Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

У січні 2026 року позивачка [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] , в якому послалася на таке. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя №337/6328/13-ц від 15 листопада 2013 року із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 486 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття, починаючи з 24 жовтня 2013 року. 15 січня 2014 року Хортицьким відділом ДВС відкрито виконавче провадження №41485485 із примусового стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] . Рішення перебуває на примусовому виконанні Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса). Сума заборгованості зі сплати аліментів за період з червня 2018 року по грудень 2025 року, станом на 15 січня 2026 року, становить 283 608,00 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця. Згідно з розрахунком позивача розмір пені за час прострочення сплати аліментів станом за вказаний період становить 153 769 271,58 грн. Просить стягнути з відповідача пеню за час прострочення сплати аліментів у розмірі 283 608,00 грн. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Косєй К.В. в позовній заяві просила розгляд справи здійснити у її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи заперечень не мають. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, конверт повернуто з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" та через оголошення, опубліковане на офіційному сайті суду на порталі "Судова влада України", про причини неявки відповідач суду не повідомив. Відзив на позов не надав. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважав за можливе здійснити заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сторони з 12 лютого 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 17 березня 2014 року, що підтверджується копією зазначеного судового рішення справа №337-887-14ц /а.с.27/ та є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно /а.с.8/. Рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 15 листопада 2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі по 486 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття, починаючи з 24 жовтня 2013 року. /а.с.6/. Рішення суду в частині стягнення аліментів набрало законної сили 26 листопада 2013 року та перебуває на примусовому виконанні Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) /а.с.9/. Рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 08 квітня 2014 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с.7/. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого головним державним виконавцем Головкіною А., загальна заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 15 січня 2026 року складає 283 608,00 грн. /а.с.10-12/. Згідно листа головного державного виконавця Головкіної А. №31513 від 03 березня 2026 року з боржника [PERSON] примусово стягнуто та перераховано на рахунок стягувача грошові кошти 26 січня 2026 року у сумі 45 168,70 та 24 лютого 2026 року у сумі 236,04 грн.. Окрім цього, головним державним виконавцем надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 03 березня 2026 року, згідно якого, загальна заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 03 березня 2026 року складає 245 227,26 грн. /а.с.29-32/. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 даного Закону передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц у постанові від 3 квітня 2019 року виснувала, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Розрахунок пені за відповідний місяць, в якому було прострочено сплату суми аліментів, позивачем обраховано за формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. Згідно вказаної формули, ураховуючи розрахунок державного виконавця, розмір пені за прострочення сплати аліментів становить більше 100 відсотків заборгованості, яка за період з червня 2018 року по лютий 2026 року становить 245 227,26 грн. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі 661/905/19 у постанові від 14 грудня 2020 року зробив висновок про те, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. У матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем аліментних зобов`язань, так само як і докази відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості за аліментами. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial