Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 19551,65 гривень та 3028,00 гривень судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.07.2024 року між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір Позики № 79318893. Згідно з П.1 Договору позики, Позикодавець надав Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, з обов`язком позичальника повернути Позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити плату (Проценти) від суми позики. 14.06.2021 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого позивач прийняв належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників, вказаних в Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №38 від 26.11.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 22551,65 грн, з яких: 9457,37 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4950,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 8144,28 грн. -сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. Відповідач здійснив одноразовий платіж 14.12.2024 на загальну суму 3000 грн. для погашення існуючої заборгованості. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики № 79318893 в розмірі .19,551,65 грн., з яких: 9 457,37 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 950,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 5 144,28 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування Позикою. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON] подав відзив в якому зазначив, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» не підлягають задоволенню, оскільки Договір позики № 79318893 від 07.07.2024 року було укладено строком на 20 днів, тобото до 26.07.2024 року. При цьому, позивач просить суд стягнути з нього суму заборгованості по процентам за понадстрокове користування Позикою сумі 5144,28грн., які нараховано за період після 26.07.2024 року, тобто поза межами строку дії договору позики. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою після 26.07.2024 року, оновлених графіків розрахунків, та зміну дати повернення всієї суми позики, позивач не надав. Нарахування та стягнення із відповідача процентів за користування кредитом поза визначеними строками суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду. Сума позики 16500,00грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), грн. - 21450,00. На повернення суми отриманої позики за договором № 79318893 від 07.07.2024 року, [PERSON] було здійснено платежі на загальну суму 12022,63грн. Зазначив, що він, як військовослужбовець, що перебуває на службі з 17 грудня 2022 року, звільнений від сплати відсотків на підставі ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». А тому з врахуванням внесених ним коштів на погашення кредиту у розмірі 12022,63грн. грн., вважає, що сума його заборгованості за договором № 79318893 від 07.07.2024 року становить 4477,33 грн. 18.02.2026 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що укладені між сторонами Кредитні договори відповідають вимогам чинного законодавства України щодо укладення електронного кредитного договору, сторонами узгоджено усі істотні умови таких договорів, на виконання яких відповідачу за допомогою платіжних провайдерів перераховано кредитні кошти на його банківську карту. Зауважує, що відповідач при отриманні кредиту не надав підтверджуючих документів про перебування на військовій службі. Відтак, вважає, що нарахування [PERSON] процентів за користування кредитними коштами здійснювалося відповідно до вимог чинного законодавства та Кредитного договору а тому просить позов задоволити в повному обсязі. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. 07.07.2024 між первісним кредитором ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір Позики № 79318893, згідно якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 16500 грн. на строк 20 днів зі сплатою 1,5 % за кожен день користування кредитом . Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію». 14.06.2021 між ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» та позивачем ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладений договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), право на одержання яких належить клієнту ( Відповідно до витягу з реєстру боржників № 38 від 26.11.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 22551,65 грн, з яких: 9457,37 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4950,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 8144,28 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. Враховуючи, що 14.12.2024 [PERSON] сплатив 3000 грн. позивач заявив до стягнення з відповідача 19551,65 грн. в зв`язку з неналежним виконанням останнім зобов`язань за договором позики, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частина 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Стаття 12 цього Закону визначає, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно вимог ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частина 1 ст. 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Суд установив, що відповідач [PERSON] з 17.12.2022 перебуває на військовій службі, призваний у Збройні Сили України, що підтверджується військовим квитком серія [NUMBER] , довідкою ВЧ [NUMBER] 30.04.2024р.; довідкою ВЧ [NUMBER] від 14.08.2025р., довідкою ВЧ [NUMBER] від 21.04.2025р., довідкою ОК-5 індивідуальні відомості про застраховану особу. Отже, відповідач як військовослужбовець бере участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в період воєнного стану. Пункт 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. З урахуванням викладеного суд погоджується з позицією відповідача щодо неправомірності нараховування первісним кредитором відсотків за користування кредитом та приходить до висновку про наявність підстав для застосування до укладеного з відповідачем договору позики від 07.07.2024, вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у частині не нарахування відсотків за користування кредитом. З наданої позивачем довідки, яка сформована 15.10.2025 ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів», встановлено, що на повернення суми отриманої позики за договором № 79318893 від 07.07.2024 року, [PERSON] було здійснено платежі: 24.07.2024 року на суму - 742,50грн.; 27.07.2024 року на суму - 1237,50грн.; 08.08.2024 року на суму - 2367,75грн.;08.08.2024 року на суму - 2367,75грн.; 21.08.2024 року на суму - 2307,13грн., всього 9022,63 грн.. Також, згідно розрахунку заборгованості за договором № 79318893 від 07.07.2024 року, за період з 26.11.2024 по 30.09.2025 [PERSON] сплачено 3000 грн.. Загалом, на повернення позики було сплачено грошові кошти на загальну суму 12022,63грн, Таким чином, суд частково задовольняє заявлений позов і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 79318893 від 07.07.2024 року, з врахуванням сплачених відповідачем сум, у розмірі 4477,33 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту. З огляду на положення п. 2 ч. 7 ст. 265, ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд уважає можливим розстрочити виконання судового рішення на два місяці. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (22,90%). Оскільки відповідач як військовослужбовець звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 693,41 грн компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного, відповідно до ст. 207, 512, 514, 526, 639, 1046, 1048, 1049, 1054, 1077 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,

Outcome: partial