Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

18 вересня 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитором спадкодавця, в якому просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 25 230,44 грн за кредитними договорами та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначає, що 18 лютого 2013 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №SAMAB00000001048415, на підставі Анкети-заяви від 18.02.2013 року. У подальшому, 04 серпня 2021 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] підписано Заяву про надання послуги «Швидка готівка» №N20.00.0000879272. У свою чергу, 26 грудня 2022 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] підписано Заяву про надання послуги «Швидка готівка» №N20.00.0001157319. АТ «Акцент-Банк» стало відомо, що [PERSON] помер [INFO] . Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за вищевказаними кредитними договорами становила 25 230,44 грн та складається з: 4713,18 сума заборгованості за кредитним договором №SAMAB00000001048415 від 18.02.2013; 3433,69 грн сума заборгованості за кредитним договором №N20.00.0000879272 від 04.08.2021; 17 083,57 грн сума заборгованості за кредитним договором №N20.00.0001157319 від 26.12.2022. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.09.2025 відкрито провадження по зазначеній вище справи, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Крім того, витребувано у приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Пазинича Руслана Вікторовича належним чином засвідчену копію спадкової справи [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 144). Відповідно до розпорядження керівника апарату Миргородського міськрайонного суду Іванко Л.С. №152/25 від 08.10.2025 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи в зв`язку із звільненням судді [PERSON] із займаної посади згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 02.10.2025 (а.с. 148). Автоматизованою системою документообігу суду справа передана на розгляд судді Городівського О.А. для продовження розгляду даної цивільної справи. 10.10.2025 на адресу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла спадкова справа №116/2024 щодо майна померлого [PERSON] . Із матеріалів справи вбачається, що 29.05.2024 до Приватного нотаріусу Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Пазинича Р.В. звернулась із Заявою [PERSON] , в якій відмовилась від прийняття спадщини за законом. Також, відповідно до наявних матеріалів спадкової справи 29.05.2024 до [PERSON] звернувся із заявою [PERSON] , в якій приймає спадщину за законом та за заповітом. 11.07.2024 року Приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Пазиничем Р.В. було видано два свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] , а саме на 2/5 (дві п`ятих) частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,0314 га. Інших заяв від спадкоємців до приватного нотаріуса не надходило, та інших свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Таким чином, єдиним спадкоємцем [PERSON] є його син [PERSON] , [INFO] (а.с. 157-196). 06.11.2025 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про уточнення позовних вимог. Просив суд ухвалити рішення, який задовольнити позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця в повному обсязі (а.с. 204-205). Ухвалою від 14.11.2025 суд прийняв уточнену позовну заяву АТ «Акцент-Банк», закрив підготовче провадження та призначив цивільну справу до судового розгляду на 11:00 год 09 січня 2026 року (а.с. 219). Представник позивача в судове засідання н з`явився, 06.03.2026 направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника АТ «Акцент-Банк», просив задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 252). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. 236-238, 241-246). У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином. Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 06 березня 2026 року про проведення заочного розгляду справи. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 18.02.2013 між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. При її підписанні, останній підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві (а.с. 49-50). Після цього йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 4000,00 грн. У подальшому, позичальник [PERSON] таким же чином підписав Заяву про надання послуги «Швидка готівка» №N20.00.0000879272 від 04.08.2021, на підставі якої отримав кредит у сумі 10 000,00 грн на 36 місяців та підписав Заяву про надання послуги «Швидка готівка» №N20.00.0001157319 від 26.12.2022, на підставі якої отримав кредит у сумі 19 300,00 грн на 36 місяців (а.с. 72-74, 87-89). Позичальник [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.01.2024 (а.с. 99, 154 зворот, 160). Позивач зазначає, що [PERSON] в повному обсязі взяті на себе грошові зобов`язання за кредитними договорами не виконав, внаслідок чого загальна заборгованість за ними становить 25 230,44 грн та складається з наступного: 4713,18 сума заборгованості за кредитним договором №SAMAB00000001048415 від 18.02.2013; 3433,69 грн сума заборгованості за кредитним договором №N20.00.0000879272 від 04.08.2021; 17 083,57 грн сума заборгованості за кредитним договором №N20.00.0001157319 від 26.12.2022. 29.05.2024 представник АТ «Акцент-Банк» направив на адресу Миргородської державної нотаріальної контори претензію-вимогу, у якій просив: завести спадкову справу по померлому та/або повідомити місце відкриття спадщини, про виявлене спадкове майно, його склад та місце знаходження, чи відомі особи спадкоємців, їх місце проживання або роботи, чи був проведений опис майна спадкодавця, чи видавалось свідоцтво про право на спадщину, чи надходили заяви від інших кредиторів, та із вимогою повідомити спадкоємців про наявну заборгованість (а.с. 100-103). Представник АТ «Акцент-Банк» не отримав відповіді від Миргородської державної нотаріальної контори на претензію-вимогу №3/2024 від 22.05.2024. 20.09.2024 представник АТ «Акцент-Банк» повторно направив на адресу Миргородської державної нотаріальної контори вищевказану претензію-вимогу (а.с. 104-107). 03.10.2024 представник АТ «Акцент-Банк» отримав повідомлення від Миргородської державної нотаріальної контори №1239/01-16 від 25.09.2024, в якому вказано, що спадкова справа відносно померлого [PERSON] заведена у Приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Пазинича Р.В., якому Миргородська державна нотаріальна контора направила за належністю претензію-вимогу. У вказаному повідомленні не було зазначено інформації про видачу/невидачу свідоцтва про право на спадщину, коло (склад) спадкоємців та частки, в яких їм була видана спадщина, а тому банком встановлювалися дані стосовно відповідачів самостійно (а.с. 108). 23.05.2025 представник АТ «Акцент-Банк» надіслав претензію-вимогу спадкоємцям [PERSON] : [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією претензії-вимоги, описом вкладення у лист та списком згрупованих відправлень. 11.06.2025 претензії-вимоги до спадкоємців були повернуті позивачу, причиною повернення листів стало закінчення встановленого терміну зберігання, що підтверджується витягом із АТ «Укрпошта» відстеження поштового відправлення за трек-номером: 0601149439289 та 0601149439343 (а.с. 109-118). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником, який помер, після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282 ЦК України. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Як роз`яснено Верховним Судом у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі №640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі №496/4363/15-ц, від 15 липня 2020 року у справі №645/1566/16-ц, від 04 березня 2020 року у справі №2609/30529/12 при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника підлягають встановленню такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 12 квітня 2017 року у справі №6-2962цс16, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Таким чином, хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Суд враховує, що за чинним законодавством спадкоємці, які прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання спадкодавця в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця обмежується вартістю майна, одержаного ними у спадщину. Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. За наявності декількох спадкоємців настає частковий обов`язок виконання зобов`язань: кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, кредитори спадкодавця можуть пред`явити вимоги до будь-якого спадкоємця, але обсяг виконання боргового зобов`язання спадкоємцем не може перевищувати дійсної вартості отриманої ним спадщини і розміру боргів, що пропорційно припадають на його частку. У найбільш загальному вигляді вартість майна, одержаного у спадщину, слід розцінювати як грошову оцінку такого майна відповідно до його ринкової вартості. З урахуванням предмету спору у даній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, і звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує вимоги кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі №615/473/20 (провадження №61-9358св21), від 22 червня 2022 року у справі №592/8474/20 (провадження №61-4657св21), від 05 жовтня 2022 року у справі №521/10631/20 (провадження №61-5934св22), від 01 лютого 2023 року в справі №210/1489/14-ц (провадження №61-11200св20). 29.05.2024 до Приватного нотаріусу Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Пазинича Р.В. звернулась із Заявою [PERSON] , в якій відмовилась від прийняття спадщини за законом (а.с. 153). У свою чергу, як убачається зі спадкової справи №116/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлого звернувся його рідний син [PERSON] (а.с. 157 зворот). 11.07.2024 року Приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Пазиничем Р.В. було видано два свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] , а саме на 2/5 (дві п`ятих) частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,0314 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5310900000:50:057:0359 (а.с. 184 зворот, 194 зворот). Сторонами не надано до суду документів щодо вартості спадкового майна на момент розгляду справи. Разом з цим, очевидним для суду є той факт, що вартість та обсяг успадкованого майна істотно перевищує борг в сумі 25 230,44 грн. Таким чином, судом встановлено, що єдиним спадкоємцем померлого [INFO] [PERSON] є його син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 3 ст. 1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що позивач АТ «Акцент-Банк», як кредитор, виконав вимоги ч. 3 ст. 1281 ЦК України, оскільки у передбачений законом шестимісячний строк з дня, коли він дізнався про відкриття спадщини після смерті боржника звернувся з вимогою (претензією) до спадкоємця померлого боржника. Таким чином, на підставі вищенаведених правових норм [PERSON] , як спадкоємець померлого [PERSON] , зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора АТ «Акцент-Банк» повністю, але в межах вартості майна, одержаного ним у спадщину. Згідно наданого позивачем розрахунків заборгованості, загальний розмір заборгованості за кредитними договорами №SAMAB00000001048415 від 18.02.2013, №N20.00.0000879272 від 04.08.2021, №N20.00.0001157319 від 26.12.2022 складає 25 230,44 грн (а.с. 10-18, 67-68, 84). Розмір заборгованості не спростовано стороною відповідача. З урахуванням викладеного, вимоги позивача до відповідача, як спадкоємця боржника, що прийняв після нього спадщину, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь банку суми заборгованості померлого боржника за кредитними договорами, що увійшли до складу спадщини у розмірі 25 230,44 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved