Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у листопаді 2025 р. заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є однією і тією самою особою. В обґрунтування заявлених вимог заявником зазначено, що [INFO] померла бабуся заявниці [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, спадкоємцями померлої є її дочка [PERSON] (спадкоємець першої черги) та її онука [PERSON] (спадкоємець п?ятої черги). До спадкового майна входить квартира за адресою [ADDRESS] . Між заявником та її матір?ю була досягнута домовленість, що після смерті [PERSON] , спадщину буде приймати заявник, проте 07.11.2025 постановою Дванадцятої КДНК відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, у зв?язку з відсутністю доказу родинних стосунків між [PERSON] , [INFO] та її рідною бабою [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв?язку з розбіжністю у прізвищі померлої, а саме у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] (дочки померлої), прізвище зазначено як [PERSON] , а в свідоцтві про смерть [PERSON] . Розбіжності виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм або правил і принципів міжмовного перетворення в ситуації контактного білінгвізму, при оформленні [PERSON] паспорта громадянина України та відповідно дане прізвище було зазначено у свідоцтві про смерть, було зазначено прізвище [PERSON] замість правильного [PERSON] . ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2025, визначено головуючого суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 24-25). Ухвалою судді від 05.12.2025 відкрито провадження по справі та витребувано спадкову справу (а.с. 27-28). У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, повідомлені належним чином про слухання справи, 23.02.2026 до суду було надіслано клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 98-99). Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про слухання справи, причини неявки суду не відомі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами за відсутності учасників справи на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. ІІІ. Фактичні обставини справи як вбачається із матеріалів справи, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 13). Згідно з свідоцтва про одруження від 22.02.2003 серії [NUMBER] , після укладення шлюбу [PERSON] , [INFO] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 14). Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 72). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у м. Києві (а.с. 15). Відповідно до постанови державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, Мельник М.П. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке належало гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв?язку з відсутністю доказу родинних стосунків між [PERSON] , [INFO] та її рідною бабою [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв?язку з розбіжністю у прізвищі померлої, а саме у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] (дочки померлої), прізвище зазначено як [PERSON], а в свідоцтві про смерть [PERSON] (а.с. 20). Згідно експертного висновку №056/1343-m від 03.08.2021 виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз прізвища [PERSON] (свідоцтво про смерть, копія паспорта, записи [PERSON] ) та [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] , запис мати [PERSON] ), рос. [PERSON] (копія паспорта, запис російською мовою [PERSON] ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб є ідентичними (а.с. 21). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявників важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що у судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Аналізуючи зібрані по справі докази та пояснення, суд приходить до висновку що заяву про встановлення юридичного факту суд визнає обґрунтованою, доведеною і такою, що підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовується, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved