 року включно (а.с.т.1 154). 31.12.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2023 року включно (т.1 а.с.155). 29.08.2023 ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» підписали протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно Реєстру прав вимоги №246 від 29.08.2023 року (т.1 а.с.128). Відповідно витягу з Реєстру прав вимоги №246 від 29.08.2023 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №696329817 від 20.07.2023 року в загальній сумі 19562,48 грн., з яких: 9200,00 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 10362,48 грн. - заборгованість по відсоткам (т.1 а.с.129-130). Згідно розрахунку заборгованості здійсненого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» [PERSON] має заборгованість по кредитному договору №696329817 від 20.07.2023 року в сумі 19288,32 грн., яка складається з: 9200,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 10367,48 грн. - заборгованості за відсотками (т.1 а.с.87-88). 31.12.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, якою сторони домовилися продовжити строк дії договору до 31.12.2024 року, у зв`язку з чим погодили внести зміни до п.8.2 договору, змінивши в ньому попередню дату новою - «31.12.2024 року» (т.1 а.с.156). 27.05.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №27/0524-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язалося відступитиТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а останнє зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнт за плату на умовах, визначених договором (т.1 а.с.118-124). Відповідно витягу з Реєстру прав вимоги №1 від 27.05.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №696329817 від 20.07.2023 року в загальній сумі 43140,24 грн., з яких: 9200,00 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 33940,24 грн. - заборгованість по відсоткам (т.1 а.с.115-116). Відповідно розрахунку заборгованості здійсненого ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №696329817 від 20.07.2023 року [PERSON] станом на 27.05.2024 року має заборгованість в сумі 43140,24 грн., яка складається з: 9200,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 33940,24 грн. - заборгованості за відсотками (т.1 а.с.84-86). 04.06.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 є невід`ємною частиною договору (т.1 а.с.104-110). Відповідно додатку №1 до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 року Реєстр боржників до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 року, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги до відповідача за кредитним договором №696329817 від 20.07.2023 року у сумі 33940,24 грн., з яких: 9200,00 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 339401,24 грн. - заборгованість за відсотками (т.1 а.с.101-103). Згідно наданої позивачем виписки з особового рахунку за кредитним договором №696329817 від 20.07.2023 заборгованість [PERSON] станом на 25.06.2025 (включно) становить 43140,24 грн., з яких: 9200,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 33940,24 грн. - прострочена заборгованість за відсотками. Станом на 25.06.2025 заборгованість за кредитним договором не погашена (т.1 а.с.83). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Водночас одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, що договір кредитної лінії №696329817 від 20.07.2023 року було підписано позичальником одноразовим ідентифікатором, який йому було направлено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на номер телефону [NUMBER] . Однак, 23.10.2023 року на письмове звернення [PERSON] . Департаментом абонентського обслуговування та дистанційних продажів ПрАТ «ВФ Україна» повідомлено, що мобільний номер [NUMBER] був номером передплаченої форми обслуговування і де моменту безпосередньої деактивації надання послуг за ним здійснювалося анонімно, без ідентифікації власника та без реєстрації даних користувача. Таким чином, встановити законну приналежність кому-небудь зазначеного номера можливості немає. В результаті проведеної перевірки за номером телефону [NUMBER] встановлено, ще його обслуговування було призупинено 10.02.2023 року, оскільки з моменту останнього проведеного поповнення минув рік. Номер був доступний тільки для вхідних дзвінків, проте через два місяці (19.04.2023 року) він був блокований і на вхідні події, а ще через місяць (19.05.2023 року) - повністю деактивований. Залишок коштів при цьому був анульований. Таким чином, компанія надала її сину можливість не втратити номер і залишок коштів впродовж року і ще трьох місяців. Окрім цього, постачальники електронних комунікацій мають право на надання телефонних номерів споживачам у межах виділеного операторові номерного ресурсу, який, в свою чергу є технічно обмеженим. Оскільки номерний ресурс обмежений, з метою оптимізації номерних ємностей, оператор може відправляти номери мобільних телефонів на повторне використання. Така дія і була проведена стосовно номера [NUMBER] (номер був проданий) (т.1 а.с.225). Відповідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12023200450000744 від 28.07.2023 року, 17.07.2023 року надійшла заява від [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення, а саме, що 12.07.2023 в денний період часу (в період дії воєнного стану на території України) невстановлена особа без відома і дозволу [PERSON] , оформила на його ім`я кредит в АТ КБ «ПриватБанк» та шляхом зняття з банківської картки № [NUMBER] , що відповідає банківському рахунку [NUMBER] прив`язаної до мобільного телефона [NUMBER] , заволоділа грошовими коштами у сумі 24 993,22 грн. (т.1 а.с.226). Відповідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12023200450000478 від 20.10.2023 року, 20.10.2023 року надійшла заява від [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення, а саме, що невідома особа, з використанням мобільного телефону [NUMBER] , який належить сину заявниці [PERSON] , [INFO] , без відома останнього, створила електронну пошту « [INFO] » та втрутилася у роботу застосунку «Дія», шляхом зламу акаунту [PERSON] , в результаті чого було відкрито підприємство на ім`я останнього (т.1 а.с.228). 27.06.2025 року Горбач звернулась до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області із скаргою про невнесення відомостей до ЄРДР в якій просила витребувати для судового розгляду з Конотопського РВП ГУНП в Сумській області матеріали за результатами розгляду її заяви, що зареєстрована в журналі єдиного обліку Конотопського РВП ГУНП в Сумській області за №16079 від 07.06.2025. Визнати незаконною бездіяльність посадових осіб Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання її заяви про вчинення кримінального правопорушення. Постановити ухвалу, якою зобов`язати посадових осіб Конотопського РВП ГУНП в Сумській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою від 07.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України (т.1 а.с.229-230). Відповідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №42025202500000084 від 04.07.2025 року, 07.06.2025 року до ВПД №1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області звернулась [PERSON] щодо незаконного збирання конфіденційної інформації про її сина [PERSON] , [INFO] , яка в подальшому була використана для оформлення кредитних зобов`язань від його імені в АТ «Акцент Банк» невстановленою особою, на загальну суму 60000 грн. (т.1 а.с.227). 30.05.2025 року на запит адвоката Латишевої В.О., яка діяла в інтересах потерпілої у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДС за №12023200450000744 від 28.07.2023, [PERSON] слідчим СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області Фетісовою А. було повідомлено, що під час проведення досудового розслідування у вказаному провадженні, з урахуванням показань потерпілої [PERSON] підготовлено та надано для погодження процесуальному керівнику проект клопотання до слідчого судді про тимчасовий доступ до речей, та документів (ст.ст.131, 159-162 КПК України) відповідних банківських установ, де відкрито рахунки потерпілого, зокрема АТ КБ «Приватбанк», а також банківські рахунки третіх осіб, тобто на які були переведені грошові кошти заявниці, з метою отримання інформації про рух коштів на вищевказаних банківських рахунках, особи, на ім`я якої вони відкриті, фото-відео матеріалів з камер спостереження банкоматів, що відповідають даті та часу переведення грошових коштів у готівку та містять відомості про місце вчинення таких дій, а також зображення особи, що їх здійснила тощо. Крім того, підготовлено та надано для погодження процесуальному керівнику проект клопотання до слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів (ст.ст.131, 159-162 КПК України) оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна». Винесено ряд постанов слідчого з метою зняття показань технічних приладів та технічних засобів відеозапису (з камер відеоспостереження), розташованих у закладах торгівлі на території м. Кривого Рогу, в яких, згідно виписки про рух грошових коштів, невідомою особою здійснювалась безготівкова оплата товарів та послуг з використання банківської карти емітованої АТ КБ «Приватбанк», виданої на ім`я [PERSON] , в період часу з 13.07.2023 по 21.07.2023, які направлені для виконання. Надано доручення працівникам відповідного оперативного підрозділу Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області (ст.ст. 40, 41 КПК України) на проведення заходів у межах компетенції на розкриття даного кримінального правопорушення та встановлення особи - правопорушника, своєчасного інформування органу досудового розслідування про проведену роботу. Крім цього, були прийняті міри та вживалися заходи, щодо встановись місця знаходження викраденого майна, але отримати інформацію, яка б сприяла розкриттю даного кримінального правопорушення, під час досудові розслідування не надалося можливим. Проведеними слідчими (розшуковими) діями у даному провадженні, вдалося встановити будь яких свідків чи очевидців даної події. Свідків, яким могла б бути відома будь-яка інформація про подію даного кримінального правопорушення під час досудового розслідування не встановлено. В ході проведення досудового розслідування у даному кримінальне провадженні приймалися заходи щодо встановлення особи, яка могла вчинити вказане кримінальне правопорушення, однак встановити особу, що скоїла зазначене кримінальне правопорушення, не видалось можливим. В подальшому по вказаному кримінальному провадженню планується проведення ряд інших слідчих дій, та розшукових заходів направлених розкриття вказаного кримінального правопорушення, з метою вирішення питання про можливість закінчення досудового розслідування на підставі ст.283 К України. На теперішній час досудове розслідування триває (т.1 а.с.232-233). Також [PERSON] зверталась з листом до керівника ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», в якому повідомила, що її син - [PERSON] , не був клієнтом та не користувався послугами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», кредитний договір №696329817 від 20.07.2023 року ніколи не укладав, коштів, які ви від нього вимагають, не отримував. Починаючи з 21.03.2023 року [PERSON] знаходиться за межами України і фізично не мав можливості укласти кредитний договір. Кредитні кошти на ім`я її сина отримані третіми осотами (шахраями) не тільки у фінансовій установі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», але і в інших фінансових установах, а також в «Приватбанку». За її зверненням, відкрите кримінальне провадження 1202300450000744 за фактом незаконного заволодіння грошовими коштами на ім`я її сина в установі Приватбанку. На теперішній час вона звернулася із заявою про відкриття кримінального провадження щодо незаконного заволодіння грошовими коштами на ім`я її сина в інших фінансових установах, в тому числі і в ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Просила направити на адресу її проживання копії документів: заяву на отримання кредиту та копію договору №696329817 від 20.07.23 року для долучення до матеріалів кримінального провадження, а також повідомити її через який банк та на який рахунок зараховувались кошти ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на ім`я її сина (т.1 а.с.231). З наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформації вбачається, що по картці клієнта операції здійснювала третя особа 2023-10-20 11:53639 клієнт перебуває за кордоном, до його фінансового номеру телефону був підібраний доступ і відповідно доступ по П24, шахраями здійснено перевипуск карти і оформлення кредитів, а також згенеровано сертифікат КЕП. 12.07.2023 в Приват24 перевипущена картка [NUMBER] на нову 5168752009474944 (т.2 а.с.19). Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Частини третя та п`ята статті 203 ЦК України передбачають, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. При вирішенні цієї справи суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, сформульовану у постанові від 16 червня 2020 року (справа №145/2047/16-ц) відповідно до якої до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року (справа №127/23496/15-ц) зазначено: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог». Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить до висновку, що у цій справі не доведено, що саме [PERSON] укладено договір кредитної лінії №696329817 від 20.07.2023 року, а також що після його укладення саме він отримав та користувався кредитними коштами. Так, вказаний договір підписаний з боку позичальника одноразовим ідентифікатором, направленим йому на номер телефону [NUMBER] , який на момент підписання договору не належав [PERSON] , оскільки 19.05.2023 року був повністю деактивований оператором мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», після чого був відправлений на повторне використання та проданий іншій особі. Таким чином, за допомогою вказаного номера телефону [PERSON] не міг 20.07.2023 року підписати з використання одноразового ідентифікатора кредитний договір. Крім того, з наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформації вбачається, що картка [NUMBER] , на яку на підставі вказаного кредитного договору перераховувались кредитні кошти, була перевипущена шахраями, шляхом отримання доступу до фінансового номера [PERSON] , та використана для отримання кредитів. Суд також звертає увагу на те, що будь-які докази, які б свідчили, що відповідач самостійно розголосив ПІН-код чи іншу конфіденційну інформацію, необхідну для проведення банківських операцій із кредитною карткою, а тим більше будь-яким чином сприяв третім особам у використанні ними такої інформації, у матеріалах справи відсутні. Тягар доведення зазначених обставин у цьому провадженні покладається на позивача, який саме й звернувся до суду, оскільки ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В свою чергу надані представником відповідачем докази підтверджують факт її звернення до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно [PERSON] шахрайських дій, а також некористування останнім на момент підписання кредитного договору номером телефону, який раніше був його фінансовим номером. З огляду на наведене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed