Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

22 грудня 2025 року ТОВ «Фінпром маркет» звернулося до суду з позовом, заявивши вимогу стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про надання кредиту № ДП 0112266, укладеного 15 березня 2025 року між позикодавцем ТОВ «ФК «Майбіз» та відповідачем, яка становить 6000,54 грн. і складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 3526,25 грн., заборгованості за процентами в сумі 2221,8 грн. та заборгованості за комісією в сумі 252,49 грн., право вимоги за яким перейшло до позивача. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту за цим кредитним договором. Відповідачеві позивачем було направлено копію позовної заяви з додатками перед поданням позовної заяви до суду за його зареєстрованим місцем проживання по [ADDRESS] , а також судом за цією ж адресою направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі, яка була було повернена суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за місцем проживання. Відповідно до ст. 128 ЦПК України учасник судового розгляду у такому випадку є належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Відповідач письмового відзиву не направив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі. 15 березня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту № ДП 0112266, який, згідно його умов, укладається з використанням інформаційно - комунікаційних систем, дистанційно в електроній формі, в Особистому кабінеті Позичальника. Проект цього Договору про надання кредиту або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення Договору про надання кредиту (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Договору про надання кредиту (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Договору про надання Кредиту, в порядку передбаченому Законом України Про електронну комерцію. Текст договору містить відомості щодо адреси місця проживання, адреси електронної пошти, номеру мобільного телефону, паспортних даних, РНОКПП позичальника, а також відомості про підписання ним договору електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора «c8E1Q2z3», тобто факт укладення договору позики між позикодавцем ТОВ «ФК «Майбіз» та [PERSON] знайшов своє підтвердження. Відповідно до умов договору позики, Товариство зобов`язувалося надати позичальнику 4000 грн. на строк 98 днів, а позичальник зобов`язувався повернути отримані кошти, сплатити проценти за користування ними в розмірі 0,9 % за кожен день користування, а також сплатити комісію за надання кредиту в розмірі 30 % від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі становить 1200 грн. Повернення позики та сплата процентів, згідно графіку платежів у додатку до договору, здійснювалося шляхом здійснення семи платежів кожні 14 днів у конкретно визначені дати в розмірі 1200 грн. кожен, які складалися з часток повернення кредиту, сплати процентів та комісії. На виконання даного договору кредитодавцем в цей же день позичальнику було надано обумовлений кредит в сумі 4000 грн. шляхом перерахування на карту позичальника № [NUMBER] , вказану самим позичальником у п. 4 договору, що підтверджується квитанцією № 44206-58118-40993 від 15 березня 2025 року ТОВ «ПрофітГід», фінансової установи, що має право на надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, позичальником було здійснено лише два чергових платежі на виконання умов договору, самим відповідачем не надано доказів на підтвердження погашення заборгованості по кредиту в більшій сумі, ніж зазначає позивач, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією підлягають задоволенню в повному обсязі. Право вимоги позивача за цим кредитним договором підтверджується договором факторингу № 14/10/25 від 14 жовтня 2025 року з відповідним реєстром боржників, до якого включений відповідач (№ 2560), згідно якого право вимоги перейшло від ТОВ «ФК «Майбіз» до ТОВ «Деал фінанс груп». В позовній заяві позивачем заявлена також вимога стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу в сумі 4500,00 грн., яка підлягає частковому задоволенню. Частинами 1 та 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем надано договір № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги, укладений 22 серпня 2025 року між адвокатом Ткаченко Ю.О. та позивачем, додатком до якого є акт прийняття-передачі справ на надання правничої допомоги, в тому числі і щодо відповідача. 01 грудня 2025 року позивачем та адвокатом складено акт № 2-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги, згідно якого адвокатом надана правова допомога, яка полягала у вивченні наявних у Клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у Клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви, вартість якої становить 500 грн.; а також підготовка/складання та направлення/подача однієї позовної заяви до боржника за договором позики у малозначних справах, за необхідності інших заяв по суті справи, в електронній формі за посередництвом Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи, в тому числі представництво інтересів Клієнта в суді (Адвокат самостійно подає позовну заяву від імені Клієнта, представляє інтереси як представник Клієнта в суді), вартість якої становить 4000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Наданими матеріалами не обґрунтовано, що розмір витрат на правову допомогу є пропорційним до предмета спору, зважаючи на ціну позову та суть спору, який полягає у стягненні заборгованості за договорами мікрозайму, зважаючи на однотипність та схожість кредитних інших позикодавців, про що свідчить заповнення тексту шаблону позовної заяви з застосуванням «автозаміни», оскільки прізвище відповідача у позовній заяві не відмінялося не зважаючи на контекст. Додатки до позовної заяви не були належним чином сформовані та названі відповідно до вимог, визначених для подачі позову через систему «Електронний суд». За таких обставин на відповідача покладаються витрати позивача на правову допомогу в сумі 2000 грн. Судові витрати позивача підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог 100,00 %. Оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи, тому датою ухвалення рішення, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved