Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

24.12.2025 до суду надійшла позовна заява ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 352590270 від 29.08.2024 у розмірі 26 166,34 грн з підстав порушення зобов`язань за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 29.08.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір № 352590270, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надано позичальнику кредит у сумі 14 200,00 грн, які перерахував через банк-провайдер на картковий рахунок відповідача. 10.12.2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № МВ-ТП/12, відповідно до якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право грошової вимоги до [PERSON] 28.05.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 28/0525-01, відповідно до якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» право грошової вимоги до [PERSON] 16.07.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу № 16/07/25-Е, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступило ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату, а ТОВ «ФК «ЕЙС» прийняв належні права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в розмірі заборгованості 31 103,14 грн, яка складається з: 18 460,00 грн сума заборгованості за кредитом; 7 706,34 грн - сума заборгованості по несплаченим відсоткам; 4 936,80 грн штрафні санкції. Проте, позивач зазначив, що не заявляє вимог щодо стягнення штрафних санкцій, у зв`язку із чим загальна сума заборгованості становить 26 166,34 грн, яка складається з 18 460,00 грн сума заборгованості за кредитом; 7 706,34 грн сума заборгованості по несплаченим відсоткам. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач свої зобов`язання не виконав. Після відступлення прав вимоги за цим договором відповідачем не здійснювалось платежів на погашення заборгованості. Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за вищезазначеним договором у загальному розмірі 26 166,34 грн, судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою від 29.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 96). Копію ухвали від 29.12.2025 було направлено відповідачу рекомендованим листом із повідомленням за адресою, що є його зареєстрованим місцем проживання, однак конверт із поштовим відправленням повернувся на адресу суду неврученим з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (відмітка відділення зв`язку від 11.01.2026) (а.с. 99). Позовна заява з доданими до неї документами була направлена відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання до звернення до суду із позовом, що підтверджується долученими до позовної заяви описом вкладення у конверт та списком відправлень від 09.12.2025. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 190 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Згідно з положеннями ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Отже, відповідач є таким, що отримав копію ухвали від 29.12.2025 у день проставлення відмітки у поштовому повідомленні про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстровані у встановленому законом порядку 11.01.2026 (а.с. 99). Ухвалою від 03.02.2026 частково задоволено клопотання представника позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» про витребування доказів, витребувано в АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо належності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжної картки № 5168-74XX-XXXX-3119, а також виписку про зарахування коштів на платіжну карту [NUMBER] за період з 29.08.2024 по 03.09.2024 в сумі 14 200,00 грн (а.с. 101-102). 20.02.2026 до суду надійшли витребувані матеріали від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 106-110). Відзиву на позов відповідач не подав. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України. 04.03.2026 судом завершено розгляд справи та суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву для виготовлення його повного тексту до 09.03.2026. Дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. 29.08.2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 352590270 в електронній формі шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надіслання на номер мобільного телефону відповідача. Згідно з умовами цього договору, відповідач отримав кредит у сумі 14 200,00 грн, строком користування кредитом 182 дні, з дисконтною процентною ставкою 164,25 % річних (а.с. 3241). Вказаний договір підписаний відповідачем в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» шляхом акцепту оферти позичальником, підписаного одноразовим ідентифікатором, що підтверджується долученою до позовної заяви довідкою щодо дій позичальника у вказаній інформаційно-телекомунікаційній системі (а.с. 14). Також, 29.08.2024 відповідач ознайомився з паспортом споживчого кредиту продукту «ТРЕНД» до Договору № 352590270 від 29.08.2024 шляхом його підписання одноразовим ідентифікатором (а.с. 30-31). Того ж дня відповідачу [PERSON] на його картковий рахунок було перераховано суму кредиту 14 200 грн, що підтверджується копією платіжного доручення від 29.08.2024 (а.с. 8), а довідкою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» про перерахування коштів (а.с. 86), а також випискою по рахунку відповідача, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання ухвали суду про витребування доказів від 03.02.2026 (а.с. 107108). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до пп. 6, 7, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до чч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» фінансова послуга надається на підставі договору, який укладається, змінюється, припиняється, виконання зобов`язань за яким забезпечується відповідно до вимог цивільного законодавства України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом та спеціальними законами. Договір про надання фінансової послуги (крім договору, предметом якого є послуга з торгівлі валютними цінностями або виконання платіжної операції, якщо зобов`язання за відповідними правочинами повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення) укладається виключно в письмовій формі з дотриманням вимог Цивільного кодексу України, встановлених до письмової форми правочину: 1) у паперовій формі; або 2) у формі електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; або 3) у порядку, передбаченому законодавством України про електронну комерцію. У разі недотримання письмової форми договору про надання фінансової послуги, якщо така форма договору передбачена цією частиною, такий договір є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. На підставі викладеного законодавство України надає можливість укласти кредитний договір відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем 29.08.2024 кредитний договір № 352590270 не суперечить Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та не визнаний на час розгляду справи недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Разом із тим, відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував, отриманий кредит своєчасно не повертав, внаслідок чого станом на 10.12.2024 утворилась заборгованість за кредитним договором № 352590270 від 29.08.2024 у загальному розмірі 30 603,24 грн, яка складається з 18 460,00 грн сума заборгованості за кредитом; 7 258,23 грн сума заборгованості за відсотками, 4 936,80 грн штрафні санкції (а.с. 5051). 10.12.2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» як Клієнтом та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» як Фактором укладено Договір факторингу № МВ-ТП/12, відповідно до п. 2.1 якого в порядку та на умовах даного договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. (а.с. 78-80). У Реєстрі прав вимоги до цього Договору факторингу під № 239 зазначено кредитний договір з [PERSON] від 29.08.2024 та розмір заборгованості за цим договором 30 655,03 грн, у тому числі 18 460,00 грн тіло кредиту, 7 258,23 грн проценти за користування кредитом, 4 936,80 грн штрафні санкції (а.с. 7677). На підтвердження виконання умов Договору факторингу № МВ-ТП/12 від 10.12.2024 позивачем долучено до позовної заяви інформацію про сплату Фактором в повному обсязі фінансування за вказаним договором (а.с. 75). Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», станом на 28.05.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором складає 31 103,14 грн, у тому числі 18 460,00 грн тіло кредиту, 7 706,34 грн проценти за користування кредитом, 4 936,80 грн штрафні санкції (а.с. 49). 28.05.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» як Фактором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» як Клієнтом укладено Договір факторингу № 28/0525-01, відповідно до якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (а.с. 70-74). У Реєстрі прав вимоги № 1 під № 1 505 зазначено кредитний договір з [PERSON] від 29.08.2024 та розмір заборгованості за цим договором 31 103,14 грн, у тому числі 18 460,00 грн тіло кредиту, 7 706,34 грн проценти за користування кредитом, 4 936,80 грн штрафні санкції (а.с. 6869). На підтвердження виконання умов Договору факторингу № 28/0525-01 від 28.05.2025 позивачем долучено до позовної заяви копію платіжної інструкції про сплату за відступлення прав вимоги за вказаним договором (а.с. 67). 16.07.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» як Клієнтом та позивачем як Фактором укладено Договір факторингу № 16/07/25-Е, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступає ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 61-66). Згідно з п. 1.1 Договору факторингу № 16/07/25-Е від 16.07.2025, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з актом прийому-передачі Реєстру боржників № 1 за Договором факторингу № 16/07/25-Е від 16.07.2025, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників в кількості 6 715, після чого з урахуванням п. 1.2 Договору факторингу № 16/07/25-Е від 16.07.2025, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 56). У Реєстрі боржників № 1 під № 1914 зазначено кредитний договір з [PERSON] від 29.08.2024 та розмір заборгованості за цим договором 31 103,14 грн, у тому числі 18 460,00 грн тіло кредиту, 7 706,34 грн проценти за користування кредитом, 4 936,80 грн штрафні санкції (а.с. 5960). На підтвердження виконання умов Договору факторингу № 16/07/25-Е від 16.07.2025 позивачем долучено до позовної заяви копії платіжних інструкції про сплату за відступлення прав вимоги за вказаним договором (а.с. 5255). В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач висував заперечення проти вимог нових кредиторів, зокрема позивача, у зобов`язаннях відповідно до статті 518 ЦК України. В силу вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Враховуючи надані позивачем докази переходу прав вимоги за договорами від 10.12.2024 № МВ-ТП/12, від 28.05.2025 № 28/0525-01, від 16.07.2025 № 16/07/25-Е, суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідача в обсязі, визначеному договором № 352590270 від 29.08.2024, на загальну суму 31 103,14 грн, яка також підтверджується випискою з особового рахунку відповідача станом на 01.11.2025 (а.с. 48). Водночас, за змістом позовних вимог позивач заявляє до стягнення з відповідача суму заборгованості розміром 26 166,34 грн, у тому числі 18 460 грн тіло кредиту, 7 706,34 грн проценти за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, враховуючи предмет позову, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» про стягнення з відповідача заборгованості розміром 26 166,34 грн суд вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. У позовній заяві представник позивача просив також стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу до заяви долучено такі докази: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 7073/10 від 19.10.2018 на ім`я Соломка Олексія Володимировича (а.с. 43); копія довіреності від 11.08.2025, відповідно до якої ТОВ «ФК «ЕЙС» в особі директора Полякова О. В. уповноважує адвоката Соломка О. В. на вчинення від імені довірителя будь-яких дій, що надані законодавством учасникам судового провадження (а.с. 42); копію договору про надання правової допомоги від 20.08.2025, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЙС» та АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ», додатком до якого є протокол про погодження вартості послуг (а.с. 46-47); копію Додаткової угоди № 25771068091 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 (а.с. 45); копію акту прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого виконавець надав, а клієнт отримав послуги, а саме: складання позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» до боржника про стягнення заборгованості, тривалістю 2 години на суму 5 000,00 грн; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, тривалістю 2 години на суму 1 000,00 грн; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів, тривалістю 1 година на суму 500,00 грн, підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів, тривалістю 1 година на суму 500,00 грн (а.с. 44). Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу не подавалось. Вивчивши надані ТОВ «ФК «ЕЙС» докази понесених витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що вони у повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу розміром 7 000,00 грн. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2 422,40 грн (а.с. 1). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved