Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

У січні 2026 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, у якій вказувала, що 05 січня 2026 року вона, у зв`язку з досягненням відповідного віку (60 років) та отриманням необхідного страхового стажу, набула право на отримання пенсії за віком, та звернулася з відповідною заявою про призначення пенсії до Пенсійного фонду України. Проте рішенням ГУ ПФУ в Закарпатській області від 12 січня 2026 року №143650012786 заявниці було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. При цьому, при визначенні страхового стажу заявниці частково не враховано документи про періоди її роботи у 1986-1987 роках (довідку від 17 листопада 2025 року №512), а також у 1988-1999 роках (довідку від 29 вересня 2025 року №Т-640/01-16) та у 2000-2003 роках (довідку від 25 січня 2025 року №Т-642/01-16) у зв`язку з тим, що у вказаних документах ім`я заявниці зазначено (українською мовою) « [PERSON] , (російською мовою) « [PERSON] », не відповідає даним, зазначеним в її паспорті (українською мовою) « [PERSON] », (російською мовою) « [PERSON] ». Також частково не враховано записи трудової книжки про періоди перебування заявниці на обліку в центрі зайнятості протягом 2003-2005 роках, оскільки трудова книжка містить належним чином не застережені виправлення щодо особи [PERSON] . Оскільки в адміністративному порядку виправити зазначені неточності неможливо, а тому [PERSON] просила про встановлення факту належності їй вказаних правовстановлюючих документів в судовому порядку. В судове засіданні заявниця [PERSON] та її представниця [PERSON] не з?явилися, проте остання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підтримує. Представниця заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області Пентек А.Ю. в судове засідання не з`явилася, проте надіслала суду заяву про розгляд справи без її участі та письмові пояснення по справі, у яких звертала увагу суду не можливість встановлення факту належності заявниці документів, що підтверджують наявність страхового стажу, в судовому порядку. Суд вважав можливим розглянути справу без особистої участі заявниці, її представниці та представниці заінтересованої особи, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Зокрема, суд встановив, що 05 січня 2026 року [PERSON] звернулася до Пенсійного фонду України з приводу призначення їй пенсії за віком. Проте рішенням ГУ ПФУ в Закарпатській області від 12 січня 2026 року №143650012786 заявниці було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. При цьому, при визначенні страхового стажу заявниці частково не враховано документи про періоди її роботи у 1986-1987 роках (довідку від 17 листопада 2025 року №512), а також у 1988-1999 роках (довідку від 29 вересня 2025 року №Т-640/01-16) та у 2000-2003 роках (довідку від 25 січня 2025 року №Т-642/01-16) у зв`язку з тим, що у вказаних документах ім`я заявниці зазначено (українською мовою) « [PERSON] , (російською мовою) « [PERSON] », не відповідає даним, зазначеним в її паспорті (українською мовою) « [PERSON] », (російською мовою) « [PERSON] ». Також частково не враховано записи трудової книжки про періоди перебування заявниці на обліку в центрі зайнятості протягом 2003-2005 роках, оскільки трудова книжка містить належним чином не застережені виправлення щодо особи [PERSON] . У той же час, факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів підтверджується наступними доказами: - копією Трудової книжки від 18 січня 1985 року №1470, виданою на ім`я [PERSON] , у якій є виправлення (внесене за останнім місцем роботи) ім`я власниці документа з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 9-10); - копією Трудової книжки серії [NUMBER] від 10 травня 2010 року, виданою на ім`я [PERSON] , зі змісту якої вбачається, що вона фактично є продовженням Трудової книжки від 18 січня 1985 року №1470 (а.с. 11); - копією довідки КУ «Трудовий архів Прибужанівської сільської ради Вознесенського району» від 25 січня 2025 року №Т-643/01-16, у якій частково підтверджено зазначений в трудовій книжці та довідках трудовий стаж заявниці (як (російською мовою) [PERSON] ) протягом 1994-1997 років (а.с. 16); - копією витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, яким частково підтверджується трудовий стаж заявниці, починаючи з 1998 року (а.с. 18-21); - співпадінням записів у Трудовій книжці від 18 січня 1985 року №1470 та у довідках про трудовий стаж; - наявністю в заявниці оригіналу трудової книжки та уточнюючих довідок; - іншими доказами. З матеріалів справи вбачається, що трудова книжка містить виправлення в частині імені заявниці, внесені за останнім місцем роботи [PERSON] , однак такі виправлення належним чином не застережені, що унеможливлює вирішення вказаного питання в адміністративному порядку. З положень ч. 1 ст. 293 ЦПК України, п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року (зі змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам підвідомчі справи про встановлення факту належності особі трудової книжки та інших документів про трудовий стаж. Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 15 вересня 2019 року у справі №733/324/21 зазначено, що згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Також у постановах Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 733/324/21 та від 25 листопада 2020 року у справі № 636/4087/19 вказано, що заява про встановлення факту належності трудової книжки та довідок про уточнення стажу роботи, в яких інформація щодо заявника вказана неправильно, за загальним правилом можуть бути предметом розгляду суду у порядку, передбаченому главою 6 розділу IV ЦПК України. За встановленого, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved