Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вишевицької сільської ради звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вимоги позову обґрунтовані тим, що відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Вишевицької сільської ради №1 від 06.01.2022 малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] поставлено на облік як дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, як таких, що проживають у сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Матір'ю дітей є [PERSON] , батьком є [PERSON] , які перебуває у зареєстрованих шлюбних відносинах. За період проживання в селі [PERSON] та [PERSON] зарекомендували себе з негативної сторони, до виконання батьківських обов`язків відносяться безвідповідально, мають шкідливі звички, зловживають спиртними напоями, перебуваючи у нетверезому стані не завжди контролюють свої слова та вчинки, в сім`ї часто бувають сварки та бійки, неодноразові бесіди щодо їх поведінки та виховання дітей не призводять до позитивного результату. У 2022 році двох дочок було вилучено з сім`ї без позбавлення батьківських прав, однак в зв`язку із повномасштабним вторгненням рф на територію України дітей було повернуто в сім`ю. Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов проживання від січня 2025 по листопад 2025 року спостерігається погіршення батьківського потенціалу щодо виховання та утримання дітей, які проживають в незадовільних умовах, забезпечені одягом по необхідності, одяг в неналежному стані, в будинку відсутні умови для підтримання особистої гігієни, в житлі порушені санітарно-гігієнічні умови, брудно, холодно. На момент обстеження матеріально-побутових умов від 05.11.2025 мати не знала, де знаходилася її дитина [PERSON] , остання в цей час поїхала із чоловіком на ім`я [PERSON] в м. Охтирка Сумської області, де перебувала деякий час та в результаті пошукових дій поліції була знайдена та доставлена батькам. Відповідачі не приділяють належну увагу вихованню дітей, не цікавляться успіхами дітей в школі, не забезпечують належних умов для проживання дітей, тому 25.11.2025 малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] було відібрано органами опіки та піклування та поміщено до обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради. Ухвалою від 15.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 06.01.2026 (а.с.75). Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалою від 06.01.2026 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено її до розгляду по суті на 03.02.2026 (а.с.87). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала вимоги позову з підстав, що викладені у ньому, просила його задовольнити. Окрім того додала, що ця сім`я перебуває на обліку соціальних служб вже тривалий час, однак, незважаючи на проведені бесіди та попередження, нічого не змінюється, ніяких покращень немає, відповідачі зловживають спиртними напоями, вихованням та доглядом дітей не займаються, не забезпечують їхнє право на безпечне дитинство, на належний рівень харчування, медичного забезпечення, на навчання та розвиток, безпечні та стабільні умови життя. Мати постійно обіцяє змінити ставлення до дітей і припинити зловживання спиртними напоями, однак обіцянки не виконує. Спеціалісти Служби під час візитів повсякчас застають матір вдома у нетверезому стані. Вважає, що треба спасати дітей та не можна їх повертати в ту сім`ю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити у його задоволенні. Не заперечувала, що дійсно тривалий час недбало ставиться до своїх обов`язків по вихованню, догляду дітей, така ситуація склалась через зловживання нею спиртними напоями. Однак хоче, щоб діти повернулися додому. У судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечив та зазначив, що він сам виховувався в інтернаті, а тому він як ніхто знає, що дітям в інтернаті буде гірше, ніж вдома з батьками. Дітям він не приділяв належної уваги по тій причині, що був постійно на роботі. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що вона являється старостою Макалевицького старостинського округу Вишевицької територіальної громади, з 1995 року працює в сільраді. Сім`ю [PERSON] знає давно, вони проживають в будинку поряд із сільрадою, тому вона всі події в цій родині бачить на власні очі. Пояснила, що мати відповідачки [PERSON] (баба дітей відповідачів) за життя постійно доглядала за дітьми, виховувала їх та вела господарство, а відповідачі весь час зловживали алкогольними напоями. Після смерті баби діти постійно були недоглянуті, ще до початку повномасштабної війни дітей вже вилучали з сім`ї та готували документи до суду на позбавлення батьківських прав, однак після початку війни у 2022 році дітей повернули батькам. Відповідачі не були офіційно працевлаштовані, проживають за рахунок тимчасових підробітків, однак зароблені гроші витрачаються в першу чергу на горілку, а на дітей перепадає по остаточному принципу. Діти батьків не слухають, так як останні не являються для них авторитетом, батьки п`ють алкоголь, дітьми не займаються. Старша дівчинка [PERSON] (14 років) покинула дім та тривалий час перебувала невідомо де, однак батьки не повідомили нікого та жодних дій з її пошуку не здійснювали, в подальшому було встановлено, що дівчинка виїхала з невідомим дорослим чоловіком в м. Охтирка Сумської області та майже 20 днів там проживала. Служба у справах дітей неодноразово перевіряла цю сім`ю, в тому числі за зверненням свідка [PERSON] , однак будь-які позитивні зміни у батьків відносно виконання своїх батьківських обов`язків відсутні, свідок вважає, що дітям буде краще в дитячому будинку, аніж жити з такими батьками. Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. В судовому засіданні 20.02.2026 судом заслухано думку дітей [PERSON] (14 років) та [PERSON] (12 років) щодо позбавлення їх матері [PERSON] та батька [PERSON] батьківських прав. Діти вказали, що не бажають щоб батьків позбавили батьківських прав, оскільки батьки їх не ображали, вдома їм було краще. Заслухавши учасників справи, свідка, з`ясувавши думку дітей та інші обставини, які мають значення для вирішення справи, дослідивши докази, якими обґрунтовуються вимоги заяви, перевіривши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини судом встановлено таке. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10.02.2001, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.19). Згідно з відомостями свідоцтв про народження [PERSON] народилася [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] а.с.15), [PERSON] народилася [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] а.с.15 на звороті), в графі «батько» вказаний [PERSON] , а в графі «мати» [PERSON] . Із витягів з реєстру Вишевицької територіальної громади вбачається, що малолітні [PERSON] та [PERSON] мають зареєстроване місце проживання за адресою : [ADDRESS] (а.с.16). 15.02.2022 [PERSON] зверталася до начальника служби у справах дітей Вишевицької сільської ради із заявами, в яких просить посприяти у влаштуванні її дітей [PERSON] та [PERSON] до обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» у зв`язку із тяжкими матеріальними та побутовими умовами (а.с.19 на звороті) та не заперечує проти її позбавлення батьківських прав відносно цих дітей (а.с.20). 17.02.2022 відповідно до клопотання служби у справах дітей Вишевицької сільської ради від 15.02.2022 №22 малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на обліку у справах дітей як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку із ухилянням батьків від виконання батьківських обов'язків, були направлені до центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім», батьки зловживають алкогольними напоями, не створюють належних умов для проживання дітей (а.с.20 на звороті - 21). Як вбачається із матеріалів справи в подальшому представники служби у справах дітей неодноразово відвідували місце проживання дітей з метою обстеження умов їх проживання. Згідно акту обстеження умов проживання дітей сім`ї відповідачів в [ADDRESS] , від 15.01.2025, будинок дерев`яний, потребує ремонту, в будинку пічне опалення, складається з 2 кімнат, санітарний стан оселі незадовільний, відсутні умови для підтримки особистої гігієни; діти мають місце для сну та відпочинку, прроте в кімнатах розкадані речі, не прибрано, одяг у дітей наявний, проте в неналежному стані. Батьки непрацевлаштовані, мають тимчасові заробітки. На час обстеження встановлено, що діти проживають в незадовільних умовах, батькам рекомендовано створити та підтримувати належні умови утримування та проживання дітей, навчати дітей прибирати та берегти свої речі (а.с.21 на звороті - 22). 03.07.2025 проведено плановий рейд обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] , про що складено Акт, із якого вбачається, що умови проживання в будинку - незадовільні, кухня брудна, їсти зварено, наявний невеликий запас харчування; діти не вміють прибирати за собою, посуд брудний, одяг купою вкинуто в шафу; дівчата не привчені до відповідальності, чистоти; батько зловживає алкогольними напоями; сім`ю попереджено та рекомендовано навести лад у будинку, створити належні умови для проживання дітей, влаштуватися на роботу (а.с.22 на звороті - 23). 15.07.2025 та 06.10.2025 обстеження умов проживання дітей провести не виявилося можливим, так як будинок був зачинений (а.с.23 на звороті - 24). Згідно акту обстеження умов проживання дітей за адресою: [ADDRESS] , на підставі усного звернення старости від 05.11.2025, було встановлено, що в будинку порушені санітарно-гігієнічні умови, брудно, холодно. Мати [PERSON] в сильному алкогольному сп`янінні; мати не знає, де знаходиться старша дитина [PERSON] , відомо, що вона виїхала в невідомому напрямку із чоловіком на ім`я [PERSON] . Дитина відсутня приблизно з 15.10.2025 (а.с.25). 10.11.2025 під час планового рейду було складенно Акт обстеження умов проживання, в якому зазначено, що на момент відвідування в будинку прибрано, але холодно, останній раз топилася груба 08.11.2025 (коли мати готувала їсти), зі слів матері на ніч включається обігрівач (а.с.26). В цей же день 10.11.2025 було складено Акти оцінки потреб сім'ї [PERSON] , а також стан та потреби її дітей: [PERSON] , [INFO] , в якому наявна інформація про те, що остання познайомилася по телефону з дорослим чоловіком та 10.10.2025 втекла з дому в м. Охтирка Сумської області, мати до поліції не зверталася. Мати часто зловживає алкоголем, дитину не навчає базовим навикам приготування їжі (а.с.27-28); [PERSON] , [INFO] , вв Акті міститься інформація від дитини, що вона у віці 7-8 років хотіла процідити пельмені та вивернула на себе гарячу кастрюлю, отримавши опіки; більшість часу дитина грає в телефоні, часто ночує в подруги; останнім часом дуже переживала щоб знайшлася її сестра [PERSON] . Батьки часто зловживають алкоголем, базовим навикам у догляді за речами дитину не навчали (а.с.29-31). У висновку за результатами оцінювання потреб від 11.11.2025 зазначено, що основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини (далі - СЖО), є неналежне харчування дітей, батьки зловживають алкогольними напоями, в будинку холодно, діти часто пропускають заняття в школі; психологічні травми у дітей відсутні; стан задоволення потреб дітей пограничний; батьки не здатні долати СЖО та забезпечувати потреби дітей (а.с.31-32); в сім`ї наявні сварки та бійки; діти сплять на одному ліжку, двері шафи відломані та підперті під шафу, в будинку холодно, топилася груба 08.11.2025 (а.с.33-34). Із Актів проведення оцінки рівня безпеки дитини від 10.11.2025 вбачається, що діти [PERSON] та [PERSON] не відчувають небезпеку з боку батьків, погіршення стану здоров`я дітей на момент обстеження не виявлено, відсутні факти залучення дітей до протиправної діяльності, водночас наявні ознаки незабезпечення дітей належним харчуванням, в помешканні відсутнє тепло, в будинку холодно, наявний мінімальний запас твердого палива та будинок не опалюється (а.с.34 на звороті - 43). По місцю проживання та реєстрації відповідачі характеризується з негативної сторони, так [PERSON] офіційно не працевлашована, до виконання батьківських обов`язків відноситься безвідповідально, має шкідливі звички, зловживає спиртними напоями, перебуваючи в нетверезому стані не контролює свої слова та вчинки. В сім`ї часто бувають сварки та бійки. У 2022 році двох дочок було вилучено з сімї без позбавлення батьківських прав (а.с.43 на звороті). Відповідач [PERSON] зарекомендував себе як неврівноважена людина, зловживає спиртними напоями, офіційно не працевлаштований, від жителів села та сусідів надходили скарги про сварки та бійки в сім`ї (а.с.44). 14.11.2025 з ВП №2 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області повідомило начальнику служби у справах дітей виконкому Вишевицької сільської ради про те, що по факту відсутності за місцем проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , відносно матері останньої [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей, який направлено до суду для розгляду, та з метою вжиття дієвих заходів реагування та недопущення подібних випадків у майбутньому просить вжити заходів щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав (а.с.45). Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Вишевицької сільської ради Житомирської області від 06.01.2022 №1, малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які перебувають у складних життєвих обставинах, взято на облік як таких, що проживають в сім'ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с.45 на звороті). Як вбачається із характеристики, виданої 06.11.2025 на ученицю 6-го класу Іршанського ліцею [PERSON] , [INFO] , дівчинка має знання середнього та низького рівня, навчається не в повну міру, потребує постійного контролю; домашні завдання виконує не завжди, інколи пропускає заняття без поважних причин. Добра, весела, товариська, не піддається чужому впливу. Батьки не приділяють належну увагу вихованню доньки, не цікавляться успіхами дитини в школі, батьківські збори не відвідують (а.с.46). Із характеристики, виданої 06.11.2025 на ученицю 8-го класу Іршанського ліцею [PERSON] , [INFO] , вбачається, що [PERSON] має низький рівень успішності з усіх предметів, навчається не в повну міру, потребує постійного контролю; трапляються випадки пропусків уроків без поважних причин; секції та гуртки за інтересами не відвідує. Батьки не цікавляться навчанням дитини та не підтримують зв`язок з класним керівником (а.с.46 на звороті). Згідно наявного у справі витягу з історії розвитку дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дівчата розвиваються згідно віку, щеплені по віку, стан дітей задовільний (а.с.47,48). 24.11.2025 виконавчим комітетом Вишевицької сільської ради Житомирської області прийнято Рішення №332 про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] та [PERSON] та тимчасово влаштувати дітей до обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради та затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с.49). Згідно з письмовими поясненнями [PERSON] від 05.11.2025, остання збирала у школу обох дітей, [PERSON] кудись зникла, на зв`язок не виходила близько двох днів, відмовляється спілкуватися з матір`ю. Сама [PERSON] з вчорашнього дня вживала алкогольні напої, вчора було свято (а.с. 50). Відповідно до письмового висновку виконавчий комітет Вишевицької сільської ради Житомирської області, як орган опіки та піклування, виходячи з інтересів дітей вважає за доцільне негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та позбавити стосовно них батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.50 на звороті - 53). Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] неодноразово попереджалася про відповідальність за недотримання прав неповнолітніх, а саме про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, що підтверджується Актами про проведення роз`яснювальної роботи від 15.02.2022, від 05.11.2025 (а.с.54,55). Згідно Актів прийому дитини до центру від 25.11.2025 дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , влаштовано до обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради (а.с.56). Надані по справі докази вказують про свідоме небажання відповідачів змінити своє ставлення щодо утримання та виховання своїх малолітніх дочок та належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про дітей та займатись їх доглядом та вихованням. Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною 7 статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Відповідно до частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частинами 2 та 4 статті 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною 1 статті 164 СК України, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, забезпечення безпечних умов життя дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття, це встановлене та гарантоване Конституцією України та Сімейним кодексом України (ст. 180 СК України). Згідно із частиною третьою статті 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи дану справу суд враховує, що позбавлення особи батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з іншого ? заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Першочергово суд бере до уваги, що інтереси дитини вимагають збереження зв`язків дитини з її сім`єю, за винятком випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною, і це може завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини (п. 143 рішення Європейського Суду з прав людини (далі ? ЄСПЛ) від 14.03.2017 у справі «KB та інші проти Хорватії», заява № 36216/13). Розрив таких зв`язків означає відрізання дитини від її коріння, що можна зробити лише в дуже виняткових випадках, необхідно зробити все для збереження особистих стосунків і, якщо і коли це доречно, для «відбудови» сім`ї. У цьому контексті ЄСПЛ підкреслив, зокрема, зобов`язання держави вживати заходів для збереження зв`язку між батьками та дитиною, наскільки це можливо (п. 48 рішення ЄСПЛ від 13.10.2015 у справі «СH проти Італії, заява № 52557/14). Вирішення питання про позбавлення відповідачів батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у їхнє право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Водночас суд зауважує, що втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (п. 50 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 у справі «Хант проти України», заява № 31111/04). Підстави для позбавлення батьківських прав, що закріплені у статті 164 СК України, є вичерпними, і жодні інші обставини не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав одного з батьків. Із змісту позовної заяви вбачається, що звертаючись до суду з цим позовом, позивач як підставу для позбавлення відповідачів батьківських прав зазначає, що останні ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання своїх двох малолітніх дітей, забезпечення безпечних умов життя останніх та забезпечення здобуття ними повної загальної середньої освіти, тобто заявлені підстави, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, а також вказує на відсутність з боку відповідачів бажання як на забезпечення ними першочергових необхідних потреб дітей, так і на вирішення будь-яких питань, що стосуються життя дітей, що доведено в судовому засіданні сукупністю належних та достатніх доказів. З огляду на вказане суд вважає беззаперечним у цій справі те, що втручання у право відповідачів має законні підстави. Також суд знаходить, що таке втручання спрямоване на захист «прав і свобод» дітей і, відповідно, воно має законну мету у значенні пункту 2 статті 8 Конвенції. Визначаючи чи є захід щодо втручання у право відповідачів необхідним в демократичному суспільстві, суд, беручи до уваги обставини справи у цілому, розглядає також підстави, наведені для виправдання застосованого заходу, на предмет їх відповідності та обґрунтованості відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції. Беззаперечно, що аналіз того, що має найкраще задовольняти «інтереси дитини», є дуже важливим у таких справах (пункт 53 рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України»). Суд наголошує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагає ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. ЄСПЛ у своїй прецедентній практиці вказує, що оцінюючи те, чи був оскаржуваний захід «необхідним у демократичному суспільстві», суд має розглянути, чи у світлі справи в цілому причини, наведені для виправдання оскаржуваного заходу, були «відповідними та достатніми» для цілей статті 8 Конвенції. З цією метою Суд повинен з`ясувати, чи національні суди провели поглиблений аналіз усієї сімейної ситуації та цілого ряду факторів, зокрема факторів фактичного, емоційного, психологічного, матеріального та медичного характеру, і здійснили збалансовану та обґрунтовану оцінку відповідних інтересів кожної особи, постійно піклуючись про те, яке рішення було б найкращим для дитини. Суд також повинен буде визначити, чи процес ухвалення рішення, розглядаючи його в цілому, був справедливим і забезпечив заявниці необхідний захист її інтересів, гарантований статтею 8 Конвенції (п. 47 рішення ЄСПЛ від 30.06.2020 у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11). Суд підкреслює, що у спірних правовідносинах на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини» (стаття 3 Конвенції ООН про права дитини). Верховний Суд виробив сталий підхід щодо застосування положень статті 8 Конвенції у поєднанні зі статтею 164 СК стосовно того, що врахував суд першої інстанції під час вирішення спору відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК. Так, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер (пост. Верховного Суду від 08.05.2019 у справі № 409/1865/17-ц, від 04.03.2021 у справі № 756/6112/18, від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18). Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньої батьківських прав, покладено на позивача (постанова Верховного Суду від 29.05.2020 у справі № 739/2159/18). У цій справі суд встановив, що відповідачі не відповідають вимогам, необхідним для виховання дітей, вони своїми свідомими та регулярними діями та бездіяльністю заподіюють шкоду своїм дітям, не дбають про них, не виховують їх, не надають їм доступ до культурних та інших духовних цінностей, їхній безвідповідальний, аморальний спосіб життя та морально-етичні переконання становлять загрозу для здоров`я та розвитку дітей, спілкування дітей з відповідачами порушувало права дітей на безпечне дитинство на захист, піклування, виховання. З огляду на це суд вважає, що така бездіяльність відповідачів свідчить про наявність правових підстав для позбавлення їх батьківських прав і відповідатиме найкращим інтересам дітей. При цьому суд критично відноситься до того, що діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не погоджується з позбавленням їх батьків батьківських прав щодо них, так як діти звикли до неконтрольованої поведінки і в силу свого віку і розвитку не розуміють загрози такого ставлення матері та батька до своїх дітей. Крім цього, суд бере до уваги твердження позивача про те, що теперішній спосіб життя відповідачів, які не дбають про своїх дітей на необхідному чи хоча б мінімальному рівні для забезпечення їхнього розвитку, освіти, безпечних і стабільних умов життя у благополучному середовищі, продовжується тривалий час, ще в 2022 році ставилося питання про необхідність їх позбавлення батьківських прав, однак відтермінування цього питання не дало позитивних результатів, ситуація та обставини життя дітей не змінились, відповідних висновків відповідачі не зробили, до теперішнього часу їх спосіб життя та ставлення до виховання дітей не змінюється, а отже поведінка відповідачів стосовно дітей є свідомим нехтуванням ними своїми батьківськими обов`язками. Відповідачі хоч і заперечували у суді проти задоволення позову та просили суд не позбавляти їх батьківських прав, однак встановлені судом на підставі достатніх та належних доказів обставини свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками внаслідок зловживання спиртними напоями, незабезпечення належних умов проживання дітей (бруд, холод), відсутність контролю за дітьми та байдуже ставлення до їх інтересів, навчання, місця їх знаходження (що призвело до того, що 14-річна дитина втекла з дому з дорослим чоловіком, а батьки не знали її місця знаходження та не зверталися в поліцію), а також відсутність зміни у їх поведінці стосовно дітей після чотирьох років роботи із ними служби у справах дітей свідчать про те, що такі дії та пояснення відповідачів свідчать про те, що вони не керуються якнайкращими інтересами дітей і не забезпечують дітей безпечним та стабільним середовищем, а сам факт заперечення відповідачів проти позову за обставин цієї справи не може свідчити про їх щирий інтерес до дітей та реальне бажання змінити поведінку. З наведених вище обставин, суд вважає, що у спірних правовідносинах наявні підстави, передбачені пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дітей і це сприятиме захисту якнайкращих інтересів дітей. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Разом з тим суд роз`яснює право на поновлення батьківських прав, передбачене ст. 169 СК України в разі стійкої зміни поведінки відповідачів та відношення до дітей. Крім цього, позивач у цьому позові просить стягнути з обох відповідачів аліменти на утримання дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення кожною із дітей повноліття. Враховуючи те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються працездатними особами, постійного місця роботи не мають, інших утриманців не мають, суд приходить до висновку, що вони спроможні сплачувати аліменти в заявленому розмірі, що буде відповідати, як інтересам дітей, зокрема, для задоволення їх мінімальних життєвих потреб, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платників аліментів. З огляду на вказане суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач на підставі пункту 14 частини 2 статті 3 та пункту 3 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дітей, з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі, що передбачений підпунктами 1, 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», тобто у розмірі 2662,40 грн (1331,20 х 2).

Outcome: approved