Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

І. Стислий виклад обставин. 29.10.2025 до суду надійшла вказана заява, у якій представник заявника просить оголосити померлим громадянина України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, військовослужбовця, стрільця-радіотелефоніста 3-го відділення 4-го стрілецького взводу 9-ї стрілецької роти [NUMBER] стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] , який загинув [INFO] в населеному пункті Соледар Бахмутського району Донецької області, за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час оборонного бою, який супроводжувався танковим, мінометним, артилерійським та авіаційним обстрілами, під час захисту Батьківщини та відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації проти України. Датою смерті [PERSON] вважати [INFO] . Заява обґрунтована обставинами: Заявниця є дружиною [PERSON] , [INFO] . Чоловік заявниці був мобілізований та у зв`язку з бойовими діями [INFO] в населеному пункті Соледар Донецької області, під час здійснення заходів із захисту Батьківщини та відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації під час оборонного бою, зник безвісти. Мету звернення до суду заявник обґрунтовує тим, що бажає увіковічнити пам`ять про чоловіка, отримати свідоцтво про смерть, оформити спадкові права та має намір реалізувати свої право на отримання одноразової грошової допомоги, а також інших пільг, що передбачені нормами чинного законодавства України. Позиція заінтересованих осіб. Від Міністерства оборони України надійшли письмові пояснення, в яких представник зауважує необхідність з`ясувати часові проміжки ведення бойових дій в н.п. Соледар Бахмутського району Донецької області та врахувати їх при вирішенні справи, посилаючись на правову позицію ВП ВС у постанові від 11.12.2024, справа № 755/11021/22. Від представника Головного управління Національної гвардії України також надійшли письмові пояснення, в яких зазначається, що за наявною інформацією військовослужбовець військової частини [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , дійсно зник безвісті за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації поблизу населеного пункту Соледар Донецької області. Іншої інформації в Головному управлінні Національної гвардії України немає. Від Криворізького ВДРАЦС надійшла заява про відсутність заперечень по суті заяви у разі доведеності заявлених вимог, просять розгляд проводити без участі їх представника. Також звертають увагу на відсутність в прохальній частині офіційної назви держави місця народження та смерті «Україна». ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 29.10.2025 представник заявника звернулась із заявою до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 03.11.2025 позов залишено без руху. 10.11.2025 надійшла заява про усунення недоліків. 13.11.2025 ухвалою судді провадження у справі було відкрито, постановлено розгляд проводити за правилами окремого провадження з проведенням підготовчого засідання. 08.12.2025 надійшли письмові пояснення від Міністерства оборони України. 09.12.2025 надійшли письмові пояснення від Головного управління Національної гвардії України. 09.12.2025 ухвалою суду підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. 30.12.2025 від Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява про те, що Відділ не є належною заінтересованою особою щодо реєстрації смерті. 19.01.2026 протокольною ухвалою було постановлено залучити до участі заінтересовану особу Криворізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. 16.02.2026 від Криворізького ВДРАЦС надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. 04.03.2026 від Криворізького ВДРАЦС надійшла заява про відсутність заперечень по суті справи. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] , [INFO] є дружиною [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 12.11.2011 року, актовий запис №137 від 12.11.2011. Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] [INFO] (по стройовій частині) №74 від 25.03.2022, солдата запасу [PERSON] , який прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період із [INFO] , було зараховано в списки військової частини та на всі види забезпечення, та призначено на посаду стрільця-радіотелефоніста 2-го стрілецького відділення 9-го стрілецького взводу 5-го стрілецького батальйону з 25.03.2022. Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] [INFO] (по стройовій частині) №268 від 21.09.2022, солдат [PERSON] , з 21.09.2022 за посадою стрільця-радіотелефоніста 3-го відділення 2-го стрілецького взводу 10-ї стрілецької роти 3-го стрілецького батальйону, приступив до виконання обов`язків. Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] [INFO] (по стройовій частині) №8 від 05.01.2023, солдат [PERSON] вибув у службове відрядження в ОТУ « [INFO] » для здійснення заходів із захисту Батьківщини та відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації. Сповіщенням сім`ї № 7/151/31 від 10.01.2023 заявницю [PERSON] було сповіщено про те, що її чоловік солдат [PERSON] зник безвісти у зв`язку з бойовими діями 08.01.2023 в н.п. Соледар Бахмутського району Донецької області. Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] [INFO] (по стройовій частині) №15 від 11.01.2023, солдат [PERSON] з 08.01.2023 зник безвісти під час здійснення заходів із захисту Батьківщини та відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації під час оборонного бою в н.п. Соледар, Донецької області. Вважається таким, що безвісти відсутній. Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] [INFO] (по стройовій частині) №21 від 17.01.2023, солдата [PERSON] було звільнено з посади та оголошено про зарахування в розпорядження командира військової частини [NUMBER] ЦОТО Національної гвардії України. Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (номер витягу 20250217-2151 від 17.02.2025), [PERSON] зник на території бойових дій (під час воєнних дій), заява Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області зареєстрована 11.01.2023 за № 724. Довідкою від 28.01.2025 № 152 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України підтверджується, що [PERSON] дійсно в період, зокрема, але не виключно з 26.12.2022 по 08.01.2023, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в ОУВ « [INFO] », ОТУ « [INFO] ». Висновком службового розслідування для встановлення причин та обставин по факту зниклих безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовців в районі н.п. Соледар Донецької області 08.01.2023, затвердженим командиром військової частини [NUMBER] Національної гвардії України від 27.02.2023, в ході проведення службового розслідування, зокрема, встановлено: згідно з вимогами бойового розпорядження ОСУВ « [INFO] » від 05.01.2023 № 116/1/106т, бойового розпорядження ОТУ « [INFO] » від 05.01.2023 № 1314/4/9/74т/ОКП, бойового розпорядження командира військової частини [NUMBER] від 05.01.2023 № 2дск, [PERSON] вибув в район н.п. Соледар Донецької області. 08.01.2023 під час оборонного бою в тому ж н.п. Соледар Донецької області, який супроводжувався танковим, мінометним, артилерійським та авіаційним обстрілами, [PERSON] зник безвісти. 11.03.2023 слідчим відділом Полтавського районного управління ГУНП в Полтавській області внесено інформацію до ЄРДР за № 12023170420000106, № 12023170420000105, № 12023170420000113-№12023170420000122 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України стосовно солдатів, зокрема і [PERSON] . З пояснення солдата [PERSON] , солдат [PERSON] , стало відомо, що після артилерійського обстрілу разом з солдатом [PERSON] виявив тіла головного сержанта [PERSON] , старшого сержанта [PERSON] , солдата [PERSON] , солдата [PERSON] , солдата [PERSON] , сержанта [PERSON] . Евакуювати тіла військовослужбовців змоги не було, так як вівся безперервний бій, що супроводжувався застосуванням артилерії, танків та шквальним вогнем стрілецької зброї. Отже, є дані про підтвердження смерті військовослужбовців, які вважаються зниклими від побратимів. У судовому засіданні представник заявника просила оголосити померли [PERSON] 08.01.2023 з підстав, викладених у заяві. 04.03.2026 до суду надійшла заява від Криворізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області, в якій заінтересована особа звертає увагу суду на те, що в прохальній частині заяви заявником не вказано офіційну назву держави місця народження та місця смерті «Україна». Відділ РАЦС наголошує, що зазначення цих даних у рішенні суду має важливе значення для правильного виконання ухваленого у справі рішення та уникнення в подальшому будь-яких непорозумінь при державній реєстрації смерті. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду повідомлені належним чином. IV. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. За правилами п. 3 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про оголошення особи померлою. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України). Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Суд зазначає, що з урахуванням конкретних обставин справи оголошення фізичної особи померлою можливе після спливу шести місяців від дня закінчення воєнних дій. У своїй постанові від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309. У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Суд враховує, що Міністерство розвитку громад та територій України Наказом №376 від 28 лютого 2025 року затвердило оновлений перелік територій, де ведуться або велися бойові дії, а також тимчасово окупованих Російською Федерацією. Документ містить перелік територій, які класифікуються за рівнем безпекової ситуації та станом контролю з боку української влади. Разом з цим, і відповідно до Наказу №309 від 22.12.2022, і відповідно до Наказу № 375 від 28.02.2025, на час ймовірної загибелі військовослужбовця [PERSON] населений пункт Соледар Бахмутського району Донецької області з 24.02.2022 по 24.01.2023 входив до переліку територій активних бойових дій, а з 25.01.2023 по теперішній час входить до переліку тимчасово окупованих територій. Відтак, з 25.01.2023 вказаний населений пункт не є територією, де триваючи інтенсивні бойові дії, а до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше шести місяців. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії держави-окупанта проти України залежить виникнення та реалізація спадкових прав, а також особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Обраний заявником спосіб захисту відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 13.03.2024 у справі №204/7924/23, де Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Таким чином, докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи померлою, не містять жодних суперечностей щодо обставин зникнення військовослужбовця [PERSON] , дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання бойового завдання [INFO] в районі населеного пункту Соледар Бахмутського району Донецької області. З урахуванням приписів статті 46 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що встановлені фактичні обставини з достатньою вірогідністю підтверджують загибель під час виконання бойового завдання у вказаному районі воєнних (бойових) дій чоловіка заявника [PERSON] , та існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення [PERSON] загиблим (померлим) під час виконання військового обов`язку із захисту Батьківщини від дня вірогідної смерті [INFO] в районі населеного пункту Соледар Бахмутського району Донецької області. При цьому, суд враховує заяву Криворізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області від 04.03.2026 щодо необхідності зазначення офіційної назви держави місця народження та місця смерті «Україна». Зазначення цих даних у рішенні суду має важливе значення для правильної державної реєстрації смерті та уникнення в подальшому будь-яких непорозумінь, тому суд вважає за необхідне зазначити у резолютивній частині рішення місце народження [PERSON] «Україна, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг», та місце смерті «Україна, Донецька область, Бахмутський район, населений пункт Соледар». Відповідно до ст. 294 ЦПК України судові витрати по справам окремого провадження не відшкодовуються, тому суд відносить судові витрати на рахунок заявника по справі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved