Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

23 січня 2026 року позивач Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" через свого представника Алохіну О.О. звернувся до суду з позовною заявою, поданою через систему "Електронний суд" до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовує тим, що 08 листопада 2022 між АТ "Перший Український Міжнародний банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №1010675645, відповідно до якого відповідачу видано кредит в сумі 42328,74 грн., а також 28 серпня 2023 укледено кредитний договір №1012688735, та відповідно видано кредит у сумі 58348,39 грн.. Відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором, кредит у встановлений строк не повернула. Заборгованість відповідача перед АТ "Перший Український Міжнародний банк" становить 115888,50 грн., а саме за кредитним договором від 08.11.2022 № 1010675645 становить 43390, 86 грн, з яких: 25847,29 грн. заборгованість за кредитом; 2,67 грн. заборгованість по процентах, 17540,90 грн.- заборгованість за комісією, за кредитним договором від 28.08.2023 № 1012688735 становить 72497,64 грн., з яких: 50145,15 грн. заборгованість за кредитом; 7,19 грн. заборгованість по процентах, 22345,30 грн.- заборгованість за комісією. Враховуючи вищевикладене просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк" заборгованість за кредитними договорами у розмірі 115888,50 грн, та судові витрати, по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. Ухвалою судді від 03 лютого 2026 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити без участі представника Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний банк". На адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, позов визнає частково, визнає суму тіла кредиту, та заперечує нараховані відсотки та суму за комісією. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 08 листопада 2022 року [PERSON] підписала заяву № 1010675645 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, якою підтвердила, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті, в повному обсязі. Відповідно до умов Договору відповідач отримала споживчий кредит на погашення заборгованості в розмірі 42328,74 грн.. Водночас, сторонами був підписаний Паспорт споживчого кредиту та погоджено наступні умови: сума кредиту 42328,74 грн.; строк кредитування 48 місяців; фіксована процентна ставка 0,01 % річних., реальна річна процентна ставка 31,858% річних, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 1,4%. Також судом встановлено, що 28 серпня 2023 року [PERSON] підписала заяву № 1012688735 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, якою підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті, в повному обсязі. Відповідно до умов Договору відповідач отримала споживчий кредит з метою погашення заборгованості в сумі 58348,39 грн.. Сторонами був підписаний Паспорт споживчого кредиту та погоджено наступні умови: сума кредиту 58348,39 грн.; строк кредитування 48 місяців; фіксована процентна ставка 0,01 % річних., реальна річна процентна ставка 36,298 % річних, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 1,6%. Відповідач скористалася коштами позивача, втім свої договірні зобов`язання перед позивачем не виконала, допустивши прострочення та утворення заборгованості. В результаті цього, станом на 30.10.2025 року заборгованість позивача становить 115888,50 грн., а саме за кредитним договором від 08.11.2022 № 1010675645 становить 43390,86 грн, з яких: 25847,29 грн. заборгованість за кредитом; 2,67 грн. заборгованість по процентах, 17540,90 грн.- заборгованість за комісією, за кредитним договором від 28.08.2023 № 1012688735 становить 72497,64 грн., з яких: 50145,15 грн. заборгованість за кредитом; 7,19 грн. заборгованість по процентах, 22345,30 грн.- заборгованість за комісією. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Цивільний кодекс України (далі - ЦК України) у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (частина перша статті 627 ЦК України) Частиною першою статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання виконав в повному об`ємі, зарахувавши на рахунки відповідачки суми коштів, обумовлені договорами, що підтверджується платіжними інструкціями від 08.11.2022 № TR.61182987.81957.25578 від 28.08.2023 № TR.70562248.92630.25578. Суд вважає доведеним факти укладення 08 листопада 2022 року, 28 серпня 2023 року між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] кредитних договорів та виконання умов договорів АТ «ПУМБ». У своїй заяві відповідач [PERSON] не заперечує даний факт. Щодо розміру заборгованості та стягнення заборгованості за комісією: Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Звертаючись до суду з цим позовом, АТ «ПУМБ» зазначає, що заборгованість відповідача станом на 30.10.2025 складає: 115888,50 грн., а саме за кредитним договором від 08.11.2022 № 1010675645 становить 43390,86 грн, з яких: 25847,29 грн. заборгованість за кредитом; 2,67 грн. заборгованість по процентах, 17540,90 грн.- заборгованість за комісією, за кредитним договором від 28.08.2023 № 1012688735 становить 72497,64 грн., з яких: 50145,15 грн. заборгованість за кредитом; 7,19 грн. заборгованість по процентах, 22345,30 грн.- заборгованість за комісією. Разом із тим, суд враховує, що відповідач за вищезазначеними договорами частково повернула кошти, зокрема за договором № 1010675645 в розмірі 19449,80 грн, з яких в рахунок погашення кредиту зараховано - 16481,45 грн, процентів - 5,35 грн., комісії - 2963,00 грн.. А також, за договором № 1012688735 суму в розмірі 9140,00 грн, з яких в рахунок погашення кредиту зараховано - 8203,24 грн, процентів - 3,19 грн, комісії - 933,57 грн., що вбачається з розрахунків заборгованості та свідчить про часткове виконання відповідачем умов укладених договорів. Таким чином, позивач зобов`язання за кредитними договорами виконав в повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитних договорах умовам, в установлені терміни не повернула повну суму кредитів. Позивач направив відповідачу письмову вимогу (повідомлення) за № KHO-44.2.2/1345 від 28.10.2025 за адресою, яку вона зазначила при отриманні кредиту, однак станом на дату подачі позовної заяви заборгованість відповідачкем погашена не була. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»). Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачив право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування. Але законодавство визначає і низку пов`язаних із цим обмежень для банку. На виконання вимог, зокрема п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Отже, банк має надати споживачу за визначеною формою детальний розпис усіх складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів, включно з передбаченою у договорі комісією за обслуговування, за кожним платіжним періодом. Пунктом 5 укладеного між сторонами договору № 1010675645 від 08.11.2022 передбачено сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,4%, а графіком платежів встановлено таку комісію в твердій сумі 592,60 грн щомісяця. Сплата комісії передбачена також пунктом 5 кредитного договору № 1012688735 від 08.08.2023, згідно з яким комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 1,6%, а графіком платежів встановлено таку комісію в твердій сумі 933,57 грн щомісяця. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, за змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторін вчиняє на власну користь (аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (пункти 28, 29), у справі № 363/1834/17 (пункт 27). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 (пункт 28)). Тому у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (аналогічний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19 (пункт 31.25)). Розрахунок для позичальника суми його чергового платежу, суми дострокового повернення заборгованості, а також інформування позичальника у вигляді SMS-повідомлень, довідок за телефоном, електронною поштою, через інтернет-сервіс банку або в іншій формі щодо суми платежу, щодо стану кредитної заборгованості, щодо надходження та зарахування коштів на рахунок для повернення заборгованості, щодо зарахування коштів платежу на рахунок для погашення заборгованості тощо, є діями, які банк вчиняє, насамперед, на власну користь. Надання за ціною встановленої у кредитному договорі комісії інших послуг за обслуговування, не пов`язаних із інформуванням позичальника, не передбачено. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому, банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування, встановленому у договорі, який підписали сторони, оскільки такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Враховуючи вищевикладене, умови кредитних договорів № 1010675645 від 08.11.2022 та № 1012688735 від 08.08.2023 щодо сплати комісії відповідно в розмірі 592,60 грн щомісяця та в розмірі 933,57 грн щомісяця за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними, а вимоги щодо стягнення заборгованості за комісією в сумі відповідно 17540,90 грн та 22345,30 грн задоволенню не підлягають. Нікчемність і, відповідно, недійсність з моменту укладення кредитного договору його умов щодо сплати позичальником комісії (за надання фінансового інструменту, за надання кредитних ресурсів, за обслуговування кредитної заборгованості), має наслідком здійснення перерахунку усіх складових заборгованості, які стягує банк. Враховуючи зазначене вище, суд відхиляє здійснені позивачем розрахунки заборгованості по комісії. Таким чином, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1010675645 від 08.11.2022 становить 25849,96 грн, з яких 25847,29 грн. за сумою кредиту та 2,67 грн. за відсотками, та за кредитним договором № 1012688735 від 08.08.2023 становить 50152,34 грн, з яких 50145,15 грн за сумою кредиту та 7,19 грн за відсотками, що разом становить 76002,30 грн., а тому позов АТ «ПУМБ» до [PERSON] підлягає до часткового задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2662,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Позовна заява з доданими до неї матеріалами позивачем подано через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому із відповідача на користь позивача стягується судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 1746,06 грн. (115888,50 /76002,30*2662,40). Відповідно до наданої суду довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААД №187171 [PERSON] є інвалідом 2 групи. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ч. 6 статті 141 ЦПК України, зокрема якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial