Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , уточнивши який, просила здійснити поділ майна транспортного засобу YAMAHA XTZ 700, номерний знак [NUMBER] , VIN [NUMBER] , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; визнати за позивачем право власності на частину вказаного транспортного засобу; стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності на зазначений транспортний засіб в розмірі 224 566, 93 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 24.04.2009 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.07.2020 року, яке набрало законної сили 20.08.2020 року, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Між тим останні не припинили проживати разом і продовжили виконувати та мати взаємні права та обов`язки подружжя. 17.01.2023 року повторно було укладено шлюб між сторонами. Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 03.04.2024 року, яке набрало законної сили 04.05.2024 року, шлюб між сторонами розірвано. Таким чином, шлюб між позивачем та відповідачем припинено саме 04.05.2024 року, фактично останні спільно проживали до початку травня 2024 року, що підтверджується актом про фактичне постійне проживання від 30.08.2024 року. За період з 24.04.2009 року по травень 2024 року позивач та відповідач постійно проживали разом, вели спільне господарство, побут, мали спільний бюджет, вдвох виховували спільних дітей. За весь час спільного проживання позивач постійно працювала та отримувала дохід, повноцінно приймала участь у формуванні сімейного бюджету, зберігала кошти на депозитах, отримувала від цього дохід, переводила заощадження в інші валюти, а потім обмінювала їх на національну валюту для придбання спільного майна. При цьому відповідач за час шлюбу та спільного проживання не був офіційно працевлаштований, не мав особистих заощаджень для придбання майна. Під час шлюбу сторонами за спільні кошти, які були накопичені в результаті спільної праці, 24.04.2024 року придбано мотоцикл YAMAHA XTZ 700, номерний знак [NUMBER] , VIN [NUMBER] . Право власності на вказаний транспортний засіб зареєстровано за відповідачем. Оскільки вартість вказаного транспортного засобу складає 449 133, 85 грн, останній є неподільною річчю, вважає, що з відповідача має бути стягнута грошова компенсація у розмірі 224566, 93 грн. Провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Бєлєвцова О.О. у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, згідно заяви представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглядати у відсутність позивача та представника позивача. В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позову. Вказала, що спірне майно було придбано відповідачем після розірвання шлюбу, тому не може бути об`єктом права спільної сумісної власності. Крім того, позивач не довела, що майно придбано за спільні кошти. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 15.10.2024 року, між [PERSON] та [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] , укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області 24.04.2009 року, актовий запис 21. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.07.2020 року вказаний шлюб розірвано. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 15.10.2024 року, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Новобаварським ВДРАЦС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 17.01.2023 року, актовий запис 33. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 03.04.2024 року, яке набуло законної сили 04.05.2024 року, вказаний шлюб розірвано. Згідно інформації РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавські та Сумській областях від 09.11.2024 року на ім`я [PERSON] згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів зареєстровано транспортний засіб YAMAHA XTZ 700, об`єм двигуна 689, 2021 року випуску, дата реєстрації 24.04.2024 року. Суду надано звіт про оцінку майна №19/29.1-07-24 від 29.07.2024 року, підготовленого ФОП [PERSON] , що діє на підставі сертифіката СОД 525/20 від 19.06.2020 року, виданого ФДМ України, згідно якого об`єктом оцінки є мотоцикл YAMAHA XTZ 700, реєстраційний номер [NUMBER] , об`єм двигуна 689 см3, 2021 року випуску, VIN [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 24.04.2024 року, власник [PERSON] , ринкова вартість вказаного транспортного засобу складає 449 133, 85 грн. Крім цього, в матеріалах справи містяться відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору на ім`я позивача за період з 1 кварталу 2012 року по 1 квартал 2024 року; копія довідки про доходи позивача від 18.07.2024 року за період з жовтня 2017 року по червень 2024 року; довідка з місця роботи позивача від 02.10.2024 року; виписка по картці позивача за період з жовтня 2009 року по жовтень 2024 року; копії квитанцій про продаж іноземної валюти за 2024 рік; відомості з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо позивача за період з 2000 року по 2025 рік; акти про фактичне постійне місце проживання особи від 16.01.2023 року та 30.08.2024 року. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Отже з урахуванням того, що заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 03.04.2024 року набрало законної сили 04.05.2024 року, шлюб між [PERSON] (нині [PERSON] ) та [PERSON] припинено 04.05.2024 року. Спірний транспортний засіб мотоцикл YAMAHA XTZ 700, реєстраційний номер [NUMBER] , придбано 24.04.2024 року. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до п.п.1,2,3 ч.1 ст.57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована та один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Як роз`яснено судам у пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України) відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). Отже, враховуючи, що спірний мотоцикл придбаний позивачем та відповідачем під час шлюбу, беручи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів, що транспортний засіб було придбано за його особисті кошти, та зважаючи на презумпцію спільності права власності на вказане майно, суд доходить висновку, що спірний автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між ними у рівних частках. Відповідно до статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Тлумачення положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку. Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (стаття 365 цього Кодексу), у першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду. У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим. Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. Отже, у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 03 лютого 2020 року у справі №235/5146/16-ц (провадження №61-37616 св 18); від 03 червня 2020 року у справі №487/6195/16-ц (провадження №61-46326св18); від 30 вересня 2020 року у справі №552/1514/19 (провадження № 1-21084 св 19). Судом встановлено, що позивач погоджується на стягнення на її користь частки у спірному транспортному засобі. Оскільки мотоцикл YAMAHA XTZ 700, реєстраційний номер [NUMBER] , об`єм двигуна 689 см3, 2021 року випуску, VIN [NUMBER] , знаходиться у користуванні відповідача, з нього підлягає стягненню грошова компенсація за частку позивача у транспортному засобі. Суд при визначенні розміру грошової компенсації за вказаний мотоцикл бере до уваги його вартість, визначену у звіті про оцінку майна №19/29.1-07-24 від 29.07.2024 року, зробленому на замовлення позивача, а саме 449 133, 85 грн. За таких обставин суд дійшов висновку про присудження на користь позивача грошової компенсації за частку мотоциклу YAMAHA XTZ 700, реєстраційний номер [NUMBER] , об`єм двигуна 689 см3, 2021 року випуску, VIN [NUMBER] в сумі 224 566,93 грн. Звертаючись з відповідним позовом до суду позивач фактично прагне отримати компенсацію вартості частини спірного майна. Враховуючи зміст позовних вимог, суд зазначає, що саме присудження на користь позивача грошової компенсації за частку мотоциклу є ефективним способом захисту порушеного права позивача, з огляду на що вимоги позивача в частині визнання права власності на частину транспортного засобу не підлягають задоволенню. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує судовий збір у розмірі 2 245, 67 грн з відповідача на користь держави.

Outcome: partial