Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

01.12.2025представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №75771784 від 21.05.2021 в розмірі 4 946 грн, а також понесені судові витрати, які складаються із 2422,40 грн судового збору та 4500 грн витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.05.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено вищевказаний кредитний договір, який підписаний електронним підписом позичальника, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 1 460 грн, строком на 30 днів із фіксованою процентною ставкою 1,99 %, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договорами виконало у повному обсязі шляхом перерахування на карту позичальника № [NUMBER] кошти у розмірі 1 460 грн. У свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 4 946 грн, що складається із: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 1 460 грн, заборгованості за процентам у розмірі 3 486 грн. 26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу №2610 за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №75771784 від 21.05.2021. В подальшому 03.04.2023 було укладено договір факторингу №030423-ФК відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило на користь ТОВ «Фінпром маркет» права вимоги за кредитним договором №75771784 від 21.05.2021. 15.12.2025 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. 16.01.2026 розгляд справи відкладено у зв`язку із першою неявкою відповідача та прийнято рішення про витребування доказів із АТ КБ "Приват Банк". 23.02.2026 відповідач у судовому засіданні позов визнав. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Судом відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України, було відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, а саме на 05.03.2026 о 14:00 год. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд встановив, що 21.05.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено Договір кредиту № 75771784, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 1 460 грн строком на 30 днів із фіксованою процентною ставкою 1,99 %, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Згідно із п. 6.5 Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Таким чином, у договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Отже, укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 1N6Xr7P2lS, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - [INFO]). Відповідно до платіжної інструкції 7cb5d870-72e9-437d-83a3-6cb829a8c85b підтверджено успішне проведення коштів в розмірі 1 460 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] . Крім того, відповідно до виписки витребуваної у АТ КБ «Приватбанк» по банківській картці за договором б/н за період 21.05.2021-24.05.2021 на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] 21.05.2021 було зараховано кошти у розмірі 1 460 грн. 26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу №2610 за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №75771784 від 21.05.2021. В подальшому 03.04.2023 було укладено договір факторингу №030423-ФК відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило на користь ТОВ «Фінпром маркет» права вимоги за кредитним договором №75771784 від 21.05.2021. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у форматі, придатній для приймання його змісту. Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Згідно ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даним в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредитору є належним виконанням. Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин,

Outcome: approved