Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» звернулось до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 10 440 грн., судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. У позовній заяві позивач посилається на ту обставину, що 28.10.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗАЙМЕР» (далі також - ТОВ «ЗАЙМЕР», Первісний кредитор) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» (далі також - ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», Позивач) укладено договір факторингу № 01 - 28/10/2021 відповідно до умов якого Первісний кредитор відступив ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.10.2021 року до договору факторингу № 01 - 28/10/2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача. Крім того, як указує позивач, 28.01.2020 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 108855 (далі - Кредитний договір або Договір) про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Згідно умов Кредитного договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 2000,00 грн., дата надання кредиту: 28.01.2020, строк кредиту 10 днів, валюта кредиту: UAH, відсоткова ставка 2 % (процентів) на добу. Проте, як зазначив позивач, відповідач умови Кредитного договору не виконав, отриману суму кредиту та відсотки за його користування первісному кредитору та позивачу не сплатив. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором станом на 24.11.2025 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 10440,00 грн., яка складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2000,00 грн.; Прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 8440,00 грн. При цьому позивач зазначає, що на адресу відповідача позивачем направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога залишена відповідачем без виконання. Крім цього, 20.02.2026 через підсистему «Електронний суд» представником позивача подано заяву про розподіл судових витрат, в якій позивач, посилаючись на відповідні докази, просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500 (десять тисяч п`ятсот ) гривень 00 копійок. 02.02.2026 відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін по справі, встановлено строк відповідачу для подання до суду відзиву разом з доказами, що обґрунтовують доводи заперечень. У вказаний строк, а також станом на дату ухвалення судом рішення відповідач не надав суду відзив на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про наявність справи за його участі в провадженні суду, повідомлявся у встановленому законом порядку. Копія ухвали про відкриття провадження, а також судові повістки відповідачу надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Однак відповідне поштове відправлення повернуте на адресу суду неврученим відповідачу з відміткою про причину повернення адресат відсутній за вказаною адресою. Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд встановив таке. Матеріалами справи підтверджено, що 28.01.2020 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 108855. Даний кредитний договір укладено в електронній формі, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «ЗАЙМЕР», відповідно до якої [PERSON] ідентифіковано за допомогою одноразового ідентифікатора KL4403 дата відправки ідентифікатору позичальнику 28.01.2020, номер телефону, на який відправлено ідентифікатор [NUMBER]. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства, що підтверджується п. 6.7. Індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту № 108855 (надалі також - Індивідуальна частина договору), підписаною відповідачем за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора. Відповідно до п. 1.1 п. 1 Індивідуальної частини договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з Індивідуальною частиною договору вбачається, що клієнтом виступає - [PERSON] , ідентифікаційний код: [NUMBER], тел. [NUMBER] , рахунок Позичальника №: [NUMBER] . Згідно з п. 1.2 п. 1 Індивідуальної частини договору кредит надається строком на 10 днів, тобто до 06.02.2020. Строк дії договору 10 днів. Але в будь-якому випадку договір діє до повного виконання клієнтом зобов`язань за цим Договором. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 730% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Датою укладення цього Договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок Клієнта (п.п. 1.3 - 1.5 п. 1 Індивідуальної частини договору). Разом з Кредитним договором [PERSON] ознайомився з графіком розрахунків та орієнтовною сукупною вартістю кредиту, що також засвідчено його електронним цифровим підписом. Факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» від 17.12.2025 за вих. №509/12, відповідно до якої 28.01.2020 на платіжну картку номер [NUMBER] перераховано кошти в сумі 2000 грн. Опис - видача кредиту №108855. 28.10.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗАЙМЕР» (далі - ТОВ «ЗАЙМЕР», Первісний кредитор) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» (далі - ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», Позивач) укладено договір факторингу № 01 - 28/10/2021 відповідно до умов якого Первісний кредитор відступив ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до наданого до позову витягу з реєстру боржників від 28.10.2021 до договору факторингу № 01 - 28/10/2021, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 108855 від 28.01.2020 на суму 10 440, 00 грн. Згідно з випискою з особового рахунка за Кредитним договором № 108855 за період з 28.01.2020 - 24.11.2025 заборгованість у відповідача перед позивачем становить 10440, 00 грн., з яких 2000 грн. складає заборгованість за простроченим тілом кредиту, а 8440, 00 грн. - прострочені відсотки. 25.11.2025 позивачем на адресу відповідача надіслано вимогу про виконання зобов`язань за Кредитним договором. Як зазначено у позовній заяві, за станом на дату подачі позову зазначена вимога відповідачем залишена без виконання. У зв`язку з невиконанням відповідачем вимог за кредитним договором щодо погашення заборгованості позивач звернувся до суду з даним позовом. Вирішуючи вказаний спір, суд виходить з такого. На законодавчому рівні визначено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін,спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва;виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 вбачається, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наданих позивачем доказів дає підстави для висновку, що належними та допустимими доказами у справі доведено факт укладення Кредитного договору між первісним кредитором та [PERSON] , факт отримання відповідачем кредиту в розмірі 2000 грн., невиконання останнім умов Кредитного договору, що призвело до порушення графіку погашення кредиту за кредитним договором, виникнення у зв`язку з цим заборгованості по кредиту та нарахування відповідних процентів. Крім того, належними та допустимими доказами у справі підтверджено факт переходу права вимоги від ТОВ «ЗАЙМЕР» до позивача та факт його звернення до боржника з вимогою погасити наявну за Кредитним договором заборгованість. Зважаючи на наведене, з огляду на ту обставину, що відповідач доказів, які б спростовували вищевказаний розрахунок суми боргу суду не надав, як і не надав доказів, підтверджуючих виконання ним умов Кредитного договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим такі підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача в користь позивача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги, слід зазначити таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч. ч. 4, 6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2023 між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В. укладено договір про надання правової допомоги. Додатковою угодою №2 до Договору про надання правової допомоги від 29.12.2025 підтверджено, що сторони погодили продовжити строк дії Договору до 31 грудня 2026 року. Згідно з актом про отримання правової допомоги від 12.02.2026 адвокат Пархомчук С.В. та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» уклали цей акт про отримання правової допомоги про наступне: Відповідно до розділу 1 Договору, адвокат надав, а клієнт прийняв правову допомогу під час підготовки та направлення позову про стягнення заборгованості з [PERSON] за Кредитним договором. Загальна вартість за послуги з надання правової допомоги складає 10 500 грн. (Розділ 3). З платіжної інструкції № 310749 від 12.02.2026 убачається, що ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» сплатив 10500, 00 грн. Пархомчуку С.В. за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги від 29.12.2023, рахунку від 12.02.2026-23 від 12.02.2026. Водночас, як убачається з рахунку від 12.02.2026-23 від 12.02.2026, а також вказаної платіжної інструкції, у них відсутні відомості про те, за які саме послуги правничої допомоги позивач сплатив адвокату. Відтак стороною позивача не надано суду документального підтвердження, що витрати на правову допомогу в розмірі 10 500, 00 грн. сплачено в рахунок послуг за надання правничої допомоги з підготовки позовної заяви, де відповідачем є [PERSON] . Відтак суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою, задоволенню не підлягають, оскільки понесення позивачем таких витрат документально не підтверджено. В силу положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2662, 40 грн. (коефіцієнт 0.8), що підтверджено платіжною інструкцією, доданою до позовної заяви. Відтак з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вказаній сумі.

Outcome: partial