Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернувся до суду позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 08.05.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферту) № 07.05.2025-100001298 . Відповідно до умов Договору Кредитодавець надав Позичальнику кредит у розмірі 5000 грн, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів від 08.05.2025 року. Строк користування кредитом становив 70 днів з дати його надання, а кінцева дата повернення кредиту 16.07.2025 року. Продовження (пролонгація) строку кредитування умовами Договору не передбачалося. Згідно з умовами Договору, процентна ставка «Економ» становила 0,01% за кожен день користування кредитом протягом першого періоду, а процентна ставка «Стандарт» 1% за кожен день користування кредитом у наступних періодах. Процентні ставки були фіксованими та не підлягали односторонньому збільшенню. Денна процентна ставка становила 0,8% та розраховувалася відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування». Комісії Договором не встановлювалися. Кредит було надано шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу, зазначених останнім у заявці. Днем надання кредиту вважався день списання коштів з рахунку Кредитодавця. Відповідно до умов Договору Позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти у строки, визначені заявкою, а також у разі прострочення виконання зобов`язань сплатити неустойку в розмірі 75 грн за кожен день прострочення. Кредитодавець виконав свої зобов`язання належним чином та в повному обсязі, надавши Позичальнику кредитні кошти у розмірі 5000 грн, що підтверджується відповідними платіжними документами. Будь-яких заперечень щодо факту отримання коштів Позичальником заявлено не було. Разом з тим Позичальник свої зобов`язання за Договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на дату подання позову утворилася заборгованість у загальному розмірі 10 307 грн, що складається з: 5 000 грн основна сума боргу (тіло кредиту); 2 807 грн нараховані проценти; 2 500 грн неустойка. Оскільки кредитний договір було укладено після внесення змін до законодавства щодо споживчого кредитування, нарахування неустойки є правомірним та відповідає вимогам чинного законодавства України. Договір було укладено в електронній формі шляхом акцепту оферти із використанням одноразового ідентифікатора (SMS-коду), що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та підтверджує належне укладення правочину. У зв`язку з вищевикладеним представник позивача звернувся до суду та просить задовольнити позов. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Будь-яких заяв чи клопотань до суду від неї не надходило, відзив на позовну заяву не подавала. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач повідомлена про розгляд справи належним чином, тому на підставі статті 280 Цивільного процесуального кодексу України справа може бути розглянута за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Відповідно до статті 281 ЦПК України, ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2026 року постановлено здійснити заочний розгляд справи. Суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, перевіривши обґрунтованість заявлених позовних вимог та їх відповідність нормам чинного законодавства України, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову з огляду на таке. Як убачається з копії кредитного договору (оферти) № 07.05.2025-100001298 від 08.05.2025 року (а.с.16-26), 08.05.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (Кредитодавець/Позивач) та [PERSON] (Позичальник/Відповідач) було укладено кредитний договір в електронній формі. Факт укладення договору саме Відповідачем підтверджується, зокрема, скриншотом ідентифікації через систему BankID (додаток 2 Скриншот BankID Свирид.pdf), а також матеріалами, що містяться у додатку 3 Свирид.pdf. Повноваження представника Позивача Лисенко О.С. підтверджуються відповідним документом (додаток 1 Повноваження представника Лисенко О.С..pdf). Відповідно до умов Договору (додаток 5) Позивач надав Відповідачу кредит у розмірі 5000 грн строком на 70 днів із кінцевою датою повернення 16.07.2025 року без права пролонгації. Факт перерахування кредитних коштів підтверджується платіжними документами, а саме рахунком (інвойсом) та підтвердженням проведення платежу через iPay (додаток 8 invoice-1-1401-iPay-ua (4).pdf), а також копією договору з ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» (додаток 4), що свідчить про правомірність використання відповідного платіжного сервісу. Зазначені докази підтверджують зарахування 08.05.2025 року грошових коштів на рахунок Відповідача. Умовами Договору передбачено процентну ставку «Економ» у розмірі 0,01% за кожен день користування кредитом протягом першого періоду та процентну ставку «Стандарт» у розмірі 1% за кожен день користування кредитом у наступних періодах; процентні ставки є фіксованими. Комісії за Договором не встановлювалися. Також передбачено обов`язок Позичальника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити неустойку в розмірі 75 грн за кожен день прострочення. Як убачається з детального розрахунку заборгованості ( а.с.29-36), станом на дату подання позову за Відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 10307 грн, яка складається з: 5000 грн основна сума боргу; 2807 грн нараховані проценти; 2500 грн неустойка. Докази направлення Відповідачу вимоги про погашення заборгованості містяться у додатку 6 Доказ-направлення (38).pdf. Доказів належного виконання Відповідачем зобов`язань за Договором, а також заперечень щодо факту отримання кредитних коштів чи правильності нарахування заборгованості матеріали справи не містять. За таких обставин, з огляду на підтверджений належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору, отримання Відповідачем грошових коштів та невиконання ним обов`язку щодо їх повернення і сплати передбачених договором платежів, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення у повному обсязі. Відповідно до Закон України «Про електронні довірчі послуги» визначено правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, а також порядок здійснення електронної ідентифікації осіб. Згідно зі статтею 1 зазначеного Закону, електронна ідентифікація це процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, що забезпечує однозначне встановлення особи. Ідентифікація може здійснюватися на підставі документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних. Відповідно до статті 14 цього Закону електронна ідентифікація здійснюється із застосуванням засобів електронної ідентифікації за схемами, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Закон України «Про електронну комерцію» визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції та порядок укладення електронних правочинів. Згідно з частинами першою, третьою, шостою та дванадцятою статті 11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом направлення оферти та її акцепту, а такий договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному законом, прирівнюється за правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі. Як встановлено судом, 08.05.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферту) № 07.05.2025-100001298 в електронній формі шляхом акцепту пропозиції Кредитодавця з використанням одноразового ідентифікатора (SMS-коду) Е667, надісланого на номер телефону [NUMBER] , зазначений Позичальником при реєстрації. Під час укладення договору [PERSON] пройшла належну електронну ідентифікацію через систему BankID, що забезпечило однозначне встановлення її особи як споживача фінансової послуги та відповідає вимогам законодавства щодо дистанційної ідентифікації. Відповідно до умов кредитного договору № 07.05.2025-100001298 від 08.05.2025 року Позичальнику надано кредит у розмірі 5000 грн строком на 70 днів із кінцевою датою повернення 16.07.2025 року. Кредит було надано шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок Позичальника 5168-75XX-XXXX-4410, що підтверджується платіжними документами та матеріалами справи. Умовами договору передбачено сплату процентів за користування кредитом, а також неустойки у разі прострочення виконання грошового зобов`язання. Як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на день звернення до суду утворилася заборгованість у загальному розмірі 10 307 грн, що складається з: 5000 грн основна сума боргу (тіло кредиту); 2807 грн нараховані проценти; 2500 грн неустойка. ТОВ «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання за договором у повному обсязі, перерахувавши Позичальнику грошові кошти у визначеному договором розмірі. Водночас [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлений строк не виконала, у зв`язку з чим допустила прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до статті 1054 Цивільний кодекс України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти у визначеному розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 1048, 1049, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 629 цього Кодексу, зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк, а у разі його порушення настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема сплата процентів та неустойки. Оцінивши подані докази в їх сукупності відповідно до статті 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що вимоги ТОВ «Споживчий центр» про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 07.05.2025-100001298 від 08.05.2025 року у розмірі 10 307 грн є законними, обґрунтованими та підтвердженими належними й допустимими доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати зі сплати судового збору 2 665, грн 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved