Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Короткий зміст вимог та доводів заявника. [PERSON] через свого представника адвоката Шпіньову Олену Михайлівну звернулась до Харківського районного суду із заявою, в якій просить встановити юридичний факт, оголосити загиблим [PERSON] ( [INFO] ), громадянина України, уродженця смт. Козача Лопань, Дергачівського району, Харківської області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] . за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. Датою смерті вважати [INFO] . Місцем смерті вважати н.п. Новоолександрівка, Покровського району Донецької області. В обґрунтування своїх вимог представниця заявниці посилається на те, що [PERSON] є дружиною захисника України, солдата [PERSON] , який виконував обов`язки по захисту Батьківщини у складі військової частини [NUMBER] на посаді стрілець 1 піхотного відділення 2 піхотного взводу 2 піхотної роти військової частини [NUMBER] . Шлюбні відносини між [PERSON] та солдатом [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області 16 жовтня 2015 року. ( який в подальшому після реєстрації шлюбу змінив своє прізвище на [PERSON] ). Відповідно до військового квитка серії [NUMBER] у 2023 році [PERSON] ( [INFO] ) було мобілізовано і направлено на проходження військової служби до військової частини [NUMBER] . 04.06.2024 виконуюче бойове розпорядження командира військової частини [NUMBER] № 1693 від 29.05.2024 року на позиції « [ADDRESS] , стрілець 1 піхотного відділення 2 піхотного взводу 2 піхотної роти військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] зник безвісті. З матеріалів службового розслідування вбачається, що солдат [PERSON] зник безвісти 04.06.2024 в ході бойових дій на позиції «БРАВО 4» в районі н.п. Новоолександрівка, Покровського району, Донецької області під час проведення відновлюваних дій на околиці н.п. Новоолександрівка, Покровського району, Донецької області захищаючи територіальну цілісність та державний суверенітет України. З пояснень радіотелефоніста 3 піхотної роти солдата [PERSON] , йому стало відомо, що 04.06.2024 він особисто бачив, що солдат [PERSON] після атаки FPV-дрону лежав на позиції «БРАВО-4», не рухаючись і не подавав ознак життя. З позиції солдат [PERSON] не повернувся. Пошуки тіла та уточнення інформації стосовно нього унеможливлюється бойовими діями та втратою позиції. Відповідно до витягу із наказу №367 від 27.06.2024 командира військової частини [NUMBER] про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] вважати, солдата [PERSON] зниклим безвісті. У червні місяці 2024 року [PERSON] звернулась до відділення поліції № 3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області із заявою, зареєстрованою у ЖЄО № 5273 від 17.06.2024. Вказана заява внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024221160000591 від 17.06.2024 слідчим відділу поліції № 3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області та розпочато досудове розслідування. 17.06.2024 від [INFO] надійшло сповіщення сім`ї №52/59 у якому зазначено, що військовослужбовець військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , [INFO] , під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини, відданий Військовій присязі на вірність Українському народові зник безвісти 04.06.2024 року поблизу н.п. Новоолександрівка, Покровського району, Донецької області. 15.07.2024 Заявниця отримала витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин щодо зникнення безвісті на території бойових дій її чоловіка [PERSON] . На telegram-каналі https://t.me/rusich_army/16048, Заявниця знайшла фото свого чоловіка на якому видно, що [PERSON] не подає ознаків життя (руху, дихання, м`язового тонусу), відкритті, засклянілі очі, виражене посмертне розкладання: (присутність трупних плям, мух і личинок на обличчі та одязі, неприродна поза голови та шиї, пошкодження тканин та явні сліди біологічного розкладу. З огляду на це, заявниця вважає, що військовослужбовець [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини, відданий Військовій присязі на вірність Українському народові зник безвісти 04.06.2024 поблизу н.п. Новоолександрівка, Покровського району, Донецької області. Оголошення [PERSON] загиблим необхідно для оформлення свідоцтва про смерть та в подальшому отримання матеріальної компенсації від держави за загибель при виконанні завдань по захисту Батьківщини, оформлення державних соціальних допомог. Заявниця вимушена звертатися до суду із цією заявою про встановлення факту, відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 серпня 2025 року відкрито провадження за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Харківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті, за правилами окремого провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 листопада 2025 року задоволено клопотання представника заінтересованої особи Міністерства оборони України - Ляшенко О.О. про залучення у якості заінтересованої особи Військову частину [NUMBER] . Залучено до участі у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Харківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті, у якості заінтересованої особи Військову частину [NUMBER] . Участь у справі сторін та інших учасників справи. Заявниця та представник заявниці - адвокат Шпіньова О.М. у судовому засіданні підтримали заяву про встановлення юридичного факту, просили задовольнити. Представник заінтересованої особи - Військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно довідки про доставку електронного документа судову повістку на судове засідання призначене на 12 березня 2026 року, отримано 11 березня 2026 року. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України - Ляшенко О.О. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Прохав врахувати письмові пояснення які були надані раніше, при розгляді справи. Представник заінтересованої особи - Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно довідки про доставку електронного документа судову повістку на судове засідання призначене на 12 березня 2026 року, отримано 11 березня 2026 року. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [PERSON] є дружиною захисника України, солдата [PERSON] , який виконував обов`язки по захисту Батьківщини у складі військової частини [NUMBER] на посаді стрільця 1 піхотного відділення 2 піхотного взводу 2 піхотної роти військової частини [NUMBER] . Шлюбні відносини між [PERSON] та солдатом [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області 16 жовтня 2015 року. ( який в подальшому після реєстрації шлюбу змінив своє прізвище на [PERSON] ). Відповідно до військового квитка серії [NUMBER] у 2023 році [PERSON] ( [INFO] ) було мобілізовано і направлено на проходження військової служби до військової частини [NUMBER] . Згідно акту службового розслідування від 27 червня 2024 року солдат [PERSON] зник безвісти 04.06.2024 в ході бойових дій на позиції «БРАВО 4» в районі н.п. Новоолександрівка, Покровського району, Донецької області під час проведення відновлюваних дій на околиці н.п. Новоолександрівка, Покровського району, Донецької області захищаючи територіальну цілісність та державний суверенітет України. З пояснень радіотелефоніста 3 піхотної роти солдата [PERSON] , йому стало відомо, що 04.06.2024 він особисто бачив, що солдат [PERSON] після атаки FPV-дрону лежав на позиції «БРАВО-4», не рухаючись, і не подавав ознак життя. З позиції солдат [PERSON] не повернувся. Пошуки тіла та уточнення інформації стосовно нього унеможливлюється бойовими діями та втратою позиції. Неправомірних дій солдатом [PERSON] під час ведення бойових дій не зафіксовано. Відповідно до витягу із наказу №367 від 27.06.2024 командира військової частини [NUMBER] про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] вважати, солдата [PERSON] зниклим безвісті. У червні місяці 2024 року [PERSON] звернулась до відділення поліції № 3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області із заявою, зареєстрованою у ЖЄО №5273 від 17.06.2024 року. Вказана заява внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024221160000591 від 17.06.2024 слідчим відділу поліції № 3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області та розпочато досудове розслідування. 17.06.2024 від [INFO] надійшло сповіщення сім`ї №52/59 у якому зазначено, що військовослужбовець військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , [INFO] , під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини, відданий Військовій присязі на вірність Українському народові зник безвісті 04.06.2024 поблизу н.п. Новоолександрівка, Покровського району, Донецької області. Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин щодо зникнення безвісті на території бойових дій від 15 липня 2024 року [PERSON] вважається зниклим на території бойових дій. В зв`язку з фактичними обставинами, які склалися заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть чоловіка та для державної реєстрацій його смерті. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 3 та п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 частини статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 591/1461/19. Встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті. Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, яка загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошених громадянина померлим. Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. З огляду на докази, наявні в матеріалах справи, які в сукупності свідчать про те, що 04.06.2024 виконуючи бойове розпорядження командира військової частини [NUMBER] № 1693 від 29.05.2024 на позиції « [ADDRESS] , стрілець 1 піхотного відділення 2 піхотного взводу 2 піхотної роти військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] зник безвісті. Проведені заходи, спрямовані на встановлення його місцезнаходження, позитивного результату не принесли. Враховуючи викладене, [PERSON] визнано зниклим безвісти у зоні бойових дій за особливих обставин, пов`язаних із активними бойовими діями на ділянці місцевості в районі н.п Новоолексндрівка покровського району Донецької області. Інформації та документів відносно того, що [PERSON] знаходиться у полоні або обліковується як загиблий (померлий), відсутні. Надані докази у своїй сукупності не свідчать про смерть [PERSON] , а лише про обґрунтоване припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 розглянула, зокрема, питання щодо початку відліку строку, передбаченого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою. Так, оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Суд звертає увагу, що згідно з Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (постанова КМУ №884 від 30.11.2016), цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх. У цьому Порядку під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби. За військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну. У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» - та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру». У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року № 5-р(ІІ)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori); «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali); «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2023 року у справі № 910/18214/19 також звертала увагу на співвідношення між загальною та спеціальною нормою. Так, спеціальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у певних випадках, визначених такою нормою права, а загальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у всіх випадках, крім тих, на які поширюється гіпотеза спеціальної норми. Тому загальна та спеціальна норми не суперечать одна одній, а встановлюють системне законодавче регулювання. Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. Потрібно наголосити на тому, що законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні. Велика Палата Верховного Суду для з`ясування змісту припису речення другого частини другої статті 46 ЦК України «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» використовує телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норми права. Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. Частину другу статті 46 ЦК України потрібно тлумачити з урахуванням динамічного характеру суспільних відносин, які в умовах воєнних дій, збройних конфліктів зазнають швидких і непередбачуваних змін. Це вимагає оперативного реагування з боку суду для забезпечення ефективної охорони прав і законних інтересів осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Стислість строків вирішення такої категорії справ та ухвалення судових рішень у досліджуваній категорії справ стає особливо важливою в умовах, коли йдеться про встановлення правового статусу осіб, які зникли безвісти під час воєнних дій, збройного конфлікту, оскільки затримки в правовому реагуванні можуть призвести до погіршення ситуації для постраждалих осіб, їхніх родин і суспільства загалом. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України. Також у цій постанові ВП ВС наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309). Так як Наказ № 309 втратив чинність, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 на території н.п.Новоолександрівка Гродівської громади Покровського району Донецької області велися активні бойові дії з 24.02.2022 по 20.04.2024. Отже, з цього моменту має вираховуватись строк, визначений ч. 2 ст. 46 ЦК України, так як відповідно до неї фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Таким чином вбачається, що на території ймовірної загибелі [PERSON] [INFO] активні бойові дії закінчилися 20.04.2024 і з цього часу минуло більше шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місцевості ймовірної загибелі сина заявника. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо наявності достатніх підстав для оголошення [PERSON] померлим. Одночасно суд роз`яснює учасникам справи та іншим заінтересованим особам, що згідно ч. 1 ст. 48 ЦК України, ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved