Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Великоолександрівського районного суду Херсонської області із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: [PERSON] , обґрунтовуючи її тим, що заявник має намір розпорядитися при житті своїм майном та скласти заповіт. При зверненні до нотаріусу їй було роз`яснено, що через розбіжність у написанні різних букв у власному прізвищі та прізвищі брата, а саме в паспорті заявниці прізвище вказано « [PERSON] », а в паспорті брата « [PERSON] », неможливо встановити ступінь родинних стосунків між ними. Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки з ним пов`язано право розпоряджатися належним заявнику майном, в зв`язку з чим заявник змушена звернутися до суду з даною заявою. Заявник [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги, викладені в заяві просить задовольнити. Заінтересована особа, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що вимоги заяви визнає та просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до таких висновків. За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.п. 4.2 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Відповідно до пп. 4.18 п.4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. Як встановлено в судовому засіданні, заявник [PERSON] народилась в селищі Березнегувате (Березнегуватського (на теперішній час Баштанського) району, Миколаївської області) [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.07.1957 р., в графі «батьки» зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Брат заявника [PERSON] , народився в селищі Березнегувате (Березнегуватського (на теперішній час Баштанського) району, Миколаївської області) [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 18.05.1966 р., в графі «батьки» зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.07.1957 р., вбачається, що прізвище заявника внесено російською мовою « [PERSON] ». У паспорті громадянина України на ім`я заявниці [NUMBER] , виданого 05.08.1998 року Великоолександрівським РВУМВС України в Херсонській області, прізвище заявниці вказане як « [PERSON] », [INFO] . Вказані розбіжності зумовлені орфографічним посередництвом російського запису прізвища при його міжмовних перетвореннях, що є типовою девіацією в практиці документування в умовах українсько-російської міжмовної взаємодії та ці перетворення є ідентичними. Таким чином, через розбіжність у прізвищі заявника та її брата, заявник не може реалізувати своє право на подальше розпорядження власним майном. Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] , та її братом [PERSON] , встановлення якого є необхідним для оформлення заявницею заповіту. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заяву [PERSON] , про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7 ст. 294 ЦПК України, п. 51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати у справі відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved