Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

25 грудня 2025 року, АТ «Акцент Банк» звернулось до суду, з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № ABH0CT155101749327911228 від 07.06.2025 року у розмірі 65726.36 грн. та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07.06.2025 року між АТ «А-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ABH0CT155101749327911228, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 50 000,00 грн, строком на 60 місяців , зі сплатою процентів у розмірі 85,00 відсотків річних. Кредитний договір складається з заяви клієнта та графіку погашення кредиту. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов договору. Однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Станом на 24.12.2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 65 726,36 грн, яка складається з: 49 890,77 грн - заборгованості за кредитом, 15 286,08 грн - заборгованості за процентами, 549,51 грн - заборгованості за пенею. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 30.12.2025 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився. До суду поступила заява про розгляд справи у відсутності представника АТ «Акцент-Банк». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Не подав відзиву на позовну заяву. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що між АТ «Акцент Банк» та [PERSON] 07.06.2025 року було укладено кредитний договір № ABH0CT155101749327911228, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти у сумі 50 000,00 грн , строком на 60 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 85,00 відсотків річних. Факт укладення кредитного договору підтверджується підписаною відповідачем заявою клієнта, графіком погашення кредиту, а також іншими матеріалами справи. Зазначені документи містять істотні умови кредитного договору, зокрема розмір процентної ставки, порядок користування кредитом, права та обов`язки сторін, відповідальність за порушення зобов`язань. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику на визначених договором умовах, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит шляхом надання кредитних коштів. Натомість [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим допустив прострочення виконання грошових зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів. Така поведінка відповідача є порушенням вимог статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. Відповідач, ухиляючись від погашення заборгованості за кредитом, порушив умови кредитного договору та вимоги чинного законодавства. Суд враховує, що умовами кредитного договору передбачено обов`язок клієнта своєчасно погашати заборгованість за кредитом та процентами, а також право Банку вимагати повернення всієї суми заборгованості у разі порушення позичальником умов договору. Доводи позивача щодо розміру заборгованості підтверджуються наданим розрахунком, який містить детальну інформацію про нарахування та погашення кредиту, а також про нарахування процентів. Судом встановлено, що станом на 24.12.2025 року за відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 65 726,36 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 49 890,77 грн, заборгованості за процентами у сумі 15 286,08 грн, пені у сумі 549,51 грн. Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором або спростування розрахунку заборгованості суду не надав. Суд також бере до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20, відповідно до якої підписаний позичальником Паспорт споживчого кредиту є складовою кредитного договору та підтверджує погодження сторонами істотних умов кредитування, у тому числі процентної ставки, строків користування кредитом та відповідальності за порушення зобов`язань. Суд також бере до уваги, що кредитний договір був підписаний відповідачем із використанням електронного підпису, використання якого передбачено умовами договору та чинним законодавством України. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа). Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів електронного підпису допускається у випадках, встановлених законом або за письмовою згодою сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, у разі порушення позичальником обов`язку щодо повернення чергової частини кредиту кредитодавець має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та процентів, що узгоджується з заявленими позивачем вимогами. У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Нормою ст. 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відтак, суд вважає, що вимоги АТ «Акцент-Банк» є законними, обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved