Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі частки від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.07.2006 року вона уклала шлюб з відповідачем, який рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 22.12.2023 року розірвано. За час шлюбу у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу Яворівського районного суду Львівської області стягувались аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви 18.07.2023 року. Відповідач вчасно та в повному обсязі сплачує аліменти на утримання доньок. Одна [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років і вона стала повнолітньою, на даний час навчається у Національному лісотехнічному університеті України та є студентом 1 курсу навчально-наукового інституту деревообробних технологій та дизайну на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2025 року по 30.06.2029 року. Донька проживає разом із нею на знаходиться на її утриманні. Навчання доньки у м.Львові потребує значних витрат, зокрема: вартість проїзду до місця навчання, вартість харчування та посібників для навчання, вартість самого проживання. Самостійно їй важко оплачувати вказані витрати пов`язані зі навчанням, що змушує її обмежуватись у виборі певних речей з метою економії їх на навчання доньки. На сьогоднішній день вона не має реальної змоги самостійно надавати належну, повноцінну матеріальну допомогу, адже витрати по навчанню значні та потребують не малих коштів. [PERSON] як батько доньки має офіційні доходи, оскільки є військовослужбовцем та проходить службу на полігоні поблизу с.Старичі Яворівського району Львівської області та має змогу сплачувати аліменти на утримання доньки у зв`язку із її навчанням. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала та просила такі задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив щодо задоволення таких. Процесуальні дії в справі Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 22.01.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 17.02.2026 року. За клопотанням відповідача судове засідання у справі відкладено до 02.03.2026 року. Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. 02.03.2026 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, відповідно до абз.2 ч.1 ст.244 ЦПК України, та відклав його ухвалення та проголошення на 11 години 00 хвилин 05.03.2026 року. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 22.12.2023 року розірвано. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.02.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області. Судовим наказом Яворівського районного суду Львівської області від 16.08.2023 року у справі №944/4626/23, вирішено стягувати щомісячно з боржника [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , в користь стягувача [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви 18.07.2023 року. Згідно із довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №112 від 20.01.2026 року, виданою Яворівською міською радою Львівської області, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Національного лісотехнічного університету України №71 від 16.01.2026 року, [PERSON] є студентом 1 курсу навчально-наукового інституту деревообробних технологій і дизайну (денна форма навчання) Національного лісотехнічного університету України. Термін навчання з 01.09.2025 року до 30.06.2029 року. Мотиви та оцінка суду Доказами, відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 ст.141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно ч.ч. 1, 3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стаття 200 СК України визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно вимог ч.2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» за якою, батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3, 18 Конвенції «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції; нормативно-правовий акт № 475/97-ВР від 17.07.1997 Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Це положення відображене і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Необхідною умовою утримання батьками повнолітніх сина, дочки є можливість батьків надавати таку допомогу. Якщо батько, мати не мають відповідних коштів, нерухомого майна, які б забезпечили утримання сина, дочки, виконання цього їх обов`язку буде неможливим. У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 в справі №346/103/17, суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, проаналізувавши вищевикладені положення законодавства, відзначає, що утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, є обов`язком батьків. Беручи до уваги те, що повнолітня донька сторін у справі продовжує навчання у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач є особою працездатного віку та офіційно працевлаштований, має можливість надавати повнолітній доньці допомогу, пов`язану із навчанням. Докази про те, що він не має можливості надавати таку допомогу, відсутні, а тому суд вважає, що на відповідача можна покласти обов`язок щодо утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Визначаючи розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, суд враховує стан здоров`я повнолітньої дитини, заявлений позивачем розмір аліментів та зважає на рівність обов`язків обох з батьків брати учать в її утриманні, а також спроможність надавати матеріальну допомогу дорослій доньці, а також бере до уваги визнання відповідачем позовних вимог. З врахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі частки від всіх видів його заробітку, вважаючи такий розмір аліментів достатнім, справедливим і таким, що може забезпечити потреби [PERSON] , при цьому не порушуючи рівність обов`язку батьків в забезпеченні утримання доньки. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Водночас вимоги позову про стягнення аліментів не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму до уваги не приймаються, оскільки мінімальний розмір аліментів на повнолітню дитину законом не встановлений. При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тобто вони не позбавлені права в майбутньому звернутися до суду з позовом в порядку ст.ст.192, 201 СК України про збільшення або зменшення розміру аліментів, якщо для цього будуть наявними обґрунтовані підстави. На думку суду, такий розмір аліментів буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам як повнолітньої доньки, яка навчається, при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати Відповідно до ч.1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. При вирішенні питання про стягнення судового збору суд враховує положення ч.6 ст.141 ЦПК України, ст.5 Закону України «Про судовий збір», та, зважаючи на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору при розгляді даної справи, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1331,20 грн.

Outcome: approved