Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», ураховуючи зміни до позовних вимог, звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON] , КП «ХТМ» на його користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 98904,00 та суму сплаченого судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 10 лютого 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та [PERSON] був укладений договір добровільного комплексного страхування майна та відповідальності № FO - 00666665. Предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням та користуванням майном, а саме квартирою [ADDRESS] . Із застрахованим майном 14 жовтня 2020 року відбулась страхова подія, а саме: затоплення квартири водою із вище розташованої квартири [ADDRESS] . Комісією у складі представників КП «Жилкомсервіс» проведено обстеження квартири [ADDRESS] , про що складено Акт обстеження від 15.10.2020. Так, при обстеженні квартири [ADDRESS] , встановлено, що на стелі (гіпсокартон) у коридорі у 2-х кімнатах та кухні, виявлені сліди затікання. Стельові світильники на момент огляду квартири відкриті, освітлення після залиття не вмикали. У коридорі, 2-х кімнатах та кухні залита підлога (ламінат). У вище розташованій квартирі [ADDRESS] на стояку гарячого водопостачання прогнила різьба, при спробі власника квартири підтягнути кран, кран відірвався, у разі чого з`явилося залиття. Причиною залиття квартири [ADDRESS] стала несправна сантехніка у квартирі [ADDRESS] . Власник квартири [ADDRESS] - [PERSON] 19 жовтня 2020 року звернулась до ПрАТ «СГ«ТАС» із заявою про настання події із застрахованим майном. Дана заява була розглянута, випадок затоплення квартири [ADDRESS] визнано страховою подією, у зв`язку з чим, на підставі акту огляду пошкодженого майна від 27.10.2020 року, звіту №1-00/827 від 23.11.2020 року про незалежну оцінку з визначення розміру матеріального збитку, завданого об`єкту оцінки, що розташований за адресою: [ADDRESS] від 23.11.2020 року, страхового акту №00808/42/520 від 03.12.2020 року з розрахунком страхового відшкодування, ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 98904,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №142977 від 04.12.2020 року. Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування, ПрАТ "Страхова група "ТАС" отримало право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, а саме власника квартири [ADDRESS] - [PERSON] . Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.05.2024 позовну заяву ПрАТ «СГ «ТАС» до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПрАТ «СГ «ТАС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 98904,00 грн. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04.09.2024 заяву адвоката Шаповалова Максима Валерійовича, який діє в інтересах [PERSON] , про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 16.05.2024 ухваленого у цивільній справі №643/3895/23 задоволено. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Від представника відповідача [PERSON] , адвоката Шаповалова М.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 14.10.2020 за адресою [ADDRESS] , в системі внутрішньобудинкового гарячого водопостачання у приміщенні ванної кімнати, в межах квартири від відгалуження від стояка внутрішньобудинкового ГВП, в результаті чого трапилося залиття квартири [ADDRESS] . 27.10.2020 начальником дільниці №40 КП «Жилкомсервіс» було складено акт про залиття кв. [ADDRESS] від 26.10.2020 та визначено, що причиною залиття кв. [ADDRESS] , яке було на системі гарячого водопостачання, є несанкціоноване втручання мешканцем у систему та технічний ізнос сантехобладнання. 16.11.2020 [PERSON] не погодившись з вказаним актом, звернулась до судового експерта ТОВ «Судова незалежна експертиза України» для проведення будівельно технічного експертного дослідження, за результатом якого, було зроблено висновок експерта №ED-1701-1-1651.20 від 09.04.2021. Посилаючись на висновок експерта вказує, що Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» є належним відповідачем у справі, у зв`язку із чим у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. Через систему «Електронний суд» представник позивача адвокат Сечка С.В. надав до суду клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача КП «ХТМ». Від представника відповідача [PERSON] , адвоката Шаповалова М.В., надійшли заперечення на клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 27.10.2025 заяву представника позивача Сечки С.В. про залучення у якості співвідповідача КП «ХТМ» задоволено. Від представника відповідача КП «ХТМ» через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що з вимогами позовної заяви не згодні, КП «ХТМ» є неналежним відповідачем по справі. Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 18.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача Сечко С.В. у судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача КП «Харківські теплові мережі» Вініцький М.В. у судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Шаповалов М.В. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву та заявив клопотання про зловживання представником позивача процесуальними правами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приймаючи до уваги письмові заяви сторін щодо предмета спору, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. (п. 6 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку») Згідно ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку») Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники несуть відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам у результаті невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків як співвласників. Відповідальність кожного співвласника визначається пропорційно до його частки співвласника. Співвласники не несуть відповідальності за зобов`язаннями, що виникли внаслідок дій уповноваженої особи (осіб) та/або управителя, вчинених з перевищенням наданих їм повноважень. Співвласники не несуть відповідальності за зобов`язаннями, що виникли внаслідок дій або бездіяльності управителя, що порушують умови договору управління багатоквартирним будинком. Управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку») Судом встановлено, що 10.02.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та [PERSON] укладений Договір добровільного комплексного страхування та відповідальності №FO-00666665, предметом данного Договору є майнові інтереси страхувальника пов`язані із володінням та користуванням нерухомим майном, квартирою [ADDRESS] . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 109210466 від 27.12.2017 квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно акту обстеження від 15.10.2020, складеного комісією у складі інженера дільниці №40 [PERSON] та начальника 5-го теплового району Монахова С.В., комісією проведено обстеження квартири [ADDRESS] (власник [PERSON] ) на предмет затоплення та встановлено, що причиною затоплення квартири [ADDRESS] стала несправна сантехніка у квартирі [ADDRESS] . 19.10.2020 [PERSON] звернулась до ПрАТ «СГ «ТАС» з заявою про настання події з застрахованим майном, в якому зазначено, що 14.10.2020 в кв. [ADDRESS] , сусід вирішив самостійно відремонтувати стояк гарячої води зірвав його та затопив квартиру [ADDRESS] . Відповідно до висновку звіту №1-00/827 від 23.11.2020, з визначення розміру матеріального збитку, завданого об`єкту оцінки, що розташований за адресою: [ADDRESS] , складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] за замовленням ПАТ «СГ «ТАС»: вартість збитку, що виник внаслідок залиття, за адресою [ADDRESS] складає: 118684,80 грн., в т.ч. з ПДВ; 98904,00 грн. без ПДВ. АТ «СГ«ТАС» 03.12.2020 проведено та оформлено документально розрахунок суми страхового відшкодування, з якого вбачається, що розмір такого відшкодування становить 98904,00 грн., а також складено страховий акт №00808/42/520 від 03.12.2020, затверджений директором з регулювання страхових випадків АТ «СГ«ТАС» [PERSON] , згідно якого до виплати [PERSON] підлягає страхове відшкодування у розмірі 98904,00 грн. Позивачем 04.12.2020 здійснено виплату страхового відшкодування на користь страхувальника, що підтверджується копією платіжного доручення №142977 від 04.12.2020. У висновку експерта судової незалежної експертизи України від 04.04.2021 №ED-1701-1-1651.20 зазначено, що в межах квартири [ADDRESS] , точка розподілу, в якій здійснюється передача послуг з постачання гарячої води від суб`єкта господарювання, що надає житлово комунальні послуги, споживачеві, знаходиться після першої водозапірної арматури на відгалуженні від стояка системи внутрішньобудинкового ГВП у приміщенні ванної квартири [ADDRESS] , а саме: після запірного кулькового крану, що знаходиться на відгалуженні від стояка. Місце, з якого 14.10.2020 трапилося залиття квартири [ADDRESS] та розташованої нижче квартири [ADDRESS] , знаходилось перед першою водозапірною арматурою на відгалуження від стояка внутрішньобудинкового ГВП, а саме на різбі труби відгалуження від стояка розташованого у ванній вказаної квартири [ADDRESS] . Ділянка пошкодженого трубопроводу в системі внутрішньобудинкового ГВП в межах квартири [ADDRESS] відноситься до зони обслуговування суб`єкта господарювання, який надає житлово- комунальні послуги споживачеві (зокрема, послуги з постачання гарячої води). Згідно ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Вказаними вище законодавчими приписами врегульовано правовідносини суброгації (від лат. "subrogare" - заміщення, обрання взамін), яка є одним із видів уступки права, що полягає в тому, що до нового кредитора, який реально виконав зобов`язання у вигляді сплати грошей, переходить право вимагати відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдану шкоду. Так, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Вказана правова позиція викладена в п. 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц . Пленум Верховного Суду України у абз. 1 п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, із змісту наведених норм права випливає, що для застосування вимог ст. 1166 ЦК України суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме - якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed