Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Стислий виклад позовних вимог 18 лютого 2026 року позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, на обґрунтування якої зазначила, що в шлюбі з відповідачем [PERSON] , який був розірваний рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 28 грудня 2020 року, в них народилося троє дітей дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з позивачкою. Позивачка зазначає, що відповідно до судового наказу Горохівського районного суду Волинської області від 04 березня 2020 року з відповідача [PERSON] щомісячно на її користь стягувались аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку починаючи з 03 березня 2020 року до досягнення дітьми повноліття. На даний час дочки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , досягли повнолітня і стягнення аліментів на їх утримання припинилось. Однак, на даний час останні продовжують навчання, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення двадцяти трьох років. Рух справи в суді Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 24 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Відзив на позовну заяву Станом не день розгляду справи відзив від відповідача на адресу суду не надійшов. Позиція учасників судового розгляду Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю із підстав наведених у позовній заяві, просила його задовольнити. Зазначила, що вона щомісячно витрачає на утримання двох повнолітніх доньок, які навчаються близько 5000 гривень на кожну дитину Дані витрати пов`язані із дорогою до місця навчання, харчуванням та придбанням речей першої необхідності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що він офіційно працевлаштований та отримує стабільний дохід. Також вказав, що він є особою з інвалідністю ІІ групи у зв`язку з чим потребує періодичного лікування з метою проходження реабілітації. Крім того, на даний час він сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина, сплачує за навчання однієї з повнолітніх доньок, а також допомагає дітям шляхом придбання їм необхідних речей. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 28 грудня 2020 року, яке набрало законної сили 27 січня 2021 року, розірвано. В даному шлюбі у сторін народилося троє дітей дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . (а. с. 8 9). Згідно з відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб Горохівської міської ради №457 від 16 лютого 2026 року позивачка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею за вказаною адресою зареєстровані діти дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а. с. 22). Відповідно до судового наказу Горохівського районного суду Волинської області від 04 березня 2020 року з відповідача [PERSON] щомісячно на користь позивачки [PERSON] стягувались аліменти на утримання неповнолітніх дітей дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку починаючи з 03 березня 2020 року до досягнення дітьми повноліття. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , досягнули повноліття, що стверджується копіями паспортів, відповідно, № [NUMBER] від 31 січня 2023 року, орган що видав №0713 та №008720634 від 31 січня 2023 року, орган що видав №0713 (а. с. 12, 17). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження, відповідно, серії [NUMBER] від 21 лютого 2008 року та серії [NUMBER] від 21 лютого 2008 року (а. с. 15, 20). З довідки Національного університету «Острозька академія» №273/25 від 03 вересня 2025 року вбачається, що [PERSON] навчається на 1 курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти в Національному університеті «Острозька академія» IV рівня акредитації. Підрозділ: навчально-науковий інститут права ім. І. Малиновського. Спеціальність: право. Форма навчання: денна. Джерело фінансування: кошти фізичних осіб. Термін навчання: 01 вересня 2025 року 30 червня 2029 року (а. с. 21). З довідки Луцького національного технічного університету №4028/2026 від 03 лютого 2026 року вбачається, що [PERSON] 01 вересня 2025 року зарахована до цього навчального закладу і в даний час навчається на 1 курсі факультету архітектури, будівництва та дизайну денної форми навчання за контрактом. Термін закінчення університету 30 червня 2029 року (а. с. 16). Отже, судом встановлено, що повнолітні діти дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , проживають разом зі своєю матір`ю позивачкою [PERSON] та продовжують навчання, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги. Відповідно копії посвідчення серії [NUMBER] від 13 серпня 2018 року відповідач [PERSON] є учасником бойових дій. Згідно з копією посвідчення серії [NUMBER] від 26 грудня 2024 року відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Як передбачено ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. З врахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] потребують матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Також, враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] навчаються, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на проїзд до навчального закладу, придбання їжі, одягу, взуття, навчального обладнання, суд вважає доведеною обставину щодо їхньої потреби в матеріальній допомозі батька. У відповідності до положення ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Проаналізувавши надані позивачкою докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний сплачувати в її користь аліменти на період навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років. Суд виходив з того, що відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований та отримує стабільний щомісячний дохід. Разом з тим, суд враховує те, що відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни та потребує періодичного лікування з метою проходження реабілітації, сплачує за навчання однієї з доньок, надає матеріальну допомогу для задоволення їхніх потреб, а також сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина згідно з судовим наказом Горохівського районного суду Волинської області від 04 березня 2020 року. Суд також врахував і обов`язок позивача із надання матеріальної допомоги повнолітнім дітям та спроможність останньої її надавати. Судом взято до уваги, що згідно з ч. 1, 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що даний вид аліментних зобов`язань не буде перевищувати 50 відсотків відрахувань із доходів відповідача та є недовготривалим, і призначається лише до досягнення дітьми двадцяти трьох років. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок батька утримувати повнолітніх доньок, які навчаються і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про те, що право [PERSON] та [PERSON] , які є повнолітніми, але продовжують навчання, на утримання з боку батька підлягає захисту, а пред`явлений позивачкою позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню частково. Відтак, суд вважає, що з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання, але не довше, ніж до досягнення дітьми 23 років. Аліменти стягуються судом саме на час навчання, тривалість якого може змінюватися (зокрема у випадку відрахування з навчального закладу чи інших підстав) та буде контролюватися в межах процедури виконавчого провадження, а встановлений судом період стягнення аліментів до 23-річчя дитини, є преклюзивним та має на меті захист прав відповідача у випадку продовження навчання дитини після досягнення нею вказаного віку (постанова Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі №205/1302/16-ц). Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст. 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, а тому, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 192 СК України, аліменти на дитину, яка продовжує навчання, присуджуються від дня пред`явлення позову. З даною позовною заявою позивачка [PERSON] звернулася 18 лютого 2026 року, отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо судових витрат Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, а тому звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відтак, судові витрати у справі, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] слід віднести на рахунок держави.

Outcome: partial