Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі ТОВ «СВЕА ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в розмірі 64 194,04 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 07.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі ТОВ «ЛІНЕУРА Україна») та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4119920, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, оскільки Позичальник після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою)у формі Договору, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом використання одноразового ідентифікатора «Н548», який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до Розділу 1 Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 15 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 2,50% на день. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за вказаним договором виконало та надало Позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на карту позичальника № [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. В свою чергу відповідач виконував свої зобов`язання з істотним порушенням умов договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 24.12.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-36/24, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованості боржника перед ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», визначеними в реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за кредитним договором №4119920 від 07.11.2023 року. Вказує, що згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №4119920 від 07.11.2023 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату подачі позову складає 64 194,04 грн., в тому числі: 14 998,96 грн. заборгованості за сумою кредиту, 49 195,08 грн. заборгованості за відсотками. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №4119920 від 07.11.2023 року в розмірі 64 194,04 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 17.11.2025 року, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Клопотав слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, направив на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги визнає частково. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 07.11.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4119920. Відповідно до умов Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає клієнту грошові кошти в гривні в розмірі 15 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п.1.2. Договору). Строк кредитування 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п.1.3. Договору). Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,00% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту. Знижена процентна ставка становить 1,00% (п.1.4. Договору). Відповідно до п.п.2.1, п.п. 2,2 Договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки ) [NUMBER] . Дата надання кредиту: 07.11.2023 або 08.11.2023. П.9.7 Договору передбачено, що цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку Товариства електронним підписом, що створений шляхом накладення на Договір аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами електронного копіювання в Особистий кабінет Клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється Клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Таким чином, відповідач підписав Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Н548» 07.11.2023 09:12:07 та Паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Н548» 07.11.2023 09:11:21 (матеріали справи в електронній формі). ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу кредит у розмірі 15 000,00 грн. шляхом перерахування коштів на платіжну картку Клієнта від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»: 07.11.2023 09:14:11, номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 91faa928-6243-4c8c-8741-b3841ebebf14, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] (матеріали справи в електронній формі). 24.12.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено договір факторингу №01.02-36/24, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованості боржника перед ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», визначеними в реєстрі боржників, в тому числі за договором про надання фінансового кредиту №4119920 від 07.11.2023 року (матеріали справи в електронній формі). Відповідно до Реєстру боржників №1 до договору факторингу №01.02-36/24 від 24.12.2024 року, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] (матеріали справи в електронному вигляді). Згідно розрахунку заборгованості за Договором №4119920 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.11.2023 заборгованість відповідача [PERSON] становить 64 194,04 грн., яка складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту 14 998,96 грн., заборгованість за відсотками 49 195,08 грн. (матеріали справи в електронному вигляді). Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про таке. У статті 3 Закону України № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно із ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як вбачається з досліджених судом доказів, умови договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений. Як встановлено судом, сума заборгованості за відсотками в розмірі 49195,08 грн. розрахована за період з 07.01.2023 по 01.11.2024 в межах строку дії договору. 22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Так, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 4, надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу (п. 3 - це банки), та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, починаючи з 25.12.2023 (наступний день після набрання Законом чинності), максимальний розмір денної процентної ставки за договором не міг перевищувати 1 %. При цьому, позивач, як надавач фінансових послуг, був зобов`язаний привести свою діяльність у відповідність до вищевказаних змін. У той же час, пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», встановити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відтак, заборгованість за відсотками повинна бути нарахована: з 07.11.2023 по 06.12.2023 за процентною ставкою 1 % згідно умов договору: 15000х1%х30 днів =4500 грн; з 07.12.2023 по 21.04.2024 - за процентною ставкою 2 % згідно умов договору: 15000х 2%х 137 днів =41100 грн; з 22.04.2024 по 19.08.2024 за процентною ставкою 1,5% згідно закону: 15000 х 1,5% х 120 днів=27000 грн; з 20.08.2024 по 01.11.2024 за процентною ставкою 1% згідно закону: 15000 х 1% х 73 дні=10950 грн. З урахуванням фактично сплачених відповідачем коштів на погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, борг за відсотками становить 83550 49198,97=34351, 03 грн. Таким чином на умовах укладеного договору та відповідно до законодавчих норм відповідач повинен був сплатити 14 998,96 грн. заборгованості по тілу кредиту та 34351,03 грн заборгованості за відсотками. Оскільки відповідач, отримавши кредитні кошти, зобов`язання з їх повернення та сплати відсотків у розмірі встановленому договором не виконав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за наданим кредитом підлягають частковому задоволенню в сумі 49 349,99 грн., що складається з 14 998,96 грн. - заборгованість за кредитом; 34351,03 грн. - заборгованість по відсоткам. Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №779 від 28.10.2025 (а.с. 6). Оскільки позов задоволено частково, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до заявлених позовних вимог, а саме в сумі 1 862,25 грн. з розрахунку: 49349,99 грн. х 2422,40 грн. /64194,04 грн. = 1862,25грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial