Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Виклад позиції заявника та зацікавленої особи. 19 січня 2026 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] є її сином. Дану заяву обґрунтовано наступним. Заявниця [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,19 га на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, яку вона має намір подарувати своєму синові [PERSON] , однак за наявними документами неможливо встановити факт їхніх з сином родинних стосунків, так як в свідоцтві про народження сина його прізвище вказано як « [PERSON] », а її прізвище відповідно до паспорта та свідоцтва про шлюб « [PERSON] ». Заявниця зазначає, що даний юридичний факт їй необхідно для здійснення свого права на дарування належної їй земельної ділянки своєму сину, тому з цією заявою вона вимушена звернутись до суду. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Томашпільського районного суду від 21 січня 2026 року відкрито окреме провадження у даній справі, справу призначено до розгляду на 10 березня 2026 року. Доводи учасників процесу. В судовому засіданні заявниця [PERSON] , заяву підтримала та просила її задовольнити. Вказала, що син в неї єдиний [PERSON] . Представник заінтересованої особи [PERSON] , адвокат Семко В.М. у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви та проти обставин викладених в заяві. Вказав, що [PERSON] зараз служить. Підтвердив, що [PERSON] є сином [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила про те, що [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] . Вказана обставина їй відома, оскільки вона є сусідкою [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] . Вказана обставина йому відома, оскільки він проживає по сусідству з сім`єю [PERSON] , також він навчався спільно з [PERSON] . На заявницю в селі завжди казали «Матеішина». Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і достовірність показань сторін по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно ч.9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92). Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що до суду звернулася [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10 січня 2026 року, 22 червня 1975 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] / [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 січня 2026 року, [PERSON] народився [INFO] . Його матір`ю значиться [PERSON] , а батьком [PERSON] . Згідно довідки Вилянського старостинського округу Томашпільської селищної ради № 6 від 13 січня 2026 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно є сином [PERSON] , [INFO] . Як встановлено з виписки з погосподарської книги № 2 за 2011-2015 рр по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою домогосподарства [ADDRESS] , головою домогосподарства значиться [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] син. З виписки з погосподарської книги № 2 за 2016-2020 рр по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою домогосподарства [ADDRESS] , встановлено, що головою домогосподарства значиться [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] син. З виписки з погосподарської книги № 2 за 2021-2025 рр по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою домогосподарства [ADDRESS] , встановлено, що головою домогосподарства значиться [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] син. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 квітня 2007 року, [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] , спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з земельної ділянки, площею 2,19 га, в межах згідно з планом розташованої на території Вилянської сільсьської ради Томашпільського району Вінницької області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно ч.1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Отже, той факт, що [PERSON] , [INFO] є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджений належними та допустимими доказами. Також заявником підтверджено необхідність встановлення факту родинних відносин для здійснення свого права на дарування належної їй земельної ділянки своєму сину. Висновки суду за результатом розгляду справи. Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оскільки, судом встановлено та доведено, що [PERSON] , [INFO] є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , даний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджений належними та допустимими доказами, даний юридичний факт має для заявника юридичне значення і впливатиме на здійснення останньою свого права на дарування належної їй земельної ділянки своєму сину, тому заява [PERSON] про встановлення юридичного факту - факту родинних відносин підлягає до задоволення. Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Згідно довідки МСЕК серії 2-18 АВ № 041137 [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи загального захворювання безтерміново. Таким чином судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved