Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

03.10.2025 позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 26.11.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір №8517253 про надання споживчого кредиту згідно якого останній отримав кредит в сумі 6000 грн. шляхом перерахування коштів у безготівковій формі на картковий рахунок відповідача, строком на 360 дні зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконав, має заборгованість, яка станом на дату звернення до суду з позовом становить 25140 грн. з яких: 6500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7780 грн. сума заборгованості за відсотками; 10860 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. 17.07.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладені Договір факторингу №17072025, згідно якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за Договором №8517253 про надання споживчого кредиту від 26.11.2024. На підставі викладеного, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором №8517253 про надання споживчого кредиту від 26.11.2024 в розмірі 25140 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяви просив розгляд справи здійснювати за його відсутності на підставі наявних у справі доказів (а.с.4). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.03.2026 постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 26.11.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір №8517253 про надання споживчого кредиту згідно якого останній отримав кредит в сумі 6000 грн. шляхом перерахування коштів у безготівковій формі на картковий рахунок відповідача, строком на 360 дні зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.12-22, 25-33). 17.07.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладені Договір факторингу №17072025, згідно якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за Договором №8517253 про надання споживчого кредиту від 26.11.2024 (а.с.40-46, 73). Заборгованість відповідача [PERSON] , станом на дату звернення до суду з позовом, за Договором №8517253 про надання споживчого кредиту від 26.11.2024 становить 25140 грн. з яких: 6500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7780 грн. сума заборгованості за відсотками; 10860 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с.35-39). Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст.612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1056-1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та визначається залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Оскільки відповідач своєчасно та належним чином свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом не виконав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача.

Outcome: approved