Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики, покликаючись на те, що [PERSON] , та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали договір кредитної лінії, на підставі якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 6750 грн. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого, позивачу передано право вимоги до відповідача. Крім того, 27 лютого 2025 року, між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», укладено договір факторингу, за умовами якого позивачу передано право вимоги до відповідача. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути на його користь 24009,75 грн, за вищевказаними договором позики. Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, разом з позовом та додатками, які було повернуто до суду. Відзиву до суду подано не було. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 06 липня 2021 року, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , укладено договір кредитної лінії №843303783, за умовами п.1.3, сторони домовились, що кредитодавець надає перший транш за договором в розмірі 6750 грн. /а.с.6-8/. Як вбачається з платіжного доручення від 06 липня 2021 року, на рахунок [PERSON] , перераховано грошові кошти в розмірі 6750 грн. /а.с.9/. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за період з 06 липня 2021 року по 07 вересня 2021 року, заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 6750 грн., та згідно вказаного ж розрахунку, така заборгованість була сплачена 07 вересня 2021 року в повному обсязі. Також, згідно вказаного розрахунку, відповідачу нараховано проценти на суму 8565, 75 грн., які згідно вказаного розрахунку були сплачені в повному розмірі 07 вересня 2021 року /а.с.10/. Крім того, згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за період з 07 вересня 2021 року по 27 лютого 2025 року, заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 6750 грн., та згідно вказаного ж розрахунку, така заборгованість була сплачена 07 вересня 2021 року в повному обсязі. Також, згідно вказаного розрахунку, відповідачу нараховано проценти на суму 17259,75 грн., які згідно вказаного розрахунку були сплачені в повному розмірі 27 лютого 2025 року /а.с.10/. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», укладено договір фактрингу №28/1118-01, за умовами якого за умовами якого фактор зобов`язувався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, пату кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту /а.с.12-15/. 27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», укладено договір фактрингу №27/0225-01, за умовами якого за умовами якого фактор зобов`язувався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, пату кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту /а.с.17-18/. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, в ході розгляду справи судом встановлено, що згідно з наданих самим же позивачем розрахунків заборгованості /а.с.10-11/, 07 вересня 2021 року, відповідачем здійснено сплату заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6750 грн., а також 27 лютого 2025 року, відповідачем здійснено сплату заборгованості за процентами в розмірі 17 259,75 грн. При цьому саме вказані суми позивач просить стягнути з відповідачки у судовому порядку. Разом з тим, наведені обставини свідчать про те, що відповідні грошові зобов`язання вже були припинені шляхом їх фактичного виконання, оскільки сплата заборгованості як за тілом кредиту так і за відсотками означає погашення заборгованості та відсутність у кредитора права повторно вимагати сплату тих самих сум. Відтак, позивач не вправі повторно заявляти позовні вимоги про стягнення заборгованості, яка відповідно до наданих ним же документів була списана та припинена. У зв`язку з цим позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки фактично вже виконані, згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості /а.с.10-11/.

Outcome: dismissed