Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Представниця позивача адвокат Ушакевич М.П. в інтересах позивача 30.05.2025 за допомогою системи «Електронний суд» звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, за змістом якої просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №211203-008 від 03.12.2021 у сумі 111 131,87 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у сумі 39 185,66 гривень, заборгованості по процентам у сумі 71 946,21 гривень. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 03.12.2021 між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено Кредитний договір N211203-008. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит у розмірі 40 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності (надалі - кредит), а Позичальник зобов?язується повернути кредит Кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим Договором. Відповідно до п. 1.2., 2.1. Кредитного договору, Кредит надається Позичальнику шляхом перерахування суми Кредиту на банківський (картковий) рахунок Позичальника. За користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю платежі, строки і суми яких зазначені в Графіку платежів. Плата за користування кредитом нараховується щомісячно за кожен місяць користування кредитом. У складі плати за користування кредитом, можуть нараховуватися відсотки за перший день користування кредитом, фіксована щомісячна комісія та (або) одноразова комісія за користування кредитом в залежності від обраного Позичальником кредитного продукту. Згідно з п. 2.2., 2.4., 3.1. Кредитного договору, процентна ставка за Договором є фіксованою. Датою повернення суми Кредиту, так само як і датою сплати заборгованості за Договором, вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Кредитодавця. Договір набуває чинності і діє 10 (десять) років з моменту укладення, але в будь-якому випадку - до повного виконання Позичальником своїх зобов?язань за Договором. Відповідно до п. 3.5., 4.4. Кредитного договору, У випадку припинення дії, або закінчення строку дії Договору, Сторони не звільняються від обов?язку виконання зобов?язань, що виникли під час його дії. Позичальник зобов?язується: використати кредит за цільовим призначенням; вчасно повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором; надавати Кредитодавцю всі необхідні документи для здійснення перевірки цільового використання Кредиту; у випадку прострочення сплати заборгованості за цим Договором в повному обсязі, сплатити нараховані проценти за користування кредитом та штрафи; виконувати інші обов?язки передбачені Договором. Крім того, у п. 6.11.1., 6.11.2. Кредитного договору узгоджено, що підписанням Договору Позичальник підтверджує, що ознайомлений, повністю розуміє, безумовно акцептує і зобов?язується неухильно дотримуватись умов Публічної пропозиції (оферти) ТОВ «Кредитсервіс» укладення договору про надання кредиту в редакції від 19.10.2021 р., яка є невід?ємною частиною цього Договору. Підписанням Договору Позичальник підтверджує, що до укладення Договору отримав від Кредитодавця інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» і ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». Так, Кредитний договір N211203-008 від 03.12.2021 підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Y39381 (03.12.2021 16:39:48). За змістом позовної заяви, у відповідності до Умов Кредитного договору, крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 7,5 % (сума одноразової комісії складає 3 000,00 гривень). Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок Позичальника. Так, Позичальник має зробити 24 щомісячних платежів; повинен вносити платежі щомісячно до 3 числа відповідного місяця включно. Сторона позивача стверджує, що на банківський рахунок Позичальника перераховано кредитні кошти у розмірі 37 000,00 гривень, із урахуванням стягнутої одноразової комісії, що свідчить про виконання з боку кредитодавця своїх зобов?язань за кредитним договором. Внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов?язань згідно з розрахунком кредитної заборгованості та випискою з особового рахунку за Кредитним договором N211203-008 від 03.12.2021 станом на 11.02.2025 заборгованість [PERSON] становить 111 131,87 гривень, яка складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту у сумі 39 185,66 гривень, простроченої заборгованості по процентам у сумі 71 946,21 гривень. Враховуючи наведені обставини, а також вичерпання заходів позасудового врегулювання спору, представник позивача, діючи в інтересах позивача, із посиланням на приписи ст.525-526, 625, 629, 642-644, 1048-1050, 1054 ЦК України, просить задовольнити позов у вказаній сумі. Ухвалою судді від 09.06.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз?яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Відповідно до ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву, що також роз?яснено в ухвалі суду. Встановлено відповідачу 5-денний строк з дня вручення ухвали для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Встановлено позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу - заперечень (з дня отримання відповіді на відзив), які мають відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, а також одночасно з поданням до суду повинні бути надіслані іншим учасникам справи (у копіях). Згідно з мотивувальною частиною ухвали суду встановлено, шо відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 19, п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ; для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Наведеним критеріям справа відповідає, тому визнається судом малозначною. За нормою ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідних клопотань до матеріалів справи не надходило. Відповідачка відзиву на позовну заяву, клопотань та заяв до справи не скеровувала, не скориставшись відповідним процесуальним правом, конверт із копією ухвали суду двічі повернувся до суду без вручення (скерований за адресою реєстрації), що надає підстави для ухвалення рішення. Копія позовної заяви із додатками скерована позивачем відповідачеві, перед зверненням до суду, що підтверджено належними та допустимими доказами. Про зміну місця проживання на виконання приписів ст.131 ЦПК України відповідачка суд не повідомляла. Інших процесуальних дій у справі судом не вчинено за відсутності відповідних клопотань, зустрічної позовної заяви у даній справі не подано. Підстав для оголошення перерви та / або відкладення судового засідання відповідно до положень ст.223, 240 ЦПК України судом не встановлено. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із тим, що розгляд справи проводиться за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. За приписами ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. Судом встановлено, що 03.12.2021 між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту N211203-008. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору (індивідуальної частини), Кредитодавець надає Позичальнику кредит у розмірі 40 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності (надалі - кредит), а Позичальник зобов?язується повернути кредит Кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим Договором. Строк кредитування 730 днів, кількість щомісячних плетжів 24, одноразова комісія за видачу кредиту 3 000,00 гривень (7,5%), плата за користування кредитом 8,5% на місяць. Так, відповідно до п. 1.2., 2.1. Кредитного договору, Кредит надається Позичальнику шляхом перерахування суми Кредиту на банківський (картковий) рахунок Позичальника. За користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю платежі, строки і суми яких зазначені в Графіку платежів. Плата за користування кредитом нараховується щомісячно за кожен місяць користування кредитом. У складі плати за користування кредитом, можуть нараховуватися відсотки за перший день користування кредитом, фіксована щомісячна комісія та (або) одноразова комісія за користування кредитом в залежності від обраного Позичальником кредитного продукту. Згідно з п. 2.2., 2.4., 3.1. Кредитного договору процентна ставка за Договором є фіксованою. Датою повернення суми Кредиту, так само як і датою сплати заборгованості за Договором, вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Кредитодавця. Договір набуває чинності і діє 10 (десять) років з моменту укладення, але в будь-якому випадку - до повного виконання Позичальником своїх зобов?язань за Договором. Відповідно до п. 3.5., 4.4. Кредитного договору у випадку припинення дії, або закінчення строку дії Договору, Сторони не звільняються від обов?язку виконання зобов?язань, що виникли під час його дії. Позичальник зобов?язується: використати кредит за цільовим призначенням; вчасно повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором; надавати Кредитодавцю всі необхідні документи для здійснення перевірки цільового використання Кредиту; у випадку прострочення сплати заборгованості за цим Договором в повному обсязі, сплатити нараховані проценти за користування кредитом та штрафи; виконувати інші обов?язки передбачені Договором. Крім того, у п. 6.11.1., 6.11.2. Кредитного договору узгоджено, що підписанням Договору Позичальник підтверджує, що ознайомлений, повністю розуміє, безумовно акцептує і зобов?язується неухильно дотримуватись умов Публічної пропозиції (оферти) ТОВ «Кредитсервіс» укладення договору про надання кредиту в редакції від 19.10.2021 р., яка є невід?ємною частиною цього Договору. Підписанням Договору Позичальник підтверджує, що до укладення Договору отримав від Кредитодавця інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» і ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». Додатком до договору є графік платежів, досліджений судом, а також паспорт споживчого кредиту, що відповідають умовам договору. Кредит наданий на споживчі цілі. Для дослідження під час розгляду справи стороною позивача також додано роздруківку Публчної пропозиції (оферти) ТОВ «Кредитсервіс», умови якої доведено до відома позичальника перед укладенням договору. Матеріалами справи підтверджено, що Кредитний договір N211203-008 від 03.12.2021 підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Y39381 (03.12.2021 16:39:48). Судом досліджено довідку про укладення договору від 11.02.2025 за підписом директора ТОВ «Кредитсервіс» [PERSON] . Наданими доказами (засвідченою копією платіжної інструкції №2654 від 03.12.2021) підтверджено, що на банківський рахунок Позичальника в АТ «ПУМБ» перераховано кредитні кошти у розмірі 37 000,00 гривень, із урахуванням стягнутої одноразової комісії, що відповідає умовам договору та свідчить про виконання з боку кредитодавця своїх зобов?язань за кредитним договором, призначення платежу свідчить про перерахування вказаної суми саме на виконання умов договору, укладеного між сторонами. Внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов?язань згідно з розрахунком кредитної заборгованості та випискою з особового рахунку за Кредитним договором N211203-008 від 03.12.2021 станом на 11.02.2025 заборгованість [PERSON] становить 111 131,87 гривень, яка складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту у сумі 39 185,66 гривень, простроченої заборгованості по процентам у сумі 71 946,21 гривень. Востаннє з боку відповідачки здійснювався платіж на виконання умов договору, але з порушенням строків внесення 07.06.2022, тобто, частково заборгованість погашена, але у незначній сумі. Стороною відповідача не спростовано факту укладення вказаного вище договору, а також отримання (зарахування) кредиту у вказаній сумі. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з таких норм цивільного законодавства. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд при розгляді справи застосовує правовий зміст норм, які регулюють загальні умови, строки виконання зобов`язань учасниками цивільних правовідносин, правові наслідки їх порушень, зокрема, у відносинах щодо позики, а саме, ст. 207, 509, 525-527, 599, 610, 611, 625, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України. Крім того, на дані правовідносини, поширюються положення про договір (ст. 626-629, 631 ЦК України). Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. За приписами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону N 675-VIII). В силу п.6 ч.1 ст.3 Закону N 675-VIII, електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Стороною відповідача не подано доказів на спростування укладення між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] саме електронного договору, а також доказів незгоди із процедурою його підписання. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Враховуючи зміст наведених норм, можна вважати, що споживач послуг лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Оскільки такі умови договорів приєднання розробляються позивачем, як надавачем фінансових послуг, відповідно, вони мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим кредитодавець має підтвердити, що на час укладення відповідного договору та під час його виконання діють певні вимоги у визначеній редакції. У вказаній справі із врахуванням наданого тексту договору із підписами кредитодавця та позичальника, цієї умови в достатньому обсязі дотримано позивачем, відповідно, положення ст.634 ЦК України розповсюджуються на правовідносини, що склались між сторонами у справі. За нормою ч.2 ст.1050 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, ч.1 ст.1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч.2 ст. 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Крім того, згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. В разі укладення кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами та міра відповідальності кредитора поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У цій справі позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості, а саме, тіла кредиту, процентів за користування кредитними коштами, прострочених щодо обох складовихю Згідно зі ст.1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так, позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник та не повернув у визначений сторонами правочину строк), стягнути проценти за користування кредитом, розмір яких підтверджений наданим розрахунком. Враховуючи умови договору, наявний розрахунок, виписку, тіло отриманого кредиту та проценти, нараховані кредитодавцем, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, що буде відповідати способам захисту прав відповідно до положень цивільного законодавства (ст.15-16 ЦК України). Таким чином, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «Кредитсервіс» підлягають задоволенню в повному обсязі у спосіб, визначений позивачем, шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за договором про надання кредиту №211203-008 від 03.12.2021 в сумі 39 185,66 гривень (тіло кредиту), а також 71 946,21 гривень (проценти), тобто, в загальній сумі 111 131,87 гривень. Щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого. Згідно з ч. 1,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, із відповідачки слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у сумі 2 422,40 гривень. Щодо витрат на правничу допомогу, суд виходить з такого. Згідно з ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст.11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст.15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141 ЦПК України). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст.141 ЦПК України). Так, до позовної заяви додано копію довіреності від 01.02.2025, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю у засвідчених копіях, а також докази сплати позивачем на користь представника витрат на правничу допомогу у сумі 7 000,00 гривень. Відповідно до наданих доказів судом визнається підтвердженим, що між ТОВ «Кредитсервіс» та АО «Правовий діалог» укладено договір про надання правової допомоги N25-01/2023 від 25.01.2023. Згідно з п.п. 1.1., 1.2., 1.4., 4.1., 4.7. Договору, Об?єднання бере на себе зобов?язання по наданню Клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги у відповідності з умовами цього Договору, а Клієнт зобов?язується прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов Договору. Правова допомога, що надається за цим Договором, полягає у здійсненні Об?єднанням комплексу заходів, спрямованих на стягнення належної до сплати Клієнту заборгованості боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредитів), договорами про надання коштів у позику, інших договорів, а також у здійсненні захисту прав та інтересів Клієнта, пов?язаних із стягненням заборгованості з боржників; у спорах, що виникли внаслідок заходів, вжитих як Клієнтом, так і Об?єднанням, по стягненню заборгованості. Перелік боржників, щодо яких надається правова допомога, сума Заборгованості та інші дані, необхідні для виконання умов цього Договору, зазначаються в Реєстрі боржників. У випадку, якщо щодо боржника необхідно надання правової допомоги у судовому порядку або на етапі виконавчого провадження - відповідна інформація та відомості зазначаються в Акті приймання-передачі справ на надання правової допомоги (Додаток до Договору) (доданий до справи від 01.02.2025). За надання правової допомоги у відповідності до положень даного Договору Клієнт оплачує Об?єднанню винагороду у розмірі 7 000,00 грн. за підготовку та направлення/подачу однієї позовної заяви або апеляційної скарги або касаційної скарги до суду, згідно Акту приймання-передачі справ на надання правової допомоги. Сторони погодили, що факт надання Об?єднанням правової допомоги, згідно умов цього Договору засвідчується Актом приймання-передачі наданої правової допомоги, згідно форми, узгодженої Сторонами у Додатку N4 до цього Договору. На підтвердження факту виконання умов, визначених розділом 4 договору, стороною позивача долучено до позовної заяви Акт №3 приймання-передачі наданої правової допомоги від 18.02.2025. Також судом досліджено у засвідченій копії наказ (розпорядження) від 28.06.2024 про прийняття на роботу адвокатки Ушакової М.А. до АО «Правовий діалог». Позивачем заявлено до стягнення вартість понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 гривень. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Разом з цим, при визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Тотожні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява N 19336/04, п. 268). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі N 826/1216/16 (провадження N11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. З урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку, що вказаними доказами підтверджується надання адвокатом професійної правничої допомоги у погодженому між адвокатським об?єднанням та клієнтом розмірі, проте суд вважає, що зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумності, обсягу наданої правничої допомоги, тривалості витраченого часу та складності справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Суд враховує й ціну позову, й значення справи для сторін. Відсутність заперечень відповідача в даному випадку не є визначальною. При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу. Так, у додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Враховуючи наведене, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, суд вважає, що вимога сторони позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції підлягає задоволенню частково у сумі 4 000,00 гривень. Вказаний розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони. В іншій частині у стягненні витрат суд відмовляє.

Outcome: approved