Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок», в інтересах якого діє представник Гурський Герман Юрійович, звернулися в суд з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 13.05.2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» було укладено договір №3233103217-338914 від 13.05.2021 року про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язавсь повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Зазначений договір укладено згідно статей 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про споживче кредитування», Правил надання позики на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок». Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Кошельок» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту. Дисконтна відсоткова ставка становить 1,39% на добу за початковий строк кредитування визначений п. п. 3.6., 3.7 договору. Базова процентна ставка становить 2,2% на добу за продовжений строк користування кредитом, визначений п.п. 3.5., 3.6., 3.7., 3.8 договору. Кредитодавець, виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору та перерахував грошові кошти на банківську картку [NUMBER] , яку [PERSON] вказав в особистому кабінеті, як банківська картка на яку кредитодавець повинен перерахувати кошти згідно договору №3233103217-338914 від 13.05.2021 року. Враховуючи вищезазначене, просить суд стягнути з позичальника заборгованість за кредитним договором, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 6000 гривень, прострочену заборгованість за користування позикою - 13 714,80 гривень, що разом становить 19 174,80 гривень. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 02.12.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 09.02.2026 року витребувано з АТ "Універсал Банк" (ЄДРПОУ 21133352, 04082, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19), а саме: письмовий доказ випуски банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 12.05.2021 року (дата видачі кредиту) по 14.05.2021 року (дата закінчення терміну кредитування). Представник позивача ТОВ "Кошельок" будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. У позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] будучи, відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою для вручення в суді та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень зі штрих кодовими ідентифікаторами №R067050325234, №R067100171438, в судове засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що представник позивача просить справу розглянути без представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Із договору про надання коштів у позику №3233103217-338914 від 13.05.2021 року та графіку розрахунків до договору вбачається, що між ТОВ "Кошельок" та [PERSON] укладено кредитний договір (а.с.17-24). Згідно п.п. 1.1., 1.2., 1.3 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 6000,00 (шість тисяч) гривень на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту - споживчий кредит. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним. Пунктом 2.1., 2.2 визначено, що кредит надається строком на 22 (двадцять дві доби) днів, початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця. Сторони погодили, що встановлений в п.2.1 Договору строк лояльного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом. Кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит в строк не пізніше 2 (дві доби ) банківських днів від дати підписання цього договору. Згідно п.2 Графіку розрахунків сукупна вартість кредиту за дисконтною ставкою складає 30,58% від суми кредиту (у процентному вираженні) або одна тисяча вісімсот тридцять чотири гривні 80 копійок та включає в себе: проценти за користування кредитом у розмірі 1,39% від суми кредиту (у процентному вираженні) або вісімдесят три гривні 40 копійок та суму кредиту у розмірі 6000.00 чотири тисячі гривень 00 копійок (у грошовому вираженні). Відповідно до візуальної форми послідовності дій клієнта в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Кошельок" з метою укладення електронного договору, споживач заходить на сайт, який надає доступ до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства або в мобільний додаток товариства, отримує інформацію про статус клієнта, запит на формування одноразового ідентифікатора для підписання договору, відображення документів у особистому кабінеті (а.с.63). Із паспорта споживчого кредиту до договору №3233103217-338914 від 13.05.2021 року вбачається, що тип кредиту - фінансовий кредит, сума кредиту 6000 грн., строк кредитування 22 днів (з можливістю продовження), мета отримання кредиту - на споживчі цілі, реальна річна процентна ставка 508% річних (а.с.14-17). Відповідно до п. 3.1. Правил надання коштів у позику клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності кредитодавця та умов надання фінансових послуг, що надаються кредитодавцем, на умовах та в порядку, передбаченому законодавством. Кредитодавець безоплатно надає актуальну інформацію, у тому числі щодо своєї фінансової діяльності, шляхом її розміщення на веб-сайті (а.с.33-49). Із листа про підтвердження платежу №22566/47.1 від 10.06.2025 року та повідомлення про перерахування суми кредиту вбачається, що за кредитним договором №3233103217-338914 від 13.05.2021 року перераховано кредитні кошти у сумі 6000,00 грн. через платіжну систему ТОВ "Тас Лінк" на номер картки [NUMBER] 13.05.2021 року о 10:32:50, код авторизації 069439 (а.с.31-32). Із розрахунку заборгованості за договором №3233103217-338914 від 13.05.2021 року вбачається, що станом на 01.09.2021 року заборгованість за кредитним договором складає 19 714,80 грн. з яких: 6000,00 грн. сума основного боргу, 13714,80 грн. заборгованість за відсотками (а.с.25-27). На виконання ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 09.02.2026 року представник АТ "Універсал Банк" надав інформацію в якій зазначає, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] відкрито картку № [NUMBER] , а також відображено зарахування коштів 13.05.2021 року у сумі 6000,00 грн., що підтверджує належність вказаного банківського рахунку на який позивачем перераховано кредитні кошти, відповідачу та виконання позивачем умов договору (а.с.84-85). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційнотелекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційнотелекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційнотелекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошовї суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Під час розгляду справи встановлено, що договір про відкриття кредитної лінії, правила та паспорт споживчого кредиту підписаний електронним підписом відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора, в яких визначені, у тому числі, пільговий період користування коштами, процентна ставка, відповідальність сторін, зокрема наслідки прострочення виконання зобов`язань за договором і порядок такого нарахування, тобто судом враховано, що сторонами погоджено процентну ставку за користування кредитними коштами. Підписавши вказаний договір та паспорт споживчого кредиту відповідач добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання, які у належний спосіб не виконав. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦК України свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України одним із основоположних принципів цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Кошельок» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що свідчить про порушення його прав, а відтак суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги до [PERSON] , договором кредитної лінії №3233103217-338914 від 13.05.2021 року, який є чинними, доказів погашення заборгованості, відповідачем не надано, а тому вимога ТОВ "Кошельок" про стягнення з відповідача заборгованості підлягає до задоволення в межах заявлених вимог. Таким чином, стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 19 714,80 гривень, з яких 6000 гривень прострочена заборгованість за кредитом та 13 714,80 гривень прострочена заборгованість за нарахованими процентами. У позовній заяві представник позивача просить покласти на відповідача витрати на професійну (правничу) допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі N 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі N 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі N 317/1209/19. Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) було надано аналіз реальності (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді, враховано, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом своєму клієнту такі послуги, як: аналіз законодавчих актів, що регулюють спірні правовідносини та судової практики у даній категорії справи, складання процесуальних документів, складання клопотань про долучення до матеріалів справи доказів, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною. Вирішуючи питання про стягнення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 суд враховує, що повноваження представника позивача у справі підтверджені належними документами, з урахуванням договору про надання правничої допомоги від 12.02.2025 року, за умовами якого адвокатське бюро «Герман Гурський та партнери» прийняло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів ТОВ "Кошельок" з питань, що відносяться до судів загальної юрисдикції по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, переліком послуг, що входять до складу правової допомоги та з фактично підтверджених та узгоджених з матеріалами справи наданих послуг адвоката, співмірності із складності справи, яка є малозначною, витраченого часу та обсягу виконаних робіт, засад розумності, виваженості та справедливості, те, що предмет спору в даній справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, та представником позивача було подано клопотання про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Кошельок». Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. На підставі ст. ст. 526, 530, 611, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved