Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

[PERSON] через представника адвоката Гурбу М.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах, пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на дитину, який мотивовано тим, що з відповідачем вони перебували у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . За договором про сплату аліментів на дитину від 11.05.2024 відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 3576,00 грн щомісяця. Але відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, аліменти не сплачує. Розмір заборгованості становить 25032,00 грн. Крім того, за період з 12.02.2025 по 11.08.2025 сума пені за прострочення сплати аліментів, яку позивач просить стягнути з відповідача, становить 68766,48 грн. Оскільки розмір пені перевищує суму заборгованості по аліментах, позивач просить стягнути суму пені в розмірі 25032,00 грн. Крім того, у лютому 2025 р. дочка [PERSON] хворіла (грип), у березні 2025 р. проходила лікування від бронхіту, а в липні 2025 р. хворіла (лівобічний зовнішній дифузний отит). Загальний розмір витрат на лікування дитини становить 3587,12 грн. Позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування у розмірі 1793,60 грн. (а.с.1-5) В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Гурба М.В. надав заяву про зменшення позовних вимог, яку підтримав за обставин, викладених в позовній заяві і заяві про зменшення вимог. Просить стягнути з відповідача [PERSON] пеню в розмірі 25032,00 грн та додаткові витрати на лікування дитини у розмірі 1793,60 грн, оскільки решту після пред`явлення позову відповідачем сплачено добровільно. Відповідач [PERSON] позов визнав частково - а саме додаткові витрати на лікування дитини у розмірі 1793,60 грн. Щодо пені позов не визнає, оскільки має на своєму утриманні ще двох малолітніх дітей і дружину. Крім того мав проблеми зі здоров`ям. Все це вплинуло на затримку сплати аліментів, оскільки перебував в скрутному фінансовому становищі. Просить зменшити розмір пені. Вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7) На а.с. 8- 9 копія договору сторін про сплату аліментів на дитину від 11.04.2024 р., посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кривцовим Д.В., зареєстрований в реєстрі за №428, згідно якого встановлено обов`язок [PERSON] сплачувати на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 3576,00 грн щомісяця (п. 2 договору). Крім сплати аліментів, зазначених в п. 2 договору, батько зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані обставинами: її хворобою, її каліцтвом, плановим обстеженням лікарів, плановим лікуванням тощо (п. 3 договору). Пунктом 9 договору передбачено сплату пені за невиконання, неналежне виконання батьком умов договору та виникнення заборгованості з вини батька. На а.с. 10 медичні рекомендації пацієнту [PERSON] від 24.02.2025. На а.с. 11, 13, 17 копії фіскальних чеків щодо придбання медпрепаратів, ліків. На а.с. 12 медичні рекомендації пацієнту [PERSON] від 10.03.2025. На а.с. 14-16 медична документація ТОВ «МЦ Альтамедика» та копії фіскальних чеків. На а.с. 18 довідка пацієнту [PERSON] від 30.07.2025 із зазначенням діагнозу та копії фіскальних чеків. 13.12.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) зареєстровано шлюб [PERSON] і [PERSON] , актовий запис №36389. (а.с. 64) На а.с. 66-67 копії свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьками яких є [PERSON] і [PERSON] . Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2025 (справа №127/33049/25) із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. (а.с. 68) На а.с. 69-70 копія рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09.02.2026 (справа №127/33058/25), згідно якого із [PERSON] на користь [PERSON] , на її утримання стягаються аліменти в розмірі 1/12 частки від заробітку (доходу), до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. На а.с. 78-79 виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] від 13.06.2025 та 20.10.2025 із зазначенням діагнозу. На а.с. 81-82 виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого нейрохірургічного відділення №19918, надана КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , перебував на лікуванні у стаціонарі з 31.12.2025 до 12.01.2016, зазначено діагноз. На а.с. 83 виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2173 [PERSON] , надана КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» із зазначенням діагнозу. Згідно довідки Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" про доходи №14119 від 20.11.2025, за період з лютого 2025 р. по жовтень 2025 р. [PERSON] за винятком аліментів отримав 98910,00 грн.(а.с. 84) Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 196 ч. 1 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову); A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Відтак, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Саме така правова позиція закріплена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц. Викладене узгоджується і з правовими висновками, висловленими у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц, від 17.11.2021 у справі № 569/14819/19. Законодавець обмежив розмір неустойки (пені), що підлягає до стягнення, та визначив, що такий не повинен перевищувати 100% розміру заборгованості. Позивачем підраховано суму пені за період з 12.02.2025 по 11.08.2025. Згідно із наданим розрахунком, де зазначено місяць відповідного року, за який не сплачені аліменти, кількість днів прострочення сплати аліментів, сума заборгованості по аліментах, розмір пені, за прострочення сплати аліментів розмір пені становить помісячно: лютий 2025 р. 19524,96 грн, березень 2025 р. 16413,84 грн, квітень 2025 р. 13088,16 грн, травень 2025 р. 9869,76 грн, червень 2025 р. 6544,08 грн, липень 2025 р. 3325,68 грн. Загальний розмір пені 68766,48 грн. (а.с. 6) Заборгованість з аліментів [PERSON] перед [PERSON] становила на час подання позову 25032,00 грн, а обрахована пеня своїм розміром перевищує суму цієї заборгованості, тому позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 25032,00 грн. Згідно ст. 196 ч. 2 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Враховуючи те, що на утриманні відповідача є ще двоє малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дітьми, а також розмір доходу відповідача, його активну поведінку щодо погашення заборгованості з аліментних платежів (після пред`явлення позову до суду), а ще існування у відповідача проблем зі здоров`ям, під час яких виникла заборгованість з аліментних платежів, суд вважає можливим зменшити розмір неустойки (пені) до 17000,00 грн, які потрібно стягнути з відповідача. Згідно з вимогами ст. 185 ч. 1, 2 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить, насамперед, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28.09.2018 у справі №761/6933/17. Відповідач визнає суму додаткових витрат на утримання дочки, які підлягають стягненню в розмірі 1793,60 грн. 11.08.2025 між [PERSON] та адвокатом Гурбою М.В. укладено договір про надання професійної правничої допомоги. (а.с. 26) На а.с. 25 розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, надану [PERSON] згідно договору на наданя правничої допомоги від 11.08.2025, згідно якого загальна сума витрат за договором складає 5000,00 грн. На а.с. 27 акт про надану правничу допомогу від 18.08.2025 за договором про надання професійної правничої допомоги від 11.08.2025, згідно якого загальна сума витрат за договором складає 5000,00 грн. На а.с. 28 копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №427 від 13.12.2004 адвоката Гурби М.В. На а.с. 29 копія одеру на надання правничої допомоги [PERSON] згідно договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 11.08.2025 адвокатом Гурбою М.В. Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України). Згідно ст. 137 ч. 2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ст. 137 ч. 4, 5, 6 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Постановою Верховного Суду від 11.12.2019 (справа №2040/6747/18) встановлено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, усі понесені витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: dismissed