Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Представником позивача адвокатом Єлісєєвим Дмитром Олексійовичем в інтересах позивача [PERSON] , пред`явлено до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому представник позивача просив: 1. Розірвати шлюб, укладений 25.05.2025 року між позивачем, [PERSON] , [INFO] , та відповідачкою, [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що було видано Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] , зроблено актовий запис № 392. 2. Розглядати дану позовну заяву про розірвання шлюбу без його участі та без участі позивача на всіх судових засіданнях призначених по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві представник позивача зазначив про те, що 25 травня 2025 року між позивачем, [PERSON] , [INFO] , та відповідачкою, [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що було видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , зроблено актовий запис № 392. Подружні відносини між сторонами припинені. Сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Основна причина розпаду сім`ї - різниця поглядів та характерів. Спільних дітей від шлюбу у сторін народжено не було. Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу. Позивач скористався даним правом та звертається до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Також, позивач вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення не принесли жодних результатів. Майновий спір відсутній. Ухвалою судді від 26 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, а справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, доручив представляти свої інтереси в суді адвокату Єлісєєву Дмитру Олексійовичу. У судове засідання представник позивача - адвокат Єлісєєв Дмитро Олексійович не з`явився, до суду подав письмову заяву, згідно даних якої просив розгляд цивільної справи проводити без його участі та участі позивача на всіх судових засіданнях, призначених по справі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, до суду подала письмову заяву, згідно відомостей якої просила розгляд цивільної справи проводити без її участі, після розірвання шлюбу повернути її дошлюбне прізвище [PERSON] та зазначити це у резолютивній частині рішення суду, позовні вимоги визнає у повному обсязі, позов просить задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних встановлених судом обставин. У справі встановлено, що позивач [PERSON] 25 травня 2025 року з відповідачем [PERSON] уклав шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 392, про що було видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Спільних дітей від шлюбу у сторін народжено не було. Подружні відносини між сторонами припинені. Сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Основна причина розпаду сім`ї - різниця поглядів та характерів. Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. У відповідності з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Позивач вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення не принесли жодних результатів. Майновий спір відсутній Таким чином, позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають повному задоволенню. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з вказаної норми закону клопотання відповідача [PERSON] про відновлення її дошлюбного прізвища підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 142 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вказаної норми закону, враховуючи подання відповідачем до початку розгляду справи по суті заяви про повне визнання позову, 50 відсотків судових витрат зі сплати судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а 50 відсотків судового збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved