Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

У грудні 2023 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2018 по 30.09.2023 р. за адресою: [ADDRESS] , де зареєстровані відповідачі. У зв`язку з тим, що відповідачі сплачували кошти за надані послуги не в повному обсязі, за вказаний період за особовим рахунком № [NUMBER] виникла заборгованість в розмірі 36772,73 грн, яку позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку, та судові витрати в розмірі 2147,20 грн судового збору. 28.05.2024 Заводським районним судом м. Запоріжжя було винесено заочне рішення, яким позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі було задоволено у повному обсязі. Ухвалою суду від 09.05.2025, на підставі заяви відповідача [PERSON] , вищевказане заочне рішення було скасовано, справу призначено до слухання у судовому засіданні. 26.01.2026 представник відповідачки адвокат Зубенко О.А. подав заяву про застосування строку позовної давності, зазначивши, що позивач спросить стягнути суму заборгованості за період з 01.10.2018 по 30.09.2023 в розмірі 36772,73 грн, в свою чергу позов подано 26.12.2023. Виникнення права на стягнення заборгованості, щодо порушеного права, визначається з моменту першої несплати та виникнення заборгованості. За позовом цією датою визначено 01.10.2018 року, трирічний строк позовної давності, щодо цієї вимоги закінчився 01.01.2021, поданий позов 26.12.2023 за строком позовної давності, право граничного терміну стягнення закінчується у 26.12.2020 року. Таким чином щодо стягнення заборгованості за період з 01.10.2018 по 25.12.2020 року подано з перевищенням строку позовної давності. Таким чином, позов подано з перевищенням строку позовної давності, що є підставою для відмові в позові. Ухвалою суду від 29.01.2026, за клопотанням представника позивача, Овчинникова Олександра Ігоровича та [PERSON] було виключено з кола відповідачів у справі № 332/7708/25 як неналежних відповідачів. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник Концерну «Міські теплові мережі» Філатов В.О. через електронний суд подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги до [PERSON] підтримав у повному обсязі, та провив задовольнити. Заяву представника відповідача про застосування строку позовної давності вважає необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню, оскільки позовна давність у даному випадку, яка почала перебіг 22.02.2022 станом на момент введення карантину не збігла, отже звернення позивача до суду відбулося без пропуску строку позовної давності. Від представника відповідачки адвоката Зубенка О.А. надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та її представника, просить задовольнити заяву про застосування строку позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Не зважаючи на відсутність договору між відповідачем та концерном, останній здійснював, у період виникнення спірних правовідносин з 01.10.2018 по 30.09.2023 р. та продовжує надавати за адресою: [ADDRESS] , послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить як на споживачеві так і на теплопостачальній організації, не виключає можливість стягнення зі споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. 02 жовтня 2021 року Концерн «Міські теплові мережі» розмістив на офіційному сайті індивідуальний договір на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. З 01.11.2021 року між концерном та відповідачкою укладений типовий індивідуальний договір про надання послуги з теплової енергії, послуги гарячої води. Відповідно до п.п. 1, 2, 4 Договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, у період з 01.10.2018 по 30.09.2023 р. Концерном «МТМ» були надані, а відповідачкою за вказаною адресою спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та теплової енергії, гарячої води без будь-яких зауважень щодо їхньої якості. У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20, п. 5 ч. 2 ст. 7 Законів України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року та № 2189-VIII від 09.11.2017 року відповідно (далі Закони України № 1875-IV, № 2189-VIII) споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом ч. 1 ст. 9 Закону України № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. При цьому, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Проте, як зазначено позивачем у позові і проти чого не надано заперечень відповідачки, зобов`язання зі сплати спожитих послуг остання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 36772,73 гривні, що підтверджується відповідною довідкою та розрахунком (а.с.13-15). Постановою КМУ №1022 від 08.09.2021 року внесено зміни до Постанови Кабінету міністрів Про затвердження правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії № 830 від 21.08.2019 року, у тому числі, щодо публічних договорів приєднання. Статтею 14 Закону передбачено особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку. Співвласники багатоквартирного (об`єднання будинку співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли пасту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Згідно пункту 31 Правил № 830 вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії. У разі зміни (коригування) тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію та не потребує внесення сторонами додаткових змін до договору. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тобто, новий строк позовної давності (після його переривання) починає свій перебіг наступного дня після пред`явлення позову. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась Позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ПК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у редакції, що була чинною впродовж періоду, за який позивач просить стягнути заборгованість). З огляду на те, що між Позивачем та Відповідачем склалися фактичні договірні відносини, тобто не визначений інший, ніж встановлений у пункті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення термін внесення платежів, саме з 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги, починається прострочення оплати цих послуг, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожним місячним платежем. Так, з роздруківки особового рахунку, яка долучена до позовної заяви, вбачається, що Відповідач здійснювала оплати у жовтні 2018 року, у листопаді 2018 року, у грудні 2018 року, у січні 2019 року на загальну суму 1373,53 грн, які свідчать про визнання відповідачем боргу взагалі та переривання позовної давності. Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігания поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» було установлено з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин. 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та значна кількість процесуальних строків була зупинена або продовжена на період до завершення карантину, про що внесені відповідні зміни. Строк, який підлягає встановленню судом, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаний із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). 3 прийняттям Закону № 731-ІХ від 18.06.2020, який набрав чинності 17.07.2020 року, питання процесуальних строків під час карантину стало вирішуватись по-іншому, зокрема, ключова зміна полягала в тому, що якщо досі процесуальні строки під час карантину продовжувалися автоматично незалежно від волі сторін, то тепер строки поновлюються або продовжуються судом лише за заявою сторін і за наявності підстав для цього. З огляду на вищевикладене карантин в Україні безперервно було встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023 року. Відповідно до ч.3 ст.263 ЦК України від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Таким чином, позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача у грудні 2023 року в межах строку позовної давності. У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, проаналізувавши позовні вимоги позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки вказаної суми заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Пунктом 3. ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Судовий збір в розмірі 2 147,20 грн, сплачений позивачем необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved