Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

15.05.2025 заявник [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Терлецький Ю.М., засобами поштового зв`язку надіслав до Турківського районного суду Львівської області, заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] та Орган опіки та піклування Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, заяву, в якій просив визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] , уродженця та жителя [ADDRESS] , встановити опіку над недієздатним [PERSON] , [INFO] , та призначити його, [PERSON] , [INFO] , опікуном рідного брата [PERSON] . В обґрунтування поданої заяви заявник покликається на те, що він [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із: [PERSON] , [INFO] мама, [PERSON] , [INFO] брат, [PERSON] , [INFO] брат, який проходить службу в Збройних Силах України, [PERSON] , [INFO] брат, який знаходиться за кордоном, [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] брати, які є учнями, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] сестри, які знаходиться за кордоном, [PERSON] , [INFO] сестра, яка навчається в навчальному закладі, [PERSON] , [INFO] племінник. Свого батька, [PERSON] , не пам`ятає, так як батьки розлучились ще до його народження. Будинок , в якому він проживає, складається з чотирьох кімнат та кухні, належав батькам його мами [PERSON] , які померли. Зазначає, що народився [INFO] , його мамою є [PERSON] , неодружений, мама є пенсіонером. Брат [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю з дитинства, якому встановлено діагноз ДЦП. Брат знаходиться на обліку у лікаря-психіатра КНП Турківської міської ради Самбірського району Львівської області «Турківська ЦМЛ». Через захворювання він не може усвідомлювати значення своїх дій і не може керувати ними та потребує опіки. Крім глибокої розумової відсталості, брат [PERSON] , згідно медичних висновків № 53 від 09.09.2013 та № 87 від 11.05.2021, виданих КНП Турківської міської ради Самбірського району Львівської області «Турківська ЦМЛ», хворіє ДЦП, самостійно не рухається, не може самостійно їсти та справляти природні потреби. Брат [PERSON] , знаходиться та проживає разом із ним та мамою по [ADDRESS] . За таких обставин заявник вважає, що є необхідність у визнанні [PERSON] недієздатним, встановленні над ним опіки та призначнні його опікуном брата, так як проживають разом і він здійснює догляд за братом, а їхня мама, [PERSON] , є пенсіонером та має намір виїхати на роботу за кордон, щоб утримувати сім`ю, інші дорослі члени їхньої сім`ї, через певні обставини, відсутні. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 19.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами окремого позовного провадження, призначено судове засідання у справі на 02.06.2025 о 16:00 год. 02.01.2025 з урахуванням неявки в судове засідання представника особи щодо якої розглядається питання про визнання її недієздатною адвоката Пецковича В.Д., протокольною ухвалою суду, розгляд справи відкладено на 12.06.2025 о 12:00 год. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 12.06.2025 призначено у справі судово-психіатричну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено. Згідно протоколу автоматизованого визначення присяжних від 05.12.2025 замінено одного із присяжних, визначено новий склад присяжних: Гав`як М.Я. та Беседін В.І. 23.01.2026 на адресу Турківського районного суду Львівської області від Львівської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 2165 за результатами судово-психіатричної експертизи, матеріали цивільної справи повернуто до суду. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 02.02.2026 поновлено провадження справі, призначено судове засідання на 16.02.2026 о 11:30 год. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] адвокат Терлецький Ю.М. заявив клопотання про уточнення заявлених вимог, а саме, просив суд зняти вимогу щодо призначення опікуном [PERSON] , [INFO] , уродженця та жителя [ADDRESS] , над його рідним братом [PERSON] , [INFO] , уродженця та жителя [ADDRESS] , оскільки [PERSON] перед Новим роком виїхав до Республіки Чехія на роботу, тому не бажає бути опікуном брата [PERSON] . В іншій частині заяву щодо визнання фізичної особи недієздатною з покладенням питання призначення опікуна на орган опіки і піклування залишити без змін. В обгрунтування своїх вимог вказав, що [PERSON] є безпорадним в побуті, потребує постійного догляду, що підтверджується представленими суду медичними документами та висновком експертизи, визнання [PERSON] недієздатним матиме для нього важливе значення, оскільки у майбутньому, коли він буде повнолітнім це впливатиме на захист його майнових та немайнових прав, однак яких саме не вказав. Зазначив, що матір [PERSON] періодично їздить на роботу за межі України, а тому їй важливо, щоб хтось їй допомагав у догляді за дитиною, просив суд питання призначення опікуна покласти на опікуна на орган опіки і піклування. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] пояснила, що в її сина [PERSON] батька немає (батька дитини вказала «зі слів матері»), і зараз у неї немає чоловіка. Вона є законним представником сина [PERSON] , який є дитиною з інвалідністю з дитинства підгрупа А. Вона особисто оформляла документи для визначення статусу дитини з інвалідністю, в посвідченні про виплату соціальної допомоги дитині з інвалідністю зазначено її дані, як законного представника (опікуна) дитини з інвалідність, вона отримує виплату/надбавку по догляду за дитиною з інвалідністю підгрупи А, сина [PERSON] любить, добросовісно виконує свої обов`язки як законний представник. Щодо її роботи за межами України зазначила, що давно, не пригадує коли, лише один чи два рази їздила на роботу за кордон, але в той час її старша донька була вдома і здійснювала догляд за сином [PERSON] , на даний час не планує їхати за кордон, оскільки хоче підлікувати здоров`я, а як складуться обставини у майбутньому то побачить. Також зазначила що вона у повній мірі дбає про добробут сина [PERSON] , саме вона звертається за медичною допомогою для сина [PERSON] , з ним відвідує необхідні заклади, син [PERSON] не позбавлений батьківського піклування з її сторони, їй нелегко, але станом на зараз не бажає звертатись у відповідні органи щодо зміни її статусу як законного представника дитини з інвалідністю з дитинства і продовжує здійснювати обов`язки по догляду за сином [PERSON] , готова й надалі після досягнення сином [PERSON] повноліття бути його опікуном, але їй хотілося б допомоги якоїсь. Підтвердила, що дійсно її син [PERSON] , який є заявником у розглядуваній справі перед Новим роком виїхав до Республіки Чехія, має дівчину і планує своє майбутнє, тому він не може бути опікуном брата. Просила суд визнати її сина [PERSON] недієздатним, однак як статус недієздатного покращить інтереси її сина [PERSON] не могла пояснити. Заявник [PERSON] в судове засідання не заявився, про причини нез`явлення до суду не повідомив, згідно пояснень представника та матері заявника такий перед новим роком виїхав у Республіку Чехія. 25.02.2026 на адресу суду від [PERSON] надійшла заява про уточнення заявлених вимог, адресована засобами поштового зв`язку, згідно поштового конверта відправник [PERSON] [ADDRESS] . Представник [PERSON] адвокат Терлецький Ю.М. повідомив, що зміст заяви він набирав і таку передавав в Республіка Чехія для підпису заявником, проте підтверджуючих документів що вказана заява скерована з Республіка Чехія чи засобами електронної пошти суду не представлено. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області в особі виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області в судовому засіданні щодо вирішення розглядуваної заяви не заперечив, при цьому пояснив, що на адресу органу опіки та піклування [PERSON] було подано заяву з відповідними документами щодо доцільності призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , проте згідно листа Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 19.02.2026 [PERSON] повідомлено, що опікунською радою з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки чи піклування проводиться розгляд про доцільність призначення опікуна над повнолітніми недієздатними особами чи особами, дієздатність яких обмежена, тому розгляд поданих [PERSON] документів щодо доцільності призначення його опікуном та надання висновку (подання) до суду буде проводитися після досягнення повноліття [PERSON] . Представник особи, щодо якої розглядається заява про визнання її недієздатною - адвокат Пецкович В.Д. у судовому засіданні просив задовольнити заяву [PERSON] в частині визнання [PERSON] недієздатним, оскільки незадовго такий досягне повноліття і це матиме значення для захисту його прав та обов`язків. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. Заявник [PERSON] народився [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.11.2024 (повторне) його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.5). Згідно витягу з реєстру Боринської територіальної громади, [PERSON] , [INFO] , з 12.08.2003 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Брат заявника [PERSON] , [PERSON] народився [INFO] в с. Яблунів Турківського району Львівської області, що підтверджується паспортом громадянина України, виданий 22.07.2022, орган, що видав 4640 (а.с.18). [PERSON] народився [INFO] , його батьками згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.05.2008 є: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.17). Згідно витягу з реєстру Боринської територіальної громади, [PERSON] , [INFO] , з 22.05.2008 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Мати заявника [PERSON] , [PERSON] народилася [INFO] в с. Нижнє Висоцьке Турківського району Львівської області, що підтверджується паспортом громадянина України, виданий 28.01.2020, орган, що видав 4640. Згідно витягу з реєстру Боринської територіальної громади, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою місця проживання - [ADDRESS] , дата реєстрації 22.05.1995. Згідно з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , (повторне) виданого 07.11.2024, шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано 11.03.2003, актовий запис № 18. Після державної реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Отже, заявник [PERSON] та [PERSON] є рідними братами, оскільки їхньою мамою є [PERSON] . Згідно копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] , серії [NUMBER] , вид. 04.12.2024 Пенсійним фондом України, [PERSON] , [INFO] , отримує пенсію за віком (а.с.13). Згідно копії посвідчення Серії [NUMBER] , виданого Управління соціального захисту населення Самбірської РДА 25.04.2022, законним представником (опікуном) дитини з інвалідністю з дитинства підгрупи А [PERSON] є [PERSON] , 1974 року народження з 01.06.2014 по 16.05.2026 призначено державну соціальну допомогу дитини з інвалідністю з дитинства підгрупи А(а.с. 21). [PERSON] народилася [INFO] , її батьками згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (повторне) виданого 18.07.2018 є: батько [PERSON] , мати [PERSON] /а.с.24/. Батьки [PERSON] померли. Мама [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, вид. 22.01.1999 Нижньовисоцькою сільською радою Турківського району; батько [PERSON] , 1936 р.н., помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, вид. 05.01.2018 Виконавчим комітетом Нижньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого [PERSON] , загальна площа приміщень (підрахована за формулами розрахунку площ, кв. м) - 83,10 кв.м., житлова площа 54,10 кв. м. та складається з: веранди, кухні, 3-ох кімнат /а.с.25/. Згідно довідки № 88 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої старостою сіл Нижнє Висоцьке, Заріччя, Яблунів, Ропавське, Штуковець Виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , (заявник довідки), яка здійснює догляд за дитиною з інвалідністю; [PERSON] , [INFO] , син (ЗСУ); [PERSON] , [INFO] , дочка; [PERSON] , [INFO] , син; [PERSON] , [INFO] , дочка; [PERSON] , [INFO] , син; [PERSON] , [INFO] , син, інвалід з дитинства; [PERSON] , [INFO] , дочка, учениця; [PERSON] , [INFO] , син, учень; [PERSON] , [INFO] , син, учень; [PERSON] , [INFO] , зять; [PERSON] , [INFO] , онук. Всього до складу сім`ї [PERSON] /зареєстрованих/ у житловому будинку входять 12 (дванадцять) осіб. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї, складеного 22.01.2025 комісією в складі: старости [PERSON] та сусіда [PERSON] , проведено обстеження житлово-побутових умов господарства громадянки [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , при обстеженні встановлено, що технічний паспорт на житловий будинок виготовлений [PERSON] . Син [PERSON] , [PERSON] служить в Збройних силах України. Зі слів [PERSON] , дочка [PERSON] та син [PERSON] перебувають за кордом. Син [PERSON] є дитиною з інвалідності з дитинства, з народження неходячий, йому потрібний цілодобовий догляд у зв`язку з його фізіологічними та психічними вадами, потрібна стороння допомога в підніманні, переодяганні та зміні памперсів (а.с.31). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї, складеного 21.04.2025 начальником та головним спеціалістом Служби у справа дітей, проведено обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , сім`я проживає в дерев`яному будинку, який складається з 3-ох кімнат, кухні та веранди. Сім`я складається з 12 осіб, які проживають у житловому будинку (на час обстеження) 6 (шість) осіб: [PERSON] , [INFO] мама, [PERSON] , [INFO] брат, [PERSON] , [INFO] сестра, [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] брати. Під час обстеження встановлено, що в будинку прибрано, чисто. Діти забезпечені усім необхідним одягом взуттям та продуктами харчування. В сім`ї виховується [PERSON] , який є дитиною з інвалідністю з дитинства, потребує постійного догляду та опіки (а.с.8). Відповідно до медичного висновку № 53 про дитину інваліда віком до 18 років, виданого 09.09.2013 Миколаївською КЦРЛ (поліклінічний відділ) у [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: дитячий церебральний параліч (а.с. 22). Згідно з Витягом з протоколу засідання психолого медико педагогічної консультації від 23.05.2013 № 08, рівень інтелектуального розвитку [PERSON] , [INFO] , відповідає важкій розумовій відсталості. Виражені порушення опорно-рухового апарату (самостійно не пересувається). Рекомендовано соціально-побутову реабілітацію в закладах I V профілю системи праці та соціального захисту (а.с.32). Згідно з медичного висновку № 87 про дитину інваліда підгрупи А віком до 18 років, виданого КНП «Турківська ЦМР» 11.05.2021, у [PERSON] , [INFO] , встановлено захворювання глибока розумова відсталість, ДЦП. Також у висновку зазначено, що наявне захворювання (патологічний стан) відповідає переліку медичних захворювань, що дають право на одержання соціальної допомоги на дітей - інвалідів віком до 18 років (а.с. 23). Відповідно до довідки КНП «Турківська ЦМР» від 27.01.2025, [PERSON] , [INFO] , житель с. Яблунів Самбірського району Львівської області, перебуває на обліку в психіатричному кабінетах КНП «Турківська ЦМР». Відповідно до довідки КНП «Турківська ЦМР» від 24.01.2025, [PERSON] , [INFO] , житель с. Яблунів Самбірського району Львівської області, за станом здоров`я не має протипоказів для призначення його помічником над фізичною особою, яка за станом здоров`я не може здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки, потребує постійного догляду та опіки. Згідно з копії Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, про наявність незнятої чи непогашеної судимості, відомості про розшук щодо гр. [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Яблунів, станом на 30.01.2025 відсутні. Згідно із заяви від 27.01.2025, посвідченої приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Сивак М.І., мати дитини [PERSON] , [INFO] , надала згоду, своєму сину [PERSON] , [INFO] , бути опікуном її неповнолітньої дитини з інвалідністю, сина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , та потребує постійного стороннього догляду. Листом Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області № 20/02-17 від 19.02.2026 [PERSON] повідомлено, що опікунською радою з питань забезпечення прав повнолітніх осіб, які потребують опіки чи піклування проводиться розгляд про доцільність призначення опікуна над повнолітніми недієздатними особами чи особами, дієздатність яких обмежена, тому розгляд поданих [PERSON] документів щодо доцільності призначення його опікуном та надання висновку (подання) до суду буде проводитися після досягнення повноліття [PERSON] . Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 2165 від 15.12.2025 [PERSON] , [INFO] , страждає стійким хронічним тяжким психічним розладом у формі глибокої розумової відсталості обтяженої неврологічними порушеннями, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом [PERSON] , [INFO] , не здатний правильно сприймати обставини, які мають значення по справі та давати по них відповідні покази. Також у висновку зазначено, що питання чи потребує [PERSON] , [INFO] сторонньої допомоги та встановлення над ним опіки не належить до компетенції судово-психіатричної експертизи. Застосовані судом норми права та мотиви їх застосування. Статтею 30 ЦК України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність набувати своїми діями для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Згідно з ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Відповідно до вимог ч.ч. 5, 6 ст. 32 ЦК України, за наявності достатніх підстав суд за заявою батьків (усиновлювачів), піклувальника, органу опіки та піклування може обмежити право неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією чи іншими доходами або позбавити її цього права. Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно положень ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. У ч.1 ст. 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України). Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Частиною 1 ст. 242 ЦК України встановлено, що батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 754/5841/17 та від 26.06.2024 у справі № 742/887/23. У ст. 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), у тому числі, шляхом застосування ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР. Відповідно до ст. 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною. Відповідно до рішення ЄСПЛ від 17.04.2018 у справі «Лазоріва проти України» основною ціллю статті 8 Конвенції є захист особи від свавільного втручання державних органів. Додатково можуть існувати позитивні зобов`язання, притаманні ефективній «повазі» до сімейного та/або приватного життя. Проте межі між позитивними та негативними обов`язками держави за цим положенням не можна визначити з достатньою точністю. Застосовні принципи, тим не менш, є подібними. У обох контекстах слід дотримуватись справедливого балансу, який потрібно встановити між конкуруючими інтересами особи та суспільства у цілому, при цьому певне значення мають цілі другого пункту статті 8. У обох контекстах держава користується певною свободою розсуду. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 2 ст. 154 СК України визначено, що батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Згідно з ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.1999 затв. Правила опіки та піклування (далі Правила). Відповідно до п.п 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для забезпечення виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок смерті батьків, хвороби батьків або позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей Згідно з п.п. 2.1, 2.2 зазначених Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Опіка встановлюється над неповнолітніми віком від п`ятнадцяти до вісімнадцяти років та над громадянами, визнаними судом обмежено дієздатними внаслідок зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами. Піклування також може бути встановлене над особами, які за станом здоров`я не можуть самостійно захищати свої права. Опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється, якщо батьки: померли; невідомі; визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими. Опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки: судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини; визнані у встановленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними (психічно хворі, розумово відсталі або перебувають на тривалому стаціонарному лікуванні в лікувально-профілактичному закладі чи на державному утриманні в будинках-інтернатах); понад шість місяців не можуть займатись вихованням своїх дітей (засуджені до позбавлення волі на тривалий час за скоєння злочину, за станом здоров`я (інваліди I-II групи) тощо); понад шість місяців не проживають разом з дитиною та без поважних причин не беруть участі в її вихованні та утриманні, не виявляють щодо дитини батьківської уваги та турботи або підкинули (залишили) дитину, і це підтверджено відповідними актами, складеними органами внутрішніх справ; відмовились від дітей в установленому законом порядку; виїхали на постійне місце проживання або на постійне місце роботи за кордон чи перебувають у довготривалому відрядженні; перебувають під слідством. Умови призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю визначає Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затв. постановою КМ України № 79 від 03.02.2021 (далі Порядок). Відповідно до положень п. 5 згаданого Порядку право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства та діти з інвалідністю віком до 18 років. До державної соціальної допомоги призначається також надбавка на догляд: особам з інвалідністю з дитинства I групи; одиноким особам з інвалідністю з дитинства II і III груп, які за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного стороннього догляду; за дітьми з інвалідністю віком до 18 років. Надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років призначається одному з батьків, усиновлювачів, опікуну, піклувальнику, які не працюють, не навчаються в закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (крім заочної форми здобуття освіти), не проходять військову службу, не займають виборну посаду і фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років. Одному із законних представників дитини з інвалідністю надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю підгрупи А, а також одинокій матері (одинокому батьку) надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років призначається незалежно від факту роботи, навчання, служби. Під час судового розгляду встановлено, що [PERSON] є законним представником неповнолітнього сина [PERSON] , який є дитиною з інвалідністю підгрупи А та якому призначена державна соціальна допомога, а вона отримує виплати по догляду за дитиною. Мати неповнолітнього [PERSON] , заінтересована особа у справі [PERSON] підтвердила що вона належним чином виконує свої обов`язки, як законний представник, у повній мірі дбає про добробут сина [PERSON] , у разі необхідності з звертається за медичною допомогою для сина [PERSON] , з ним відвідує необхідні заклади, її дитина [PERSON] не позбавлений батьківського піклування з її сторони, хоч їй нелегко, але сина [PERSON] любить, станом на зараз не бажає звертатися у відповідні органи для позбавлення її статусу як законного представника сина, дитини з інвалідністю з дитинства і продовжує здійснювати обов`язки по догляду за сином [PERSON] , готова й надалі після досягнення сином [PERSON] повноліття бути його опікуном. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявником не доведено підстав для доцільності визнання фізичної особи неповнолітнього [PERSON] , законним представником якого є матір [PERSON] , недієздатним з покладенням питання призначення опікуна на орган опіки та піклування, будь-яких доказів щодо неналежного виконання матір`ю [PERSON] обов`язків, як законного представника дитини з інвалідністю сина [PERSON] у матеріалах справи немає, як і доказів необхідності звільнення законного представника матері [PERSON] від її обов`язків через невідповідність (неможливість виконання обов`язків) або призначення іншого опікуна. Всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідивши наявні у справі докази, виходячи з принципів розумності, виваженості, справедливості, враховуючи принцип пріоритетності прав та інтересів дитини, визнання такого недієздатним не відповідатиме потребам дитини з інвалідністю підгрупи А і не сприятиме покращенню його інтересів, тому відсутні підстави для задоволення заявлених вимог. Розподіл судових витрат. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: dismissed