Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

У провадженні суду перебуває цивільна справа за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення. В обгрунтування заяви зазначено, що з 2002 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] про що у книзі реєстрації народжень Ювілейної селищної ради Дніпропетровської області 01.03.2005 року було зроблено відповідний актовий запис № 22. В січні 2023 року [PERSON] та [PERSON] вирішили узаконити відносини та 10.01.2023 року уклали шлюб, про що у книзі реєстрації актів шлюбів Індустріальнм відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було складено відповідний актовий запис № 08. З 19.10.2022 по 24.10.2023 [PERSON] проходив військову службу в Збройних Силах України. В листопаді 2023 року [PERSON] отримала повідомлення на зниклого безвісті № 2862 від 31.10.2023 року в якому повідомлялося, що її чоловік [PERSON] під час виконання обов`язків військової служби в зоні ведення бойових дій, зник безвісті. В рамках кримінального провадження № 12023041540000588 від 01.11.2023 шляхом проведення молекулярно-генетичної експертизи було встановлено, що кісткові рештки трупа чоловічої статі № 1222/Е від 08.11.2023 року та кісткові решки трупа чоловічої статі № 1196/Е від 02.11.2023 року (висновок експерта КЗ "ДОБ СМЕ" ДОР № 2195/2423-МГ від 20.12.2023) належить військовослужбовцю [NUMBER] ЗСУ [PERSON] . Враховуючи, що [PERSON] був народжений поза шлюбом між [PERSON] та [PERSON] , а загибель [PERSON] унеможливлює встановити поховдження дітей від батька за спільною заявою матері та батька дитини, просить встановити факт родинних відносин. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження . У судовому засіданні представник заявника та заінтересована особа [PERSON] заяву підтримали та просили задовольнити. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. 15.11.2024 року від представника Міністерства оборони України через підсистему "Електронний суд" надала пояснення у яких зазначено, що остання заперечує щодо задоволення заяви , оскільки наявний спір про право. 21.03.2025 року від представника Міністерства оборони України через підсистему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення у яких зазначено, що доводи заявника є необгрунтованими, оскільки заявник не надав належних і допустимих доказів того, що [PERSON] визнавав себе саме біологічним батьком [PERSON] , а судово-генетичну експертизу проведено не було. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами, якщо такий факт має юридичне значення, та факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 2002 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] про що у книзі реєстрації народжень Ювілейної селищної ради Дніпропетровської області 01.03.2005 року було зроблено відповідний актовий запис № 22. В січні 2023 року [PERSON] та [PERSON] вирішили узаконити відносини та 10.01.2023 року уклали шлюб, про що у книзі реєстрації актів шлюбів Індустріальнм відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було складено відповідний актовий запис № 08. З 19.10.2022 по 24.10.2023 [PERSON] проходив військову службу в Збройних Силах України. В листопаді 2023 року [PERSON] отримала повідомлення на зниклого безвісті № 2862 від 31.10.2023 року в якому повідомлялося, що її чоловік [PERSON] під час виконання обов`язків військової служби в зоні ведення бойових дій, зник безвісті. В рамках кримінального провадження № 12023041540000588 від 01.11.2023 шляхом проведення молекулярно-генетичної експертизи було встановлено, що кісткові рештки трупа чоловічої статі № 1222/Е від 08.11.2023 року та кісткові решки трупа чоловічої статі № 1196/Е від 02.11.2023 року (висновок експерта КЗ "ДОБ СМЕ" ДОР № 2195/2423-МГ від 20.12.2023) належить військовослужбовцю [NUMBER] ЗСУ [PERSON] . Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до частини першої статті 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. За змістом частини першої статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями122та125цьогоКодексу. В силу частини першої статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК (1618-15), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Суд встановлює батьківство на підставі сукупності зібраних доказів, які підтверджують, у тому числі спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також визнання особою свого батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок молекулярно-генетичної експертизи. Європейський суд з прав людини у справі «Калачова проти Російської Федерації» (Кalacheva v. Russian Federation, рішення від 7 травня 2009 року, заява №3451/05, пункт 34) вказав на те, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Висновок експертизи, у тому числі молекулярно-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно висновку експерта № 23-МГ від 21.01.2026 року, проведеного ДСУ "Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи", вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999999999%. Відповідно до частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина перша, друга статті 89 ЦПК України). Встановлені обставини справи, проаналізовані норми закону, які регулюють правовідносини щодо визначення батьківства, враховуючи результати молекулярно-генетичного експертного дослідження, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів представника заявника щодо наявності родинних відносин між [PERSON] та заявником [PERSON] , а тому суд вважає, що [PERSON] являється сином [PERSON] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved