Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін у процесуальних заявах по суті. У травні 2025 року [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах, та в інтересах недієздатного [PERSON] , звернулись до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому просять: - стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь [PERSON] недоотриману суму пенсії у розмірі 41690,91 грн., яка набута в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом; - стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганський області на користь [PERSON] недоотриману суму пенсії у розмірі 41690,91 грн., яка набута в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом; - стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганський області на користь [PERSON] , в особі [PERSON] , недоотриману суму пенсії у розмірі 41690,91 грн., яка набута в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. В обґрунтування заявлених вимог позивачі посилаються на те, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Тернопільським відділом ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 08.02.2023 року, [PERSON] , [INFO] помер у 2023 році (дата та місяць смерті не зазначені). Неможливість встановлення точної дати смерті особи обумовлена тим, що [PERSON] на час смерті проживав на тимчасово окупованій території у м.Лисичанську Лисичанської міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області. У квітні 2023 року [PERSON] перестав виходити на зв`язок, в зв`язку з чим [PERSON] звернулася із заявою про вчинення кримінального правопорушення, за її заявою до ЄРДР за № 1203211040001303 від 01.06.2023 року, внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. У січні 2024 року позивачка [PERSON] дізналася, що її чоловік помер, оскільки було знайдено його тіло, однак встановити точну дату смерті було не можливим. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/769/24 встановлено факт смерті [PERSON] у 2023 році в місті Лисичанськ Луганської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі у виді недоотриманої пенсії, тому позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, з метою прийняття спадщини, звернулися до Першої тернопільської державної нотаріальної контори. Кожному зі спадкоємців були видані Свідоцтва про право на спадщину за законом, за якими спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , є позивачі по справі. Спадщина, на яку у відповідній частці були видані свідоцтва складається з грошових вкладів з нарахованими відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігаються у ТВБВ № 10012/087 філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рахунку № [NUMBER] , [NUMBER] , які належали померлому [PERSON] , на підставі довідки, виданої Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» 12 березня 2024 року за вихідним № 46/12-05/31810/2024/БТ. Сума коштів, що зберігалася на вказаних рахунках, відповідно до вказаної довідки складала 140462,16 грн. Позивачі звернулися до відділень АТ «Ощадбанк» із заявами про отримання спадкового майна, внаслідок чого кожному окремо було перераховано по 5129,81 грн. Під час з`ясування підстав не здійснення повної виплати грошових вкладів, відповідно до Свідоцтв про право на спадщину, позивачам повідомлено, що кошти з рахунку [PERSON] були відкликані Пенсійним фондом. У відповідь на адвокатський запит Головне Управління Пенсійного Фонду України в Луганській області повідомило, що виплата пенсії [PERSON] здійснювалась шляхом зарахування коштів на картковий рахунок уповноваженого банку АТ «Ощадбанк» по лютий 2024 року включно. Однак, зважаючи на те, що Свідоцтво про право на спадщину не містить даних про дату смерті спадкодавця, Управлінням ПФУ в Луганській області було розглянуто рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.01.2024 року у справі № 607/769/24 та з`ясовано, що в описовій частині міститься інформація про те, що 01.06.2023 року видане медичне свідоцтво про смерть № 504. Відповідач вважає, що вірною датою смерті є червень 2023 року, тому і був здійснений запит щодо повернення коштів з рахунку [PERSON] за період з 01.07.2023 року по 29.02.2024 року. Сума коштів за вказаний період повернута в повному обсязі. Позивачі категорично не погоджуються з такою позицією, звертають увагу на неможливість самостійного трактування рішення суду, яке набрало законної сили та визначення дати смерті спадкодавця у спосіб, що не передбачений законом, наполягають на тому, що пенсія спадкодавцю повинна була нараховуватися включно до 31 грудня 2023 року, а тому вони набули право вимоги на спадкове майно, визначене у позові. У відзиві на позов Головне Управління Пенсійного Фонду України в Луганській області просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що 08.02.2024 року [PERSON] звернулася до Управління із заявою щодо виплати допомоги на поховання померлого [PERSON] , на підставі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.02.2024 року Тернопільским відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції. Зазначене свідоцтво не містить дати смерті [PERSON] , видане на підставі рішення Тернопільского міськрайонного суду Тернопільської області від 17.01.2024 року у справі № 607/769/24. Представник відповідача вважає, що факт видачі Стаханівським міським відділенням ЛНР 01.06.2023 року медичного свідоцтва про смерть № 504, на яке міститься посилання у зазначеному вище рішенні суду, дає підстави вважати, що саме червень 2023 року є місяцем смерті [PERSON] . Посилаючись на ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п.18 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596 (зі змінами), зазначають, що суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом із нарахованими на них відсотками, починаючи з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача, підлягають поверненню уповноваженим банком Пенсійного фонду України. Виплата пенсії [PERSON] здійснювалася шляхом зарахування коштів на картковий рахунок уповноваженого банку АТ «Ощадбанк» по лютий 2024 року включно. Листом від 17.05.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області звернулося до АТ «Ощадбанк» щодо повернення пенсії померлому [PERSON] за період з 01.07.2023 року по 29.02.2024 року у сумі 124903,84 грн. Сума коштів за вказаний період повернута повному обсязі (а.с. 66-70). У відповіді на відзив представник позивача звертає увагу на безпідставність посилання відповідача на ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки спір у даній справі стосується не суми недоотриманої пенсій, а грошових коштів, які після смерті пенсіонера були зараховані на банківські рахунки пенсіонера та стали об`єктом спадкування. Також у відповіді на відзив представник позивача зауважує на те, що кінцем строку пенсійного забезпечення [PERSON] є 31 грудня 2023 року. Перераховані у січні-лютому 2024 року виплати можливо і підлягали поверненню на користь ПФУ, однак повернення коштів за період з 01 липня 2023 року по 31 грудня 2023 року є порушенням права власності спадкоємців на спадкове майно, визначене у свідоцтві про право на спадщину, яке ніким не скасоване та невизнане недійним (а.с. 87-89). Процесуальні дії у справі. Постановленою суддею Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сорокою О.В. ухвалою від 04.06.2025 року позов [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатної особи, - залишено без руху (а.с. 59) Ухвалою суді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі (а.с. 63). Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2025 року призначено розгляд справи по суті (а.с. 98). Позиція сторін в судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, в прохальній частині відзиву просив розгляд справи проводити у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. У відповідності до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 20 липня 2024 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори Височан Ю.В., зареєстрованих в реєстрі за № 2-1651, 2-1650, 2-1642, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями в рівних частинах по 1/3 частці майна [PERSON] , [INFO] , який помер у 2023 році. Спадщина, на яку видані вказані свідоцтва складається з грошових вкладів, що зберігаються у ТВБВ № 10012/087 філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рахунку № [NUMBER] , [NUMBER] , які належали померлому [PERSON] , на підставі довідки, виданої Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» 12 березня 2024 року за вихідним № 46/12-05/31810/2024/БТ (а.с. 37-40). Опис спадкового майна, його загальна вартість визначена у витязі про реєстрацію у спадковому реєстрі. Такими є кошти в АТ «Ощадбанк» на суму 140462,16 грн. (а.с. 401-42). Позивачі наполягають на тому, що отримали, на підставі зазначених вище свідоцтв грошові кошти у розмірі 5129,81 грн. кожен, що також підтверджують відповідними виписками по особовим рахункам (а.с. 43-47). Відповідач не спростовує того факту, що на підставі листа до АТ «Ощадбанк» повернув на банківський рахунок Пенсійного фонду України пенсію, нараховану померлому [PERSON] за період 3 01.07.2023 року по 29 лютого 2024 року у розмірі 124903,84 грн. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд вирішуючи питання щодо встановлення факту прийняття спадщини позивачем зазначає наступне. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже,стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). До правовідносин щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області коштів нарахованої пенсії [PERSON] за період з 01.07.2023 року по 31 грудня 2023, які увійшли до складу спадщини, відповідно до свідоцтв про право на спадщину суд вважає за доцільне застосувати наступні норми законодавства. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1227 ЦК України - суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї , а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Частиною третьою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Однак, ч. 2 даної статті передбачає, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Отже, усі надані позивачем докази, свідчать про те, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на законних підставах набули право власності на грошові кошти, що зберігаються у ТВБВ № 10012/087 філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рахунку № [NUMBER] , [NUMBER] , які належали померлому [PERSON] , на підставі довідки, виданої Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» 12 березня 2024 року за вихідним № 46/12-05/31810/2024/БТ, та які увійшли до складу спадщини, відповідно до свідоцтв про право на спадщину, а відповідач відмовляючи позивачеві у виплаті зазначених коштів перешкоджає в реалізації його прав та інтересів, регламентованих чинним законодавством. Аналізуючи зазначені норми законодавства та подані сторонами докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області коштів недоотриманої пенсії, які увійшли до складу спадщини, відповідно до свідоцтв про право на спадщину. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом. Оцінюючи дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо повернення пенсії померлого [PERSON] за період з 01.07.2023 року по 29.02.2024 року, суд зазначає наступне. Так, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.01.2024 року у справі № 607/769/24 встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м.Лисичанську Луганської області (а.с. 31-35). Свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , видане 08.02.2024 року Тернопільским відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції також містить лише рік смертія 2023 (а.с. 36). Частиною першою статті 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом, соціальні та інші виплати, передбачені законодавством України, та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Пенсійний фонд є самоврядною неприбутковою організацією і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується його правлінням. На Пенсійний фонд України покладаються повноваження, зокрема, призначення (перерахунку, поновлення) і виплати пенсій. Отже, відповідно до покладених завдань і функцій Пенсійний фонд України та його територіальні органи є суб`єктами владних повноважень у сфері загальнообов`язкового пенсійного забезпечення. У відповідності до ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії припиняється у разі смерті пенсіонера, визнання його безвісно відсутнім, або оголошення померлим у встановленому порядку. У відповідності до п.18постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596 «Про затвердження Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках» у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача або про визнання одержувача безвісно відсутнім або оголошення померлим уповноважений банк зобов`язаний припинити зарахування коштів на поточний рахунок з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача або місяцем набрання законної сили рішенням суду про визнання одержувача безвісно відсутнім або оголошення померлим, і зробити відповідну відмітку в примірнику списку, що підлягає поверненню органу Пенсійного фонду України та органу соціального захисту населення. Суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом із нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача або місяцем набрання законної сили рішенням суду про визнання одержувача безвісно відсутнім або оголошення померлим, підлягають поверненню уповноваженим банком Пенсійному фонду України та органам соціального захисту населення не пізніше наступного операційного дня після надходження таких відомостей. Як зазначав суд вище рішенням суду визначена дата смерті [PERSON] 2023 рік, зазначене рішення набрало законної сили, не скасоване в апеляційному порядку. Самостійна оцінка доказів, які були предметом розгляду Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, та визначення дати смерті [PERSON] у червні 2023 року, не входить до повноважень Пенсійного фонду України. Датою смерті [PERSON] є 2023 рік, а тому нарахування та виплата пенсії мала відбуватися по 31 грудня 2023 року, і відповідно позивачі, отримавши свідоцтва про право на спадщину, які також ніким не оспорені, набули право на отримання пенсії саме за цей період у розмірі, що визначений у спадковому реєстрі, тобто у розмірі 140462,16 грн. З огляду на часткову виплату недоотриманої пенсії по 5129,81 грн., з огляду на відсутність розрахунку розміру пенсії спадкодавця, суд приходить до переконання про стягнення з відповідача на користь позивачів по 41690,91 грн. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися позивачі, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що визначені позивачами суми пенсії, що належали померлому [PERSON] підлягають стягненню, в порядку спадкування за законом, а відповідно заявлені вимоги позивачів, - підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути сплачений позивачами при подачі позову судовий збір у розмірі по 1073,60 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved