Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованих осіб. В листопаді 2025 року представник [PERSON] адвокат Яковенко С.І. звернулася до суду з заявою про оголошення [PERSON] померлою. Заява мотивована тим, що [PERSON] , 1922 року народження, є двоюрідною бабою заявника. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХМ №0339450 від 03.04.1997 року. 22 серпня 2003 року [PERSON] виїхала до сина в російську федерацію. 14 червня 2004 року родичі [PERSON] повідомили про її смерть та передали заявнику паспорт та ідентифікаційний код останньої для оформлення спадщини. Оскільки в державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутня інформація про смерть [PERSON] у заявника виникли перешкоди в оформленні спадкових прав. Так як за постійним місцем проживання [PERSON] в с. Вікторівка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області більше 3 років відсутні відомості про її місце перебування, просить оголосити [PERSON] померлою та днем смерті останньої вважати дату набрання рішенням суду законної сили. Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та суду пояснив, що [PERSON] є рідною сестрою його бабусі та проживала разом з нею по [ADDRESS] . В серпні 2003 року з Російської Федерації приїхала онучка [PERSON] та забрала її з собою. В червні 2004 року подзвонили родичі і повідомили про смерть [PERSON] та надіслали йому її паспорт і пенсійне посвідчення. В зв`язку з відсутністю свідоцтва про смерть [PERSON] , у нього виникли перешкоди в оформлені спадкових прав, а тому просить заяву задовольнити Представник заявника адвокат Яковенко С.І. в судовому засіданні вимоги заяви підтримала. Представники Чемеровецької селищної ради, Чемеровецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, письмових пояснень щодо заяви до суду не подали, подали до суду заяви, в яких розгляд справи просять проводити без їх участі. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2025 року відкрито провадження у справі. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [PERSON] на підставі рішення Чемеровецької районної державної адміністрації від 30 грудня 1996 року № 486, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Надія», розміром 2,90 в умовних кадастрових гектарах, що посвідчується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серії ХМ №0339450 (а.с. 15). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Шиловецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області 05 лютого 2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 19, [PERSON] заповіла Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ХМ №0339450 від 3 квітня 1997 року [PERSON] (а.с. 14). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьома статті 19 ЦПК України). Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до статі 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (пункт 3 частини другої статті 293 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що оголошення фізичної особи померлою це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 зазначила, що оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність. У відповідності до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Верховний Суд зазначає, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Тобто, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись із заявою про визнання [PERSON] померлою, заявник зазначав, що зі слів родичів йому відомо про смерть [PERSON] в червні 2004 року. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , суду показав, що [PERSON] дійсно проживала в с. Вікторівка Кам`янець-Подільського (колишнього Чемеровецького) району Хмельницької області. В 2003 році онучка забрала її до російської федерації, а через деякий час від сусідів він дізнався про її смерть. Свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] проживала в с. Вікторівка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області до 2003 року. Свідок [PERSON] (дружина заявника), в суді повідомила, що [PERSON] до 2003 року проживала разом з сестрою (бабусею заявника) в с.Вікторівка. В 2003 році вона поїхала до сина в російську федерацію. Через деякий час син [PERSON] надіслав їм листа про смерть останньої, а також підтвердив її смерть в подальшій телефонній розмові. Через кілька років померла бабуся заявника і будинок, де [PERSON] проживала разом з сестрою, був проданий, деякі речі [PERSON] він забрав до себе до дому. Листом від 23.12.2025 року староста сіл Шидлівці, Криків, Вікторівка, Мала Зелена, Велика Зелена Чемервецької селищної ради, повідомив суд, що [PERSON] , 1922 року народження, проживала в с. Вікторівка Кам`янець-Подільського району (колишнього Чемеровецького) Хмельницької області по [INFO] . З 22 серпня 2003 року вона виїхала на проживання до сина, який проживає в російській федерації. Зі слів родичів в 2014 році, [PERSON] померла, похоронена в російській федерації на кладовищі, за місцем проживання сина (а.с. 78). У відповідь на адвокатський запит, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило, що [PERSON] , 1922 року народження, не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, останнє нарахування пенсії їй було здійснене в січні 2004 року. Також в матеріалах справи відсутні безумовні докази щодо місця постійного проживання [PERSON] , оскільки остання в 2003 році добровільно покинула місце проживання [ADDRESS] і на сьогоднішній день за вказаною адресою не зареєстрована. Враховуючи, що факт смерті [PERSON] в червні 2004 році на території рф був відомий заявнику до моменту звернення до Чемеровецького районного суду з заявою про оголошення [PERSON] померлою, а також відсутністю доказів щодо місця постійного проживання [PERSON] , суд дійшов висновку, що у задоволенні вимог заяви необхідно відмовити. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed