Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом, в якому просить визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку кадастровий номер 2622885200:03:001:0074, площею 0,0981 га, та земельну ділянку кадастровий номер 2622885200:02:010:0089, площею 0,3670 га, місце розташування: за межами населеного пункту села Пійло Калуської міської ради Калуського району Івано-Франківської. Так, [INFO] померла [PERSON] (далі-спадкодавець), останнім місцем проживання якої було [ADDRESS] , яка була матір`ю [PERSON] (далі позивач). 10 червня 2025 року мною, [PERSON] , було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Однак постановою державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, виконуючої обов`язки державного нотаріуса Калуської державної нотаріальної контори, що знаходиться в м. Калуш по вул. с. Бандери, буд.5 Івано-Франківської області Фединою А.М. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,0981 га і 0,3670 га, які знаходиться за межами населеного пункту с. Пійло Калуського району Івано-Франківської області через те, що право власності на вказані земельні ділянки виникло у [PERSON] після її смерті. У зв`язку із цим, зараз позивач не має можливості у позасудовому порядку оформити спадкові права на спірні земельні ділянки, що й стало підставою для звернення до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Представник відповідача Калуської міської ради Білецький Б. подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що просять прийняти суд законне та обґрунтоване рішення з врахуванням норм законодавства, що регулюють дані правовідносини без стягнення судових витрат з відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , останнім місцем проживання якої було [ADDRESS] , яка була матір`ю [PERSON] . За життя [PERSON] була включена у списки громадян, які претендували на земельну частку в селі Пійло Калуського району Івано-Франківської області. Згідно Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серія ІФ реєстраційний № 81, [PERSON] , яка мешкає у с. Пійло Калуського району Івано-Франківської області на підставі рішення Пійлівської сільської ради народних депутатів від 20.12.1995, отримала в приватну власність земельну ділянку в розмірі 23,00 умовних кадастрових гектарів на території Пійлівської сільської ради Калуського району в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості. Сертифікат виготовлений і одному примірнику, який видавався на руки [PERSON] , зареєстрований у книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої частки за №81. Спадкодавцю була виділена в натурі та належала земельна ділянка площею 0,0981 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5101391232025 звідки вбачається, що 12.06.2025 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ця земельна ділянка була зареєстрована в даному реєстрі та їй був присвоєний кадастровий номер 2622885200:03:001:0074, уточнено площу 0,0981 га, а також місце розташування: за межами населеного пункту села Пійло Калуської міської ради Калуського району Івано-Франківської області. Також [PERSON] була виділена в натурі та належала земельна ділянка площею 0,3670 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4601565402025 звідки вбачається, що 12.06.2025 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ця земельна ділянка була зареєстрована в даному реєстрі та їй був присвоєний кадастровий номер 2622885200:02:010:0089, уточнено площу 0,3670 га, а також місце розташування: за межами населеного пункту села Пійло Калуської міської ради Калуського району Івано-Франківської області Крім того, згідно Державного акта про право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 021499, що виданий на підставі рішення сесії Пійлівської сільської ради від 10.09.1999 також підтверджується право спадкодавця на земельні ділянки площею 0,981 га та 0,3670га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані за межами населеного пункту с. Пійло Пійлівської сільської ради. Однак право власності на вказані земельні ділянки не підтверджено, так як державний акт виданий після її смерті. У такому випадку така земельна ділянка входить до складу спадщини. Я, як спадкоємець, фактично вступила в управління спадковим майном, обробляю цю земельну ділянку, користуюся нею відповідно до цільового призначення. Згідно Витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативно грошова оцінка земельних ділянок становить 8940,64 грн. Крім позивача інших спадкоємців не має. Через те, що позивачу не видано свідоцтво про право власності на спадкове майно він не набуває прав власника належного майна. Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. В силу ст. 80 ЗК України, суб`єктами права власності на землю є, зокрема, громадяни. Згідно ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст. 118 ЗК України, процедура приватизації розпочинається після надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи. [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. 10.06.2025 року позивач звернулася із заявою до державного нотаріуса Калуської районної державної нотаріальної контори щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] на земельну ділянку кадастровий номер 2622885200:03:001:0074, площею 0,0981 га, та земельну ділянку кадастровий номер 2622885200:02:010:0089, площею 0,3670 га, місце розташування: за межами населеного пункту села Пійло Калуської міської ради Калуського району Івано-Франківської області. Однак постановою державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, виконуючої обов`язки державного нотаріуса Калуської державної нотаріальної контори, що знаходиться в м. Калуш по вул. с. Бандери, буд.5 Івано-Франківської області Фединою А.М. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,0981 га і 0,3670 га, які знаходиться за межами населеного пункту с. Пійло Калуського району Івано-Франківської області через те, що право власності на вказані земельні ділянки виникло у [PERSON] після її смерті. В силу ч.1ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином до позивача перейшло право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, позивачка не заявила про відмову від спадщини, а звернулася із заявою про її прийняття. Положеннями ст. 152 ЗК України, передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18, зазначив, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України, оформлення речових прав на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до пункту а частини третьої статті 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) захист прав громадян юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод. За життя [PERSON] була включена у списки громадян, які претендували на земельну частку в селі Пійло Калуського району Івано-Франківської області. Згідно Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серія ІФ реєстраційний № 81, [PERSON] , яка мешкає у с. Пійло Калуського району Івано-Франківської області на підставі рішення Пійлівської сільської ради народних депутатів від 20.12.1995, отримала в приватну власність земельну ділянку в розмірі 23,00 умовних кадастрових гектарів на території Пійлівської сільської ради Калуського району в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості. Сертифікат виготовлений і одному примірнику, який видавався на руки [PERSON] , зареєстрований у книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої частки за №81. Спадкодавцю була виділена в натурі та належала земельна ділянка площею 0,0981 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5101391232025 звідки вбачається, що 12.06.2025 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ця земельна ділянка була зареєстрована в даному реєстрі та їй був присвоєний кадастровий номер 2622885200:03:001:0074, уточнено площу 0,0981 га, а також місце розташування: за межами населеного пункту села Пійло Калуської міської ради Калуського району Івано-Франківської області. Також [PERSON] була виділена в натурі та належала земельна ділянка площею 0,3670 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4601565402025 звідки вбачається, що 12.06.2025 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ця земельна ділянка була зареєстрована в даному реєстрі та їй був присвоєний кадастровий номер 2622885200:02:010:0089, уточнено площу 0,3670 га, а також місце розташування: за межами населеного пункту села Пійло Калуської міської ради Калуського району Івано-Франківської області Крім того, згідно Державного акта про право приватної власності на землю серії IV-ІФ № 021499, що виданий на підставі рішення сесії Пійлівської сільської ради від 10.09.1999 також підтверджується право спадкодавця на земельні ділянки площею 0,981 га та 0,3670га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані за межами населеного пункту с. Пійло Пійлівської сільської ради. Однак право власності на вказані земельні ділянки не підтверджено, так як державний акт виданий після її смерті. У такому випадку така земельна ділянка входить до складу спадщини. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26грудня 1992року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). На підставі абз. 5 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК Внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, місце розташування яких визначено за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), які розроблені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою", відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Враховуючи те, що позивачу не видано свідоцтво про право власності на спадкове майно він не набуває прав власника належного майна. За таких підстав, суд, переконується в тому, що саме тому позивач має право звертатися до суду з позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та проведення державної реєстрації за ними права власності на цю земельну ділянку.

Outcome: approved