Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 28.08.2025 звернулася до Київського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] , є власником 1/6 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , власником 5/6 частин цієї квартири є відповідач [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09.01.2025 у справі №552/341/24 задоволені позовні вимоги [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою за адресою: [ADDRESS] та виділено у користування [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , а всього 12.7 кв.м.; виділено у користування [PERSON] у квартирі 49 вбудовану шафу «2» площею 0.4 кв.м., вбудовану шафу «5» площею 0.5 кв.м., кімнату «9» площею 12.6 кв.м, лоджію площею 5.9 кв.м. У спільному користуванні співвласників залишено коридор «1» площею 9.2 кв.м, кухню «3» площею 9.0 кв.м, кімнату «4» площею 17 кв.м., ванну кімнату «7» площею 2.5 кв.м, вбиральню «8» площею 1.0 кв.м. Вказувала, що відповідач не виконує рішення суду, перешкоджає у користуванні кімнатою «4» площею 17 кв.м в квартирі, не віддає ключі від кімнати. Як до ухвалення рішення суду про встановлення порядку користування квартирою, так і після, двері в кімнату «4» площею 17.0 кв.м зачинені, в кімнаті цілий день лунає музика літургічного характеру, яку на замовлення відповідача включає її донька. Крім того, відповідач за допомогою зятя [PERSON] встановила камеру відеоспостереження та датчики руху в кімнаті, двері у кімнату «4» площею 17.0 кв.м скляні, камера відеоспостереження встановлена таким чином, що направлена на скляні двері, через які ведеться зйомка в коридорі загального користування що порушує конституційні права на недоторканість приватного життя, має місце втручання у право на повагу до приватного і сімейного життя. Вказувала, що пропонувала відповідачу у позасудовому порядку відчинити двері до кімнати та демонтувати камери відеоспостереження, однак вона на пропозицію не реагує. В поданій до суду позовній заяві просила усунути [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS] , встановленого рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09.01.2025 у справі № 552/341/24, шляхом зобов`язання [PERSON] відчинити двері від кімнати та віддати [PERSON] ключі від кімнати «4» площею 17.0 кв.м у квартирі [ADDRESS] , за власний рахунок демонтувати камери відеоспостереження та датчики руху в кімнаті «4» площею 17.0 кв.м у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28.08.2025 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] 05.03.2026 подала до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що дійсно між сторонами по справі тривалий час існує конфлікт щодо користування квартирою [ADDRESS] , Вказувала, що дійсно отримала від позивача пропозиція добровільного виконання судового рішення, але направила відповідь на таку пропозицію, та повідомила, що не заперечує проти виконання рішення тільки в присутності державного виконавця. В задоволенні позовних вимог просила відмовити. В судовому засіданні позивач та представник позивача повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, які викладені в поданому до суду відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить таких до висновків. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09.03.2023 по цивільній справі № 552/2853/22 визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після батька [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/6 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 69,1 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить сторонам по справі [PERSON] та [PERSON] , частка позивача [PERSON] в праві власності складає 1/6, частка [PERSON] - 5/6. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Відповідно до положень статей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України). Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Наявність у сторін конфліктних відносин та недосягнення згоди щодо користування належним їм на праві спільної часткової власності майном, а саме квартирою [ADDRESS] не оспорюється сторонами по справі. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09.01.2025 в справі № 552/341/24, яке набрало законної сили, визначено порядок користування квартирою [ADDRESS] згідно варіанту № 1 висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 11 від 11 квітня 2024 року. Виділено у користування [PERSON] у квартирі [ADDRESS] кімнату «6» площею 9,1 м2, лоджію площею 3,6 м2, а всього 12,7 м2. Виділено у користування [PERSON] у квартирі [ADDRESS] вбудовану шафу «2» площею 0,4 м2, вбудовану шафу «5» площею 0,5 м2, кімнату «9» площею 12,6 м2, лоджію площею 5,9 м2. У спільному користуванні співвласників [PERSON] , [PERSON] залишено коридор «1» площею 9,2 м2, кухню «3» площею 9,0 м2, кімнату «4» площею 17 м2, ванну кімнату «7» площею 2,5 м2, вбиральню «8» площею 1 ,0 м2. Натомість, як встановлено судом та не заперечується відповідачем, [PERSON] , незважаючи на наявність судового рішення, яким у спільному користуванні співвласників квартири [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] залишено коридор «1» площею 9,2 м2, кухню «3» площею 9,0 м2, кімнату «4» площею 17 м2, ванну кімнату «7» площею 2,5 м2, вбиральню «8» площею 1 ,0 м2, чиняться перешкоди позивачу [PERSON] в користуванні кімнатами та приміщеннями загального користування. Відповідно, суд приходить до висновку, що порушене право позивача [PERSON] підлягає захистові. Обираючи спосіб захисту порушеного права суд приходить до висновку про необхідність усунути [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS] , який було встановлено рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09.01.2025 у справі № 552/341/24, шляхом зобов`язання [PERSON] відчинити двері від кімнати № [NUMBER] та віддати [PERSON] ключі від кімнати № 4 площею 17.0 кв.м у квартирі [ADDRESS] . Щодо вимог позивача про зобов`язання [PERSON] за власний рахунок демонтувати камери відеоспостереження та датчики руху в кімнаті «4» площею 17.0 кв.м у квартирі за адресою: [ADDRESS] , суд враховує ту обставину, що наданими до суду доказами сторонами по справі не підтверджено сам факт встановлення відповідних камер та датчиків руху. Належні та допустимі докази на підтвердження зазначеної обставини позивач до суду не надала. Тому в цій частині вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю в судовому засіданні. У зв`язку з викладеним позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, позивачу [PERSON] відповідачем підлягає відшкодуванню сплачений за розгляд справи судом судовий збір в розмірі 968,96 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 484,48 грн.

Outcome: partial