Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Представник ТОВ «Фінпром Маркет» звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 07.08.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено Договір позики №75359787, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 2000,00 грн. строком на 30 днів зі слатою процентів у розмірі 1,99% на день. Зазначає, що в той же день між сторонами, за ініціативою позичальника, укладено додаткову угоду №75359787 до вищевказаного договору позики, за умовами якої позичальник збільшує суму позики на 2000, 00 грн. таким чином, загальний розмір позики склав 4000,00 грн. Договір укладено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», після ідентифікації відповідача за допомогою системи BankID НБУ. На виконання умов договору кредитодавець перерахував грошові кошти на банківську картку відповідача, що підтверджується платіжними документами. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. З урахуванням здійснених відповідачем платежів у розмірі 0 грн, загальна сума заборгованості за договором кредиту становить 13552,00 грн, з яких: 4000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 9552,00 грн. - заборгованість за процентами. 31.03.2023 року до позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», згідно укладеного договору факторингу № 31032-ФМ, перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором кредиту № 75359787 у зазначеному розмірі. Відповідач заборгованість не погасив тому позивач просить таку стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» та понесені судові витрати, які складаються з 2422,40 грн - сплаченого судового збору та 4500,00 грн - витрати на професійну справничу допомогу. Представник відповідача - [PERSON]. подала до суду письмовий відзив у якому просила частково задовольнити позов. Зазначає, що відповідно до п. 1-2 Додаткової угоди № 75359787 до Договору позики № 75359787 від 07.08.2021 року, на підставі звернення позичальника позикодавець збільшив суму позики з 2000 грн. до 4000 грн. У зв`язку з цим орієнтовна загальна вартість позики становить 6268,60 грн. Відповідач вважає, що підлягає стягненню 4000 грн. основного боргу та 2388 грн відсотків, нарахованих лише в межах строку дії договору - 30 днів (4000 ? 1,99 % ? 30). Доводи позивача щодо продовження строку користування позикою або застосування автопролонгації відповідач заперечує, оскільки, на її думку, матеріали справи не містять доказів, що Правила надання грошових коштів, на які посилається позивач, були розміщені на сайті та доведені до відома позичальника під час укладення договору. Крім того, зазначає, що позивачем не надано доказів звернення позичальника щодо продовження строку користування позикою. Отже, право нарахування процентів існувало лише до 06.09.2021 року, тому підстави для нарахування відсотків за період з 07.09.2021 року по 05.12.2021 року (120 днів) відсутні. З урахуванням викладеного відповідач визнає позов частково у сумі 6388 грн, з яких: 4000 грн - основний борг;2388 грн - відсотки. Також представник відповідача повідомила про очікувані витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. Оскільки позов підлягає задоволенню на 47,14 %, судові витрати підлягають розподілу пропорційно. З урахуванням взаємного заліку різниця становить 7 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. (а.с.135-140). Представником позивача подано відповідь на відзив, у якій він просить позов задовольнити у повному обсязі. Вважає, що нараховані відсотки за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань відповідають вимогам чинного Законодавства та передбачені укладеним кредитним договором №75359787 від 07.08.2021 року. (а.с.143-146). Представник відповідача - [PERSON] подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких свою позицію викладену у відзиві підтримала, просила позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача [PERSON] , заборгованість за договором позики в розмірі 6388,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 7,00 грн. Також просила долучити до матеріалів справи докази відносно витрат відповідача на правничу допомогу. (а.с.157-160). Ухвалою Свалявського районного суду від 05.12.2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі та клопотання представника позивача задоволено, витребувано у АТ "Таскомбанк" письмові докази, які становлять банківську таємницю. (а.с. 116-117). В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача у поданій відповіді на відзив просив розгляд справи проводити у його відсутності (а.с. 146). Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, при розгляді такої просять врахувати аргументи, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. (а.с. 173). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 07.08.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір Позики №75359787, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2000 грн., строком на 30 днів, денна процентна ставка - 1,99%. (фіксована). Того ж дня між сторонами, за ініціативою позичальника, укладено додаткову угоду №75359787 до вищевказаного договору позики, за умовами якої позичальник збільшує суму позики на 2000,00 грн., таким чином, загальний розмір позики склав 4000,00 грн.(а.с.33,35). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора електронного підпису liJDbvl15h та vgAVTs7BT, що були надіслані на вказану відповідачем електронну адресу - [INFO], у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».(а.с. 36). Позикодавець на виконання п.2.1 Договору позики №75359787 та п. 1 додаткової угоди №75359787 виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в загальному розмірі 4000,00 грн. шляхом їх перерахування двома переказами на банківський картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес» яка діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи). Наведене вище, підтверджується електронними платіжними інструкціями №ab6202ff-def5-4b01-9d1f-7c4928f634fc та 464ad6f-001a-4bf7-be8b-33a3f62a497d від 07.08.2021 року, які у свою чергу є первинними бухгалтерськими документами, що складені та підписані в електронній формі.(а.с.41,42). Відповідно до наданого АТ "Таскомбанк" повідомлення, відповідачу [PERSON] видано миттєву банківську платіжну картку № [NUMBER] . З квитанції про рух коштів по вказаній картці вбачається два перекази коштів в загальному розмірі 4000,00 грн. від 07.08.2021 року о 10:38 та 10:45 год.(а.с.126-129). Судом встановлено, що 31.03.2023 року до позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», згідно укладеного договору факторингу № 31032-ФМ, перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором кредиту № 75359787 у зазначеному розмірі.(а.с. 83-97). В порушення умов договору позики, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за договором позики у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за договором у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 13 552,00 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9552,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а.с. 9-14). Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за договором, укладеним в електронній формі. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про електронну комерцію». У статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отримані за кредитним договором кошти у відповідності до ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути банку та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За правилами ст. 610, 615 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 625, 629 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Суд, оцінюючи доводи сторін щодо розміру заборгованості, зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Договору позики №75359787 від 07.08.2021 року позикодавець надав відповідачу позику у розмірі 2000,00 грн строком на 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % на день, з кінцевим строком повернення 06 вересня 2021 року. Згідно з пунктами 1-2 Додаткової угоди №75359787 до Договору позики №75359787 від 07.08.2021 року, на підставі звернення позичальника позикодавець збільшив суму позики на 2000,00 грн, у зв`язку з чим загальний розмір наданої позики склав 4000,00 грн. Таким чином, відповідач отримав у користування грошові кошти у сумі 4000,00 грн, що підтверджується матеріалами справи та сторонами не заперечується. Позивачем заявлено до стягнення заборгованість у розмірі 13 552,00 грн, з яких 4000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу та 9552,00 грн - заборгованість за процентами. Разом з тим суд звертає увагу, що згідно п. 2.2. вищевказаного Договору позики визначено конкретний строк користування позикою - 30 днів, тобто до 06.09.2021 року. Суд зазначає, що відповідно до пункту 5.1. Договору позики позичальник підтвердив, що до моменту підписання договору ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які розміщені на вебсайті кредитодавця. З наданих матеріалів справи вбачається, що зазначені Правила затверджені наказом директора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» №15/05/2021 від 14.05.2021 року, тобто до моменту укладення сторонами договору позики, а тому відповідач мав можливість ознайомитися з їх змістом. (а.с.44-66). Разом з тим сам по собі факт існування Правил, які передбачають можливість продовження строку користування позикою, не свідчить про фактичне продовження строку кредитування у конкретних правовідносинах сторін. Згідно з п.7.1. умовами зазначених Правил продовження строку користування позикою позичальник має право подовжити строк користування Позикою (далі -Пролонгація). За подовження строку користування Позикою, Позичальник сплачує Товариству Проценти на умовах, обраних Позичальником для здійснення певного виду Пролонгації. (а.с.54). Тобто, пролонгація здійснюється за ініціативою позичальника шляхом вчинення відповідних дій в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця або іншим передбаченим способом. Однак позивачем не надано суду доказів, що відповідач звертався із заявою про продовження строку користування позикою; здійснював дії в особистому кабінеті або інші передбачені договором дії, які свідчили б про погодження на пролонгацію договору; сплачував нараховані проценти з метою продовження строку кредитування. Крім того, відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №753/11000/14-ц, відповідно до якої у разі неможливості визначити зміст умов договору застосовується принцип contra proferentem, відповідно до якого ризик неясності умов договору несе сторона, що їх сформулювала. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт продовження строку користування позикою, а тому нарахування процентів можливе лише в межах строку дії договору, визначеного сторонами, а саме 30 днів - з 07.08.2021 року по 06.09.2021 року. Відтак проценти за користування позикою можуть бути нараховані лише в межах строку дії договору, а саме за 30 днів, починаючи з 07.08.2021 року по 06.09.2021 року. Розмір процентів за цей період становить: 4000 грн ? 1,99 % ? 30 днів = 2388 грн. Враховуючи, що відповідачем отримано позику у розмірі 4000 грн, доказів її повернення суду не надано, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню, становить: 6388 грн., а саме 4000 грн - основна сума боргу; 2388 грн - проценти за користування позикою. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Щодо понесених позивачем судових витрат, суд констатує наступне. За приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог і розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 6388 що є 47,14% від ціни позову (6388 / 13552 х 100 = 47,14%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1141,92 грн (2422.40 х 47,14=1141,92) та 2121,30 грн. витрат на правничу допомогу позивача (4500 х 47,14%=2121,30). Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесених витрат представником позивача додано: договір №25-08/25/ФП від 25.08.2025 року про надання правничої допомоги, Акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, витяг з Акту №4-ФП з найменуванням робіт, послуг та їх вартістю, згідно якого загальний розмір гонорару складає 4500,00 грн., ордер на надання правничої допомоги №128257, свідоцтво на право займатися адвокатською діяльністю ПТ №2099 (а.с.98-112). На підтвердження понесених витрат представником відповідача додано: ордер на надання правничої допомоги №1211880, договір №258/25 від 31.12.2025 року з найменуванням робіт, послуг та їх вартістю, згідно якого загальний розмір гонорару складає 4000,00 грн.(а.с.161-166). Витрати відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн підлягають відшкодуванню пропорційно частині позову, у задоволенні якої відмовлено (52,86 %), що становить 2 114,40 грн (4 000 ? 52,86 %). Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову та розподілу судових витрат між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог, суд вправі стягнути з однієї сторони різницю у витратах на користь іншої. З урахуванням взаємного заліку судових витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 148,82 грн.

Outcome: partial