Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] через свого представника адвоката Баньківського В. В. звернулися до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» про відшкодування шкоди. Позов обґрунтовано тим, що позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . Упродовж 2023-2024 років квартира позивачів неодноразово була затоплена атмосферними опадами з даху будинку, оскільки покрівля даху будинку була в неналежному стані. Затоплення відбувалось внаслідок танення снігу або внаслідок дощу. Позивачі звертались до ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» з приводу необхідності ремонту даху та ліквідації протікання. 19 січня 2024 року [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про створення комісії для фіксації залиття, оскільки вода заливає дві кімнати і електропроводку. Однак, відповідна комісія не була створена, акт обстеження квартири складений не був. Внаслідок протиправної бездіяльності відповідача майно позивачів було пошкоджено, квартира потребувала ремонту. ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» є тією особою, на яку співвласники будинку поклали обов`язок належного утримання та використання спільного майна. Відповідач не забезпечив цілісність покриття даху будинку, внаслідок чого відбулось залиття квартири позивачів. Висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 22 липня 2024 року №1818/07-2024 встановлено, що технічною причиною залиття квартири [ADDRESS] стало потрапляння води з горищного поверху, до якого, в свою чергу, вода потрапляла безпосередньо з даху шляхом інфільтрації атмосферних вод крізь конструкції покриття. Крім того, вказаним висновком експерта встановлено, що розмір завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири за результатами проведеного обстеження та аналізу наданих на дослідження матеріалів, в діючих цінах на момент проведення дослідження, складає 81 869 гривень. Ураховуючи, що позивачі є співвласниками квартири в рівних долях, то кожен з них має право на відшкодування завданих майну збитків у розмірі, пропорційному до своєї частки, тобто по 1/4. Крім того, позивачам завдана також і моральна шкода, яка полягає в порушенні звичайного ритму життя, душевних стражданнях. Позивачі не могли користуватись своїм майном у зв`язку з його пошкодження, змушені здійснювати ремонт для відновлення квартири до придатного стану. Потрапивши в таку ситуацію, позивачі почували обурення, бо для відновлення справедливості змушені звертатись за захистом до суду, оплачувати послуги адвоката. Внаслідок пошкодження майна кожному з позивачів завдано моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень. На підставі наведеного позивачі заявляють на вирішення суду такі вимоги: 1) стягнути з ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» на користь [PERSON] 20 467,25 гривень матеріальної шкоди та 10 000 гривень моральної шкоди; 2) стягнути з ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» на користь [PERSON] 20 467,25 гривень матеріальної шкоди та 10 000 гривень моральної шкоди; 3) стягнути з ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» на користь [PERSON] 20 467,25 гривень матеріальної шкоди та 10 000 гривень моральної шкоди: 4) стягнути з ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» на користь [PERSON] 20 467,25 гривень матеріальної шкоди та 10 000 гривень моральної шкоди. Ухвалою від 25 вересня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 11 листопада 2024 року від представника відповідача ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» адвоката Корзун С. В. до суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи вимоги позову, представник відповідача зазначає, що 14 грудня 2023 року ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» отримало заявку на ліквідацію протікання покрівлі до квартири [ADDRESS] .31 грудня 2023 року працівниками ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» складено акт № 83 про те, що 18 грудня 2023 року згідно заяви мешканців кв. [ADDRESS] було зафіксовано залиття в прихожій на одній стіні, шпалери - звичайні паперові великого терміну давності, стеля побілена. В кімнаті сліди залиття на стелі (натяжна стеля) та залиття на кухні на стелі та стіні. Залиття виникло з покрівлі. 19 січня 2024 року [PERSON] звернувся із заявою про створення комісії для фіксації залиття квартири. Листом від 01 лютого 2024 року ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» повідомлено позивачів про розгляд заяви від 19 січня 20204 року щодо фіксації факту залиття квартири. Працівниками підприємства в терміновому порядку було ліквідовано протікання зазначеного житлового приміщення. 31 липня 2023 року майстрами ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» складено акт № 57, зі змісту якої вбачається, що 10 червня 2023 року було обстежено покрівлю над кв. [ADDRESS] у зв?язку з опадами, які були 09 червня 2023 року. При перевірці протікань не було виявлено. На думку представника відповідача, розмір заявленої до стягнення матеріальної є завищеним та не фактичним наслідкам залиття квартири.Відповідач не погоджується з висновком експерта за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи від 22 липня 2024 року №1818/07-2024, оскільки експертом завищено площу пошкоджень та завищено вартість відновлювального ремонту. Крім того, представник відповідача вважає, що позивачами не підтверджено доказами завдання їм моральної шкоди. На підставі наведеного представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити. 12 грудня 2024 року представник позивачів адвокат Банківський В. В. подав до суду відповідь на відзив. На спростування доводів відзиву представник позивачів зазначає, що жодного акту в присутності власників квартири відповідачем складено не було. За наслідками залиття квартири 19 січня 2024 року відповідач на підставі відповідної заяви позивачів акт про залиття квартири не складав, що свідчить не тільки про бездіяльність відповідача, а й про ухилення від складання відповідного акту. З акту від 31 грудня 2023 року вбачається, що лише 18 грудня 2023 року, тобто через чотири дні від дати заявки позивачів, відбувся вихід майстрів на місце залиття. На замовлення позивачів та для складання висновку експерта судовим експертом Хомутовським М. В. 11 червня 2024 року було проведено візуально-інструментальне обстеження квартири, під час якого була присутня директор ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» Третьяченко Л. Ф. та майстер з ремонту [PERSON] , як уповноважені представники відповідача. 20 грудня 2024 року до суду від представника відповідача адвоката Корзун С. В. надійшло клопотання про проведення будівельно-технічної експертизи. Ухвалою від 10 березня 2025 року в справі призначено комплексну судову експертизу (будівельно-технічну та оціночно-будівельну), виконання якої доручено експерту Юрову А. Н.Витрати за проведення експертизи покладено на ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся». 15 квітня 2025 року від експерта надійшло клопотання про погодження терміну виконання та оплати експертизи. До вказаного клопотання експертом долучено рахунок, відповідно до якого вартість експертизи 10 600 гривень. Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджено, що ТОВ «Управляюча компанія «Полісся» отримало вищевказане клопотання експерта 09 травня 2025 року. 24 жовтня 2025 року до суду від судового експерта Юрова А. Н. надійшло повідомлення про неможливість надання висновку. З вказаного повідомлення слідує, що оплату вартості експертизи відповідачем здійснено не було. Ухвалою від 29 жовтня 2025 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 04 грудня 2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Заявою від 10 березня 2026 року представник позивачів просить розгляд справи здійснювати без участі позивачів. У вказаній заяві представник позивачів також зазначає, що він позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» у судове засідання не з`явився. Суд ураховує, що відповідач був належним чином та завчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджено довідкою секретаря судового засідання про доставку судової повістки до Електронного кабінету відповідача. Також суд ураховує, що відповідач після поновлення провадження у справі, отримуючи відповідні сповіщення, ані в підготовче засідання, ані в судове засідання не з`явився, жодних клопотань не заявляє, про причини своїх неявок не повідомляє. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Враховуючи те, що сторони висловили свої позиції письмово, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належить позивачам на праві спільної сумісної власності в рівних долях, що підтверджено копією свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 04 січня 2002 року, яке видане Відділом приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Житомирської міської ради (а. с. 13). Копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] підтверджено, що вказана квартира розташована на 9 поверсі багатоквартирного будинку (а. с. 14). ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» не заперечує надання послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] . 14 грудня 2023 року [PERSON] звернувся до директора ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» із письмовою заявою, в якій просив терміново ліквідувати протікання покрівлі, оскільки «вода заливає проводку». У вказаній заяві [PERSON] також просив скласти акт про залиття квартири. Така заява отримана відповідачем 14 грудня 2023 року, що підтверджується штемпелем про реєстрацію вхідної кореспонденції та містить резолюцію «до виконання 26.12.2023» (а. с. 16). Також установлено, що ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» 19 січня 2024 року отримало заяву [PERSON] , в якій останній просив створити комісію для фіксування залиття квартири, а також терміново ліквідувати протікання, оскільки вода заливає 2 кімнати. У вказаній заяві [PERSON] також зазначає, що на його попередню заяву від 14 грудня 2023 року комісія створена не була (а. с. 17). ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» листом від 01 лютого 2024 року повідомляє [PERSON] про те, що на його заяву від 19 січня 2024 року щодо фіксації факту залиття квартири було здійснене комісійне обстеження квартири та працівниками підприємства в терміновому порядку було ліквідоване протікання (а. с. 18). Відповідно до висновку судового експерта Хомутовського М. В. № 1818/07-2024 від 22 липня 2024 року, виконаного за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, технічною причиною залиття квартири [ADDRESS] , стало потрапляння води з горщного поверху, до якого, в свою чергу, вода потрапляла безпосередньо з даху шляхом інфільтрації атмосферних вод крізь конструктивні покриття. Розмір завданої шкоди внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , згідно з результатами проведеного обстеження та налізу наданих на дослідження матеріалів, в діючих цінах на момент проведення дослідження, складає 81 869 гривень, в тому числі ПДВ (20 %): 13 645 гривень. З мотивувальної частини висновку експерта встановлено, що 11 червня 2024 року в світлу пору доби було проведено візуально-інструментальне обстеження квартири [ADDRESS] , під час якого була присутня директор ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» Третьяченко Л. Ф. та майстер з ремонту [PERSON] , як уповноважені представники відповідача. За результатами візуально-інструментального обстеження об`єкта дослідження (квартири [ADDRESS] ) експертом зафіксовано ряд дефектів. Зокрема, в коридорі, кухні та двох житлових кімнатах. У шарах оздоблення стін, стель тощо, що мають ознаки пошкоджень, які могли утворитись в результаті дії рідини. Внаслідок впливу води на стелі наявні значні плями жовто-коричневого та сірого кольорів, наявні локальні відшарування фарби. Надмірне зволоження стін внаслідок залиття призвело до відшарування шпалер. Також зафіксовано місцями плями на шпалерному оздобленні. Частина електричної проводки має сліди заміни та є відкритою. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке. Відповідно до положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки - фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Порядок забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна). З наведеного слідує, що в разі невиконання чи неналежного виконання управителем своїх обов`язків, внаслідок чого співвласнику завдана шкода, то застосовуються правила як про договірну, так і деліктну відповідальність. Статтею 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено права і обов`язки виконавців комунальних послуг та управителів, зокрема, управитель зобов`язаний: забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком; від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; за рішенням співвласників багатоквартирного будинку та в межах виділених ними коштів організовувати виконання та виступати замовником робіт з капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку. Обов`язок проведення поточного ремонту спільного майна багатоквартирного будинку покладено на управителя в силу вимог статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до пункту 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила), технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів робот технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Організація поточного ремонту жилих будинків повинна проводитися відповідно до нормативно-правових та нормативно-технічних документів з організації і технології поточного ремонту жилих будинків. Поточний ремонт виконується виконавцем послуг власними силами або із залученням підрядних організацій (п.2.4.1 Правил). Звертаючись до суду з цим позовом, позивачі зазначають, що залиття їхньої квартири відбулось внаслідок протікання атмосферних опадів з даху багатоквартирного будинку, що свідчить про невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо забезпечення належного стану покрівлі даху. Враховуючи фактичні обставини цієї справи, беручи до уваги законодавство, яке підлягає застосуванню, суд дійшов висновку, що станом на дату виникнення спірних правовідносин саме на ТОВ «Управляюча компанія «Полісся» було покладено обов`язок забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у тому числі, проведення у ньому поточного ремонту даху, а також вжиття дій, спрямованих на підтримання даху будинку в належному стані. Несвоєчасність проведення необхідних робіт з поточного ремонту даху, зумовили заподіяння позивачам майнової шкоди, розмір якої визначено висновком будівельно-технічної експертизи № 1818/07-2024 від 22 липня 2024 року. Між несвоєчасним виконанням обов`язків відповідача з проведення поточного ремонту даху будинку та наслідками у вигляді залиття квартири, наявний причинно-наслідковий зв`язок, що свідчить про наявність вини відповідача у заподіянні шкоди позивачам. Досліджені судом матеріали справи дають підстави для висновку, що [PERSON] щонайменше двічі звертався до відповідача із заявою про складання акту з метою фіксування наслідків залиття квартири. Однак, відповідний акт, форма якого затверджена Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, відповідачем не було складено. Також суд ураховує, що відповідач не заперечує сам факт залиття квартири позивачів внаслідок протікання даху. Зміст відзиву на позовну заяву свідчить, що відповідач не погоджується лише з визначеним розміром збитків. З метою забезпечення принципу змагальності сторін та рівності усіх учасників справи перед судом клопотання відповідача про призначення у цій справі судової будівельно-технічної та будівельно-оціночної експертизи було задоволено. Однак, відповідач продемонстрував пасивну поведінку, вартість експертизи не оплатив, подальшим рухом справи не цікавиться. Наслідки ухилення від участі в експертизі визначені ст. 109 ЦПК України, відповідно до якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд, залежно від того, хто з цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт з`ясування якого експертиза була призначена або відмовити у його визначенні. Таким чином, суд визнає наявний у справі висновок судового експерта Хомутовського М. В. № 1818/07-2024 від 22 липня 2024 року належним, допустимим та достатнім доказом на підтвердження розміру завданих позивачам збитків внаслідок залиття квартири. Оскільки квартира за адресою: [ADDRESS] належить позивачам на праві спільної сумісної власності в рівних долях, то кожен з відповідачів має право на відшкодування завданих збитків внаслідок залиття квартири за рахунок відповідача в розмірі по 20 467,25 гривень. З наведених мотивів суд дійшов висновку, що позов в частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди підлягає до задоволення в повному обсязі. Щодо стягнення моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 серпня 2022 року в справі № 607/11755/20 (провадження № 61-13672св21). З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що в спірних правовідносинах позивачами доведено наявність шкоди, яку заподіяно відповідачем внаслідок його протиправної поведінки та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, а також наявність вини відповідача. А тому, позивачі мають право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у вимушеному порушенні звичного ритму життя. Позивачі внаслідок недобросовісної поведінки відповідача були змушені неодноразово звертатись із вимогами про ліквідацію протікання даху, просити скласти акт для фіксування наслідків залиття квартири, а в подальшому звертатись до адвоката, оплачувати вартість проведення експертизи, звертатись до суду. Всі ці події, а також необхідність проведення відновлювального ремонту квартири безумовно мали негативні наслідки для позивачів, порушили їх звичний спосіб життя. Душевні страждання позивачів залежать від особливостей їх емоційно-розумового сприйняття. Суд з урахуванням принципу справедливості та розумності, ступеню вини відповідача, тривалості вимушених змін у житті позивачів, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди та стягнення з відповідача на користь позивачів по 4 000 гривень моральної шкоди. Підсумовуючи наведене, визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Розподіл судових витрат. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Установлено, при зверненні до суду з цим позовом кожним із позивачів сплачено по 1 211,20 гривень судового збору. Ураховуючи висновок суду про часткове задоволення позову (на 80,31 % від ціни позову), то з відповідача на користь кожного з позивачів слід стягнути по 972,71 гривень.

Outcome: partial