Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

АТ «АКЦЕНТ - БАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Підставою звернення АТ «А-БАНК» до суду є невиконання Відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором, укладеним шляхом приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг 04.11.2022 року, на підставі підписаної Анкети-заяви, за якою Відповідачу було встановлено кредитний ліміт на банківський рахунок та надано кредит зі сплатою процентів у розмірі 40,80 % річних на суму залишку заборгованості. Відповідач, користуючись кредитними коштами, належним чином та у встановлені договором строки свої зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів та інших передбачених договором платежів не виконав. Станом на 28.11.2025 року за Відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 75955,02 грн, з яких:62465,41 грн. - за тілом кредиту, 13489,61 грн. - за відсотками. Незважаючи на направлення Банком повідомлень та вимог щодо погашення заборгованості, у тому числі шляхом SMS-інформування, заборгованість Відповідачем добровільно не погашена, що зумовило необхідність звернення Позивача до суду з вимогою про стягнення заборгованості у сумі 75955,02 грн, та судових витрат у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.01.2026 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Вказану ухвалу було надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу його зареєстрованого місця проживання. Однак поштове відправлення повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав, своїм правом на продовження строків на подання відзиву не скористався. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 04.11.2022 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Згідно інформації, викладеної в цій заяві, відповідач підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням https://a-bank.com.ua, між ним та АТ «А-Банк» становлять договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (зворот а.с. 9). Відповідно до заяви щодо встановленого кредитного ліміту за карткою/рахунком: Строк кредитування (строк дії кредитної лінії) становить 240 місяців; вид кредиту - Кредитний ліміт на поточний рахунок (а.с. 10). Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до довідки за картами вказано, що [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступну картку: № [NUMBER] строком дії до 2031 року (а с. 17). Відповідно до довідки за ліматами [PERSON] неодноразово змінювався, останнє зменшення ліміту відбулося 12.01.2025 року (а.с. 16). Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача станом на 28.11.2025 становить 75955,02 грн, з яких: 62465,41 грн. заборгованість за кредитом, 13489,61 грн заборгованість по відсотками ( а.с. 7-9). З виписки про рух коштів за період з 04.11.2022р. до 28.11.2025р. встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював платежі, поповнював картку (зворот а.с. 12-15). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач не скористався своїми процесуальними правами на подання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. У зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн, які сплачені при подачі позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved