Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

15.01.2026 року ТОВ "ФК "ЕЙС" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 09.04.2024 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та відповідачем укладено кредитний договір №7773743 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору, кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 11050,00 грн. на умовах, передбачених договором, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно умов договору відповідачу були перераховані кредитні кошти на його банківську карту в сумі 11050,00 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 42100,50 грн., яка складається з наступного: 11050,00 грн. - заборгованість за кредитом, 25525,50 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 5525,00 - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). 23.10.2024 року між первісним кредитором ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №23.10/24-Ф, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. В подальшому, 16.05.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ "ЕЙС" уклали договір факторингу №16/05/25-Е, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором №7773743 від 09.04.2024 року перейшло до ТОВ "ЕЙС". Відповідач не виконував своїх зобов`язань жодному з кредиторів, тому станом на момент подання позовної заяви у нього виникла заборгованість у розмірі 42100,50 грн., яка складається з наступного: 11050,00 грн. - заборгованість за кредитом, 25525,50 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 5525,00 - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Посилаючись викладене, представник ТОВ «Фінансова компанія "ЕЙС" просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №7773743 від 09.04.2024 року у розмірі 36575,50 грн., судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. У разі неявки відповідача просив провести заочний розгляд справи. Відповідач у визначений строк відзив до суду не направив, у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому, у відповідності до ст. ст. 280, 281 ЦПК України, за заявою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 09.04.2024 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та відповідачем укладено кредитний договір №7773743 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору, кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 11050,00 грн. на умовах, передбачених договором, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно умов договору відповідачу були перераховані кредитні кошти на його банківську карту в сумі 11050,00 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 42100,50 грн., яка складається з наступного: 11050,00 грн. - заборгованість за кредитом, 25525,50 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 5525,00 - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). 23.10.2024 року між первісним кредитором ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №23.10/24-Ф, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. В подальшому, 16.05.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ "ЕЙС" уклали договір факторингу №16/05/25-Е, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором №7773743 від 09.04.2024 року перейшло до ТОВ "ЕЙС". Із матеріалів справи слідує, що відповідач не виконував своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, тому станом на момент подання позовної заяви йому нараховано заборгованість у розмірі 36575,50 грн., яка складається з наступного: 11050,00 грн. - заборгованість за кредитом, 25525,50 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Так, відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). Оскільки, належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Також у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат по справі, які складаються з судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved