Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

06.02.2026 до Тиврівського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] , подана і підписана представником позивача [PERSON] , до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 18.02.2006 року між позивачкою, [PERSON] , [INFO] , та відповідачем, [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області, про що видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 18.02.2006 року та зроблено відповідний актовий запис № 5. Подружні відносини між сторонами припинені. Сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Основна причина розпаду сім`ї - це різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості. У сторін є спільна дитина, а саме:- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видане повторно 11 листопада 2022 року Тиврівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про що 05 вересня 2011 року складено відповідний актовий запис № 36. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Просить розірвати шлюб, укладений 18.02.2006 року між позивачкою, [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] , який зареєстрований виконкомом Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області, про що видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 18.02.2006 року та зроблено відповідний актовий запис № 5. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « [PERSON] ». Судові витрати просить залишити за позивачем. Ухвалою суду від 10.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи суд вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. До позовної заяви подана заява, в якій представник позивача просить справу розглянути у її та позивача відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задовольнити. Не заперечують проти винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причин неприбуття суду не повідомив, про розгляд справи був належно повідомлений, відзиву до суду не подав. Так, згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2320007 від 09.02.2026 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). На зазначену адресу 13.02.2026 рекомендованим листом скеровано копію ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області про відкриття провадження у справі та призначення судового розгляду в судовому засіданні на 10.03.2026 разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів,згідно повідомлення 20.02.2026 вручено мамі (а.с.23). Згідно ч. 3 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Із досліджених судом доказів вбачається, що 18.02.2006 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 13). З позовної заяви вбачається, що фактично шлюб розпався, сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Вони втратили взаємні почуття один до одного, взаємоповагу та довіру. За таких обставин примирення між ними уже неможливе, тому збереження даного шлюбу немає сенсу і не відповідає інтересам позивача. Дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку. Стаття 51 Конституції України, частина 1 статті 24 СК України визначають, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частинами 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, позивачка вважає, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень до суду не подав, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки, на переконання суду, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. В ході розгляду справи судом не встановлено обставин, які свідчать про те, що надання строку для примирення сторонам допоможе збереженню сім`ї, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує викладену в позовній заяві позицію позивача про залишення за нею суми сплаченого судового збору, а тому судовий збір залишає за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved