Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) колишнього КСП «Маяк» Кілійського району Одеської області, розміром 3,44 умовних кадастрових гектарів із земель пайового фонду на території Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області. У позові посилається на те, що відповідно до довідки № 167 від 10.12.2024 року, виданої КСП «Маяк», з 10.05.1994 року по 31.05.2000 року вона працювала колгоспі «Шлях Леніна». Вказаний факт, також підтверджується трудовою книжкою колгоспника № [NUMBER] . Під час перебування позивача членом КСП «Маяк» на підставі Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» пройшло паювання земель колективної власності КСП «Маяк» та відповідно до рішення загальних зборів членів КСП «Маяк» (протокол № 1 від 28.02.1996 р.) були затвердженні списки членів КСП, які мають право на земельну частку (пай). В свою чергу позивач не була присутня на загальних зборах КСП по сімейним обставинам та після затвердження списку членів КСГІ «Маяк» не отримувала сертифіката на земельну частку (пай). На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Маяк», розміром 3,44 умовно кадастрових гектар, яка розташована в межах Кілійської міської ради Одеської області Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи СВК «Маяк» в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, письмових клопотань не надав. Згідно з ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Красне Т Березанського району Миколаївської області, що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] , виданого 22.04.1998 року Кілійським РВ УМВС України в Одеській області. Відповідно до довідки № 167 від 10.12.2024 року, виданої КСП «Маяк» вбачається, що з 10.05.1994 року по 31.05.2000 року [PERSON] працювала в колгоспі «Шлях Леніна». Вказаний факт, також підтверджується трудовою книжкою колгоспника № [NUMBER] , виданої СВК «Маяк» за вих. № 168 від 10.12.2024 року, де вбачається, що [PERSON] з 1994 року працювала в колгоспні «Шлях Леніна» на посаді фельдшера, в період з 1994 року по 2000 рік. Під час перебування позивача членом КСП «Маяк» на підставі Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» пройшло паювання земель колективної власності КСП «Маяк» та відповідно до рішення загальних зборів членів КСП «Маяк» (протокол № 1 від 28.02.1996 р.) були затвердженні списки членів КСП, які мають право на земельну частку (пай). Позивач не була присутня на загальних зборах КСП по сімейним обставинам та після затвердження списку членів КСП «Маяк» не отримувала сертифіката на земельну частку (пай). У зв`язку з реорганізацією КСП «Маяк», його правонаступником став СВК «Маяк». Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому І залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно з п. 17 Перехідних положень ЗК України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Виходячи з норм Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та Закону України «Про оренду землі», громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону. Оформлення державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв) здійснюється землевпорядною організацією, яка виконала землевпорядні роботи щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Власнику однієї чи більше земельної частки (паю) в межах земель, що перебувають у користуванні одного сільськогосподарського підприємства, видається один державний акт на право власності на земельну ділянку. Власникам земельних часток (паїв), яким земельні ділянки виділені в натурі (на місцевості) єдиним масивом, видається державний акт на право власності на земельну ділянку, який посвідчує їх право спільної часткової власності чи спільної сумісної власності. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави стверджувати, що право громадянина на земельну частку (пай) посвідчується відповідним сертифікатом до виділення часток (паїв) в натурі (на місцевості), а після цього - власнику земельної частки (паю) видається державний акт на право власності на земельну ділянку. У даному випадку позивач не отримував сертифікат на права на земельну частку (пай) та не має можливості виділити свою земельну ділянку в натурі на місцевості та право власності на неї. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, встановлено, що правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) у позивача відсутній, так як він його не може отримати на теперішній час, у зв`язку з відсутністю повноважень на це, у будь-якого органу. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У зв`язку з вищевикладеним, вважаю за можливе визнати за позивачем право на земельну частку (пай), площею, 3,44 га в умовних кадастрових гектарах за рахунок не витребуваних земель колективної власності колишнього КСП «Маяк», що знаходиться в межах Кілійської міської ради Одеської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved