Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 26 січня 2026 року представник позивача [PERSON] адвокат Яременко Д.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії АМ №1181322 від 22.01.2026 звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої зазначив, що 18 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за актовим записом № 225. У сторін народились спільні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу подружні відносини сторін поступово погіршились, в результаті чого, між подружжям зникло взаєморозуміння. [PERSON] та [PERSON] вже досить тривалий час спільне господарство не ведуть та не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо. Спільні діти подружжя проживають разом з матір`ю [PERSON] в селищі Чоповичі Коростенського району Житомирської області, між сторонами відсутній спір, щодо визначення місця їх проживання. Будь-які спроби сторін примиритись не дали бажаних результатів, оскільки у подружжя різні погляди на подружнє життя та сімейні цінності, відповідач в свою чергу не розуміє та не хоче зрозуміти сутності усіх проблем, які виникають у позивача. Сторонам не вдається підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Позивач стверджує, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, а надання строку для примирення не виправить стан шлюбних відносин, так як вище вказані обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення не призвели до жодних результатів, тому позивач просить суд розірвати шлюб. Явка та позиція сторін по справі: Позивач [PERSON] та представник адвокат Яременко Д.В. в судове засідання не з`явились. 10.03.2026 адвокат Яременко Д.В. подав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов разом з доказами до суду не подав, жодних заяв, клопотань від нього не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України,розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що 18 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за актовим записом № 225, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.17). У сторін народились спільні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с.18,19). Позивач зазначає, що сторони мають абсолютно різні погляди на побудову сім`ї та сімейні цінності, відповідач не розуміє та не хоче зрозуміти сутності усіх проблем, які виникають у позивача, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Вже досить тривалий час шлюбні стосунки між ними були припинені, вони не проживають разом та не ведуть спільне господарство, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. [PERSON] вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а надання строку для примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення не призвели до жодних результатів, тому позивач наполягає на розлученні. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства. У відповідності до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. А тому, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин згідно зі ст. 56 Сімейного кодексу України. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або встановити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з відсутністю відповідного клопотання позивача, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, набуте у шлюбі « [PERSON] ». Судові витрати вважати фактично понесеними.

Outcome: approved