Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

26 січня 2026 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») надійшла позовна заява ТзОВ «Споживчий центр», за підписом представника Горної В.І., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка сформована в системі «Електронний суд» 22 січня 2026 року. В обґрунтування позову зазначає, що 17 червня 2023 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) №17.06.2023-100000771, відповідно до умов якого Позичальнику надано кредит у розмірі 4500,00 грн. строком на 42 дні, тобто до 28 липня 2023 року, із фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 2,1% за день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Стверджують, що ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало належним чином та у повному обсязі. Натомість [PERSON] провела лише часткову оплату в рахунок погашення заборгованості, тобто свої зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 6579,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500, 00 грн. та по процентах 2079,00 грн. Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №17.06.2023-100000771 у розмірі 6579,00 грн. та судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 6000, 00 грн., докази понесення яких будуть подані відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Ухвалою суду від 27.01.2026р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, учасникам справи надано строк для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 18 лютого 2026 року о 09 год. 00 хв., яке відкладено у зв`язку із першою неявкою відповідача на 05 березня 2025 року о 11 год. 30 хв. В судове засідання представник ТзОВ «Споживчий центр», будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення такого засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 52), не з`явилася, проте в прохальній частині позову зазначила про розгляд справи у спрощеному провадженні за відсутності представника позивача, у випадку неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 1-7). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про дату, час та місце проведення судового засідання за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] ; жодних заяв чи клопотань в суд не подавала, правом на надання відзиву на позов не скористалася. При цьому, в суд повернулись поштові конверти із судовими повістками у зв`язку із відсутністю адресата (а.с. 48-49, 53-54). Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою її реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, відповіддю № 2275532 від 27.01.2026р. з Єдиного державного демографічного реєстру. (а.с. 44) у зв`язку з чим в суд повернулися конверти із викликом на судові засідання, суд вважає відповідача такою, що повідомлена про дату, час та місце судового засідання належним чином. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності учасників справи. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи і від якої не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 11 листопада 2010 року внесено запис про реєстрацію ТзОВ «Споживчий центр», вид економічної діяльності якого 64.92 інші види кредитування (основний), що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.10.2023р. (а.с. 8). Згідно відкритих даних Комплексної інформаційної системи Національного банку України (https://kis.bank.gov.ua/search-fu) за даними Державного реєстру фінансових установ 28 квітня 2011 року внесено дані про ТзОВ «Споживчий центр» як фінансову установу, що надає послуги з надання коштів та банківських металів у кредит. 17 червня 2023 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) №17.06.2023-100000771 (надалі Договір), який складається із Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявки кредитного договору та Примірної відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору (а.с. 11-18), що підписано шляхом використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором Н666, який було надіслано на фінансовий номер 0683626266. Вказане відповідає положенням підпунктів 2.1., 2.2. п. 2 Пропозиції від 17.06.2023р., у яких зазначено, що електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається Кредитодавцем та Позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті Кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті Кредитодавця; заявка, сформована на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Відповідно до п. 15 Заявки та Відповіді Позичальника від 17.06.2023р. спосіб (способи) ідентифікації та верифікації споживача: отримання ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ, що підтверджується інформацією отриманої з центрального вузла Системи BankID НБУ на електронний запит на ідентифікацію з даними користувача [PERSON] (а.с. 40). Також, 17 червня 2023 року сформовано відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) Кредитного договору №17.06.2023-100000771 із відображенням істотних умов останнього (а.с. 17). Згідно з п. 17 Заявки від 17.06.2023р. Позичальник підтверджує, що йому надані та він отримав інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (він ознайомився з посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/rozkritta-informacii), паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», графік платежів з переліком складових загальної вартості кредиту відповідно до Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, примірник цього договору. У підпункті 3.1. п. 3 Пропозиції від 17.06.2023р. зазначено, що за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти. Відповідно до підпункту 3.3. п. 3 Пропозиції від 17.06.2023р. у п. 1-4, 8 Заявки та Відповіді Позичальника від 17.06.2023р. сторони погодили надання кредиту з 17 червня 2023 року в розмірі 4500,00 грн. на строк 42 дні із датою повернення (виплати) кредиту 28 липня 2023 року та сплатою фіксованої незмінної процентної ставки у розмірі 2,1% за день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Згідно з п. 11 Заявки та Відповіді Позичальника від 17.06.2023р. протягом строку дії договору тарифи за фінансовою послугою залишаються незмінними. Комісії договором не встановлені. Кредитодавець не надає супровідних послуг. Відповідно до підпункту 4.1 п. 4 Пропозиції від 17.06.2023р. Кредитодавець надає Позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49ХХ-ХХХХ-3465. При цьому, Позичальник згідно з підпунктом 11.5. п. 11 Пропозиції від 17.06.2023р. підтверджує, що вказаний ним для переказу коштів платіжний засіб/поточний рахунок належить виключно Позичальнику на законних підставах, право на його використання не зупинене, не припинене, не обмежене іншим чином, платіжний засіб не є втраченим, безперешкодно використовується виключно Позичальником. 17 червня 2023 року о 11:04 АТ КБ «ПриватБанк», на підставі договору №4507 від 01.11.2020р. про надання послуг в системі LiqPay (а.с. 19-24), через систему платежів LiqPay перерахувало грошові кошти в розмірі 4500,00грн. за Кредитним договором № 17.06.2023-100000771 на номер картки 414949*65, ID операції [NUMBER] (а.с. 27). Графік платежів за Договором визначено у п. 10 Заявки та Відповіді Позичальника від 17.06.2023р., а саме: проценти, розраховані вищевказаним способом за первинний, черговий періоди, сплачуються в останній день первинного, чергового періоду відповідно; кількість платежів зі сплати Процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються Проценти. Сума Кредиту у розмірі 4500,00 грн. сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається Кредит. В матеріалах справи наявна Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 17.06.2023-100000771 від 17.06.2023р. про споживчий кредит, укладеного між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] (а.с. 12), в якій графік платежів відповідно до п. 10 Заявки та Відповіді Позичальника від 17.06.2023р. Згідно з підпунктом 6.1. п. 6 Пропозиції від 17.06.2023р. Позичальник зобов`язується використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата Процентів, Комісії - у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. У підпункті 4.3 п. 4 Пропозиції від 17.06.2023р. вказано, що днем надання Кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. У разі несплати Кредиту та/або Процентів у встановлені договором терміни/строки, відповідно до підпункту 9.1. п. 9 Пропозиції від 17.06.2023р. сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/або Процентів та/або Комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених Договором. Як зазначено у підпункті 10.1 п. 10 Пропозиції від 17.06.2023р. цей Договір набирає чинності з дати отримання Кредитодавцем у інформаційній системі Кредитодавця від Позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим Позичальником від Кредитодавця на номер телефону Позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі Кредитодавця. Цей договір діє протягом одного року(ів). Відповідно до підпунктів 10.3. п. 10 Пропозиції від 17.06.2023р. Позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору у порядку, передбаченому законодавством. При цьому Позичальник зобов`язаний повернути Кредитодавцю кредит та сплатити Проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення. Із розрахунку заборгованості за договором №17.06.2023-100000771 від 17.06.2023р., станом на 19.01.2026 року вбачається, що відповідач вносила часткову оплату на погашення Кредиту, а саме 26 червня 2023 року та 06 липня 2023 року в розмірі по 945,00 грн. та має заборгованість за кредитом у загальній сумі 6579,00 грн., а саме: 4500,00 грн. основний борг; 2079,00 грн. проценти, нараховані за період з 17 червня 2023 року по 28 липня 2023 року (а.с. 29-39). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст.203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України такий правочин може бути визнаний судом недійсним. У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Так, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до абз. 2 ч. 3, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму і є таким, що укладений у письмовому вигляді. Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Отже, якщо форма договору електронна, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Дана позиція висловлена в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду ВС від 12.01.2021р. по справі № 524/5556/19 (провадження №61-16243 св 20). Як вбачається з матеріалів справи, а саме Кредитного договору №17.06.2023-100000771 від 17.06.2023р., підписуючи такий відповідач вказав шляхом проходження ідентифікації даних споживача через Систему BankID НБУ своє ім`я, паспортні дані, ідентифікаційний номер, номер карткового рахунку, місце проживання, фінансовий номер телефону, а також смс з кодом, що свідчить про використання одноразового ідентифікатора при здійсненні підпису стороною кредитного договору, зокрема, здійснення підпису [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, провівши аналіз законодавства у сфері комерційної концесії, суд приходить до висновку, що [PERSON] уклала Кредитний договір №17.06.2023-100000771 від 17.06.2023р., за яким отримала кредит на суму 4500,00 грн. строком на 42 днів: з 17 червня 2023 року по 28 липня 2023 року, на умовах платності та поворотності. Отримання відповідачем [PERSON] 17 червня 2026 року коштів за Кредитним договором №17.06.2023-100000771 від 17.06.2023р. підтверджується квитанцією про переказ коштів через систему платежів LiqPay (а.с. 27) та не оспорюється відповідачем. Таким чином, судом встановлено, що відповідач отримала кошти та сторонами узгоджено істотні умови кредитного договору, зокрема, розмір кредиту, строк кредитування, строк дії договору, процентна ставка та порядок нарахування відсотків Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання згідно ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч.ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно із розрахунком заборгованості за договором №17.06.2023-100000771 від 17.06.2023р., станом на 19.01.2026 року (а.с. 29-39) відповідач вносила часткову оплату на погашення Кредиту, а саме 26 червня 2023 року та 06 липня 2023 року в розмірі по 945,00 грн. Відповідач [PERSON] не надала суду доказів погашення заборгованості по кредиту в повному обсязі. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи заявлені позивачем вимоги, беручи до уваги наданий Товариством розрахунок, який перевірено судом, відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача [PERSON] щодо укладення Кредитного договору №17.06.2023-100000771 від 17.06.2023р. та отримання 4500,00 грн. у кредит, за відсутності доказів повного погашення заборгованості, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, п. 1-3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи положення ч. 1, 3 ст. 133, ч. 1, 8 ст.141 ЦПК України, беручи до уваги клопотання представника позивача щодо надання підтверджуючих документів по витратах на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача ТзОВ «Споживчий центр» в розмірі 2662,40 грн., в іншій частині питання по судових витратах судом не вирішується. На підставі ст. 8, 42 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 203-207, 509, 526-527, 530, 610-612, 625, 626, 628, 629, 633-634, 638, 639, 1048-1050, 1054-1055, 1056-1, Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про споживче кредитування»,

Outcome: approved