Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача зазначивши, що 26.01.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 8283289 за умовами якого останній отримав грошові кошти на картковий рахунок. 27.03.2025року між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27/03/25 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» передано права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру боржників №7 від 26.06.2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24222,00 грн., з яких: 6000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5187,00 грн сума заборгованості за відсотками, 12000,00 грн. сума заборгованості за неустойкою, 1035,00 грн. комісія за надання кредиту. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.03.2025 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслана судом на адресу відповідача повістка повернулася до суду з відміткою працівника пошти у рекомендованому повідомленні №067084681145 «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить її належне вручення. Відзиву, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом установлено, що 26.01.2025 року [PERSON] уклав з ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» договір кредитної лінії № 8283289, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, для задоволення власних потреб, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково та сплатити відсотки від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Як вбачається з договору кредитної лінії №8283289 від 26.01.2025 року сума кредиту становить 6000,00 грн, на строк 360 днів, денною процентною ставкою (фіксованою) 0,95% в день, дата повернення позики 20.01.2026 року, неустойка за день 300,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 3194,73%, орієнтовна загальна вартість 27555,00 грн. Згідно з п.2.2.8 Договору комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає1035,00 грн. Згідно з довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес», 26.01.2025 року [PERSON] перераховано кошти у сумі 6000,00 грн на картку № [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості наданої ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів», загальна заборгованість [PERSON] станом на 26.06.2025 року складає 24222,00 грн. 27.03.2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/03/25 та додаткову угоду №5 від 26.06.2025року, відповідно до умов яких ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання(позики), плату за позикою ( плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів». 26.06.2025 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 безпечне агенство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду №5 до договору факторингу №27/03/2025, якою врегульовано ціну продажу згідно Реєстру боржників. Актом прийому-передачі Реєстру боржників №7 від 26.06.2025 року позивачу переданий Реєстр боржників відповідно до умов договору факторингу №27/03/2025 року, що підтверджує факт переходу до позивача прав вимоги заборгованості. За платіжною інструкцією №735 від 30.06.2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» перераховано ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» грошові кошти за відступлення права вимоги. Як убачається з Реєстру боржників №7 від 26.06.2025 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 24222,00 грн, в тім числі: 6000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою, 5187,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 12000,00 грн. неустойка, 1035,00 грн комісія за надання кредиту. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Отже, між відповідачем та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», укладено договір надання коштів у кредит у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, йому перераховані кредитні кошти, які він використовував. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості в установлені договором строки, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід стягнути заборгованість у загальному розмірі 12222,00 грн. з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 5187,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 1035,00 грн. комісія за надання кредиту та позов в цій частині задовольнити. Водночас суд зауважує, що відповідно до п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, позивачу в стягненні неустойки в сумі 12000,00 грн потрібно відмовити. Згідно з ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . На підставі викладеного,

Outcome: partial