Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що батьком її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується відповідним актовим записом про народження дитини. Вони з відповідачем проживають роздільно. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час вона зайнята доглядом та вихованням неповнолітніх дітей, тому офіційно не працює. [PERSON] працездатний чоловік, має достатній, хоча і нерегулярний, мінливий дохід. Добровільно приймати участь у належному утриманні своєї неповнолітньої дитини відповідач не бажає. Інших утриманців відповідач не має. Вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. 19 січня 2026 року судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.10). Ухвала про відкриття провадження направлена сторонам (а.с.11). Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку з відсутністю клопотання про інший порядок розгляду справи, суд розглядає дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.03.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумської області, [INFO] народився [PERSON] . Його батьком вказаний [PERSON] ( а.с.4). Неповнолітній син сторін проживає разом з матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою квартального комітету від 29.09.2025 року (а. с. 5) та витягом з реєстру територіальної громади (а. с. 6). Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу сплати аліментів на неповнолітню дитину, які регулюються Сімейним кодексом України (далі СК України). Статтею 180 СК України визначений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом норм ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Згідно з нормами ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача стягує розмір аліментів у твердій грошовій сумі без визначення мінімально гарантованого розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, приймаючи до уваги майнове та сімейне становище сторін, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову, оскільки відповідач являється батьком дитини і має обов`язок по його утриманню до повноліття, отже, є належним відповідачем по даному позову. Дитина проживає разом з матір`ю (позивачем), тому остання має право на отримання аліментів на його утримання від відповідача, а, так як відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, аліменти з відповідача слід стягувати у твердій грошовій сумі в розмірі 4000, 00 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 1331 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач не просить негайного виконання рішення суду, суд не застосовує вимоги ст. 430 ЦПК України про негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved