Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

21.10.2025 до суду надійшла вказана позовна заява, яка мотивована тим, що 14.12.2021 між АТ «УКРСИББАНК» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №98450061000, за умовами якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та Правил. За умовами зазначеного договору АТ «УКРСИББАНК» зобов`язалось надати відповідачу кредит на споживчі потреби у розмірі 49 500, 00 грн, а відповідачем взято на себе зобов`язання щомісячно частинами повертати кредит, повернувши його в повному обсязі до 14.05.2027, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 0, 00001% річних від суми залишку заборгованості за кредитом (за користування кредитом понад встановлений строк кредитування 7, 00001% річних), а також комісію. Договір укладено з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» в електронній формі. Сторони узгодили у ньому всі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальником підписано договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, банком було видано кредит відповідачу, що підтверджується випискою по рахунку. Позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 09.12.2024 загальний розмір заборгованості становить 34 585, 03 грн, яка складається з тіла кредиту в сумі 22 457, 53 грн, заборгованості по комісії 12 127, 50 грн. 09.12.2024 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу №284, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги до відповідача. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 34 585, 03 грн, судовий збір, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 200, 00 грн. Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 21.10.2025 головуючим суддею визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 22.10.2025. 23.10.2025 судом згенерована Відповідь №1926454 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача (а. с. 40). Ухвалою суду від 31.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. Копію ухвали суду, позовної заяви з додатками суд двічі направляв відповідачу за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Кореспонденція була повернута суду 18.11.2025 та 04.12.2025 відділенням АТ «Укрпошта» з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 43-44, 45-46). Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про розгляд справи судом. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, а саме правовідносини, що виникають на підставі укладеного кредитного договору та договору факторингу, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Законами України «Про електронну комерцію» та «Про споживче кредитування». 14.12.2021 відповідач власноручно підписав Анкету-заявку на надання споживчого кредиту та в цей же день відповідачем власноручно підписано договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 98450061000, укладений між ним та АТ «УКРСИББАНК» (а. с. 14, 5-10), яким передбачено, що банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та Правил. Сума кредиту за договором становить 49 500, 00 грн, з яких 49 000, 00 грн на споживчі цілі, 500, 00 грн оплата страхового платежу. Позичальник зобов`язується повернути кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до графіка платежів, що викладений у Додатку 1 до договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 14.12.2026. Розмір ануїтетного платежу становить 2 558, 00 грн. Розмір першого ануїтетного платежу може відрізнятися від розміру наступних платежів, розмір останнього ануїтетного платежу може відрізнятися від розміру попередніх платежів. Ануїтетний платіж повинен сплачуватися щомісячно до 14 числа (включно) кожного місяця. Процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 0, 00001% річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 7, 00001% річних. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором, та починає нараховуватися на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу, встановленого у договорі, і нараховуються до моменту погашення такої заборгованості (пункти 3.1.-3.9. кредитного договору). П. 3.11. кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує банку комісії відповідно до умов цього договору та Додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною. Також сторонами було підписано Додаток №1 до договору №98450061000 від 14.12.2021, яким передбачено, що щомісячна комісія за управління кредитом становить 3, 5% від суми кредиту (включається до суми ануїтетного платежу), комісія за управління кредитом при здійсненні переплати за ініціативою позичальника комісія розраховується як різниця між сумою фактично сплаченого позичальником останнього ануїтетного платежу та сумою останнього ануїтетного платежу згідно графіку платежів, але не більше 10, 00 грн, комісія за надання послуг по управлінню кредитом при використанні кредиту при прострочення сплати чергового платежу 500, 00 грн, комісія за розрахунково-касове обслуговування згідно тарифів банку. Цим же додатком було узгоджено Графік платежів, таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки за договором, з якої вбачається, що щомісячний ануїтетний платіж в сумі 2 558, 00 грн включає: 825, 00 грн сума кредиту за договором, 1 732, 50 грн комісія за управління кредитом. Також передбачений платіж за супровідні послуги (послуги страховика) по 41, 67 грн, а всього 500, 00 грн. Періодичні платежі встановлені в період з 14.01.2021 по 14.12.2026. Чиста сума кредиту становить 153 450, 00 грн, проценти за користування кредитом 0, 00 грн, комісія за управління кредитом 103 950, 00 грн, послуги страховика 500, 00 грн. Згідно з випискою по рахунку за період з 14.12.2021 по 09.12.2024 за кредитним договором №98450061000 на ім`я [PERSON] відповідач користувався кредитними коштами, погашав заборгованість (а. с. 26-33). 09.12.2024 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу №284, за умовами якого фактор надає клієнту фінансову послугу з факторингу відповідно до Закону «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. За домовленістю сторін та згідно положень ч. 1 ст. 1084 ЦК України фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права вимоги. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді (п. 2.1., 2.2. договору факторингу) (а. с. 20 зворот-23). Оплата фактором переданих прав вимоги підтверджується платіжною інструкцією №5820 від 09.12.2024 (а. с. 24). Перехід права вимоги також підтверджується Актом приймання-передачі права вимоги до договору факторингу №284 від 09.12.2024, підписаного сторонами цього договору факторингу 09.12.2024 (а. с. 24 зворот). З Витягу з Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами з Додатку до договору факторингу №284 від 09.12.2024 вбачається передача права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 98450061000 від 14.12.2021: загальний залишок заборгованості 34 585, 03 грн, залишок по тілу кредиту 22 457, 53 грн, залишок по комісіям - 12 127, 50 грн (а. с. 25). Відповідно до довідок-розрахунків заборгованості за кредитом [PERSON] на 09.12.2024 за кредитним договором №98450061000 від 14.12.2021 має заборгованість за кредитом на загальну суму 34 585, 03 грн, з яких 22 457, 03 грн за кредитом, 12 127, 50 грн заборгованість по комісії. Відповідно до розрахунку відповідачем сплачена комісія в сумі 41 580, 00 грн, а також погашено кредит в сумі 27 042, 47 грн (а. с. 34-36) Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч.1 ст. 526, ч.1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статей 612, 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, з наведеного вбачається, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку між АТ «УКРСИББАНК» та відповідачем [PERSON] , користування останнім кредитними коштами, часткове виконання зобов`язання за договором. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Позивачем доведено факт переходу до нього прав вимоги до відповідача за договором факторингу. Щодо комісії суд зазначає таке. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на дату укладання кредитного договору) для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/ або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/ або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Судом установлено, що умовами кредитного договору від 14.12.2021 передбачено сплату позичальником щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 3, 5% від суми кредиту (включається до суми ануїтетного платежу). Необхідність внесення як платежу за супровідні послуги банку комісії за управління кредитом передбачена також в Графіку платежів. Розмір комісії за управління кредитом становить 1 732, 50 грн щомісячно. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за управління кредитом. Суд звертає увагу, що в Графіку платежів є роз`яснення, що по тексту графіку: комісія за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні (встановленні) і використанні кредиту іменується «Комісією А», комісія за надання довідок про стан розрахунків за кредитним зобов`язанням за договором іменується «Комісія Б», але ці назви комісій в графіку не використовуються і детально зміст послуг також не розкривається. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позивач не надав доказів наявності, переліку супровідних послуг, які надавались банком, і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати комісію за управління кредитом в сумі 1 732, 50 грн є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням викладеного, позовна вимога про стягнення комісії за управління кредитом в сумі 12 127, 50 грн є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. З урахуванням наведеного, проаналізувавши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставин, суд доходить висновку про проведення перерахунку заборгованості за кредитом шляхом зарахування сплаченої відповідачем комісії в сумі 41 580, 00 грн в рахунок заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в сумі 22 457, 53 грн. Отже, відповідачем в повному обсязі сплачено суму кредиту, тому в задоволенні позову має бути відмовлено. Щодо судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до частини 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судовий збір та витрати на правничу допомогу залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed