Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 73283743 в розмірі 20409,34 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25.10.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 73886691, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Кредитор свої обов`язки за договором виконав у повному обсязі та надав кредит шляхом безготівкового перерахування коштів у сумі 10000 грн., а відповідачка порушила умови договору та у встановлені строки кошти не повернула. 27.03.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений Договір факторингу №27/03/2025, згідно якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором, укладеним з відповідачкою [PERSON] . Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу сума боргу відповідачки становить 20409,34 грн., з яких: 9072,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 4053,75 грн. заборгованість за відсотками, 5558,09 грн. заборгованість по процентах за понадстрокове користування кредитом, 1725 грн. комісія за видачу кредиту. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до [PERSON] , остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 73283743 у розмірі 20409,34 грн. Представником відповідачки адвокатом Калініним С.К. подано відзив, у якому відповідачка не визнає позов, просить відмовити у його задоволенні враховуючи наступне. Позивач не надав належних та допустимих доказів факту перерахування грошових коштів на рахунок [PERSON] , а отже і факту укладення договору кредиту та наявності заборгованості на момент звернення до суду. Позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що саме відповідачка була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме нею логіну та паролю в системі, що відповідачем було подано заявку на отримання кредиту, а також що відповідач була ознайомлена з усіма істотними умовами договору, не надано будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачці. Вважає, що проведений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає нормам закону та не узгоджується з долученим позивачем договором позики. Положення договору про споживчий кредит про сплату позичальником на користь кредитора комісії за надання кредиту в розмірі 1725 грн. є нікчемними, згідно Закону України «Про споживче кредитування», оскільки така дія як надання кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь кредитодавця. Згідно розрахунку позивача, за вищевказаним кредитним договором відсотки нараховані за період поза межами встановленого строку кредитування. З огляду на умови Договору про надання коштів у кредит та Додаткової угоди від 23.11.2024, розмір заборгованості за відсотками повинен становити: - 11500,00 * 0,250 % * 30 днів = 862,50 грн. розмір заборгованості за відсотками за Договором надання коштів у кредит № 73283743 (за строк 30 днів, згідно з умовами Договору); - 11500,00 * 1 % * 30 днів = 3450,00 грн. розмір заборгованості за відсотками за Додатковою угодою від 23.11.2024 року до Договору надання коштів у кредит № 73283743 (продовження строку кредиту на 30 днів). Загальний розмір заборгованості за відсотками повинен становити 4312,50 грн., а загальний розмір заборгованості за вищезазначеним Договором повинен становити 15812,50 грн. Однак, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачкою було внесено 2 платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 2427,50 грн., а тому розмір заборгованості, який підлягає стягненню повинен становити 13385 грн. Представником позивача подано відповідь на відзив, у якій вказує про необґрунтованість відзиву та побудові позиції відповідачки на концепції «негативного доказу». Позивачем доведено факт укладення кредитного договору між первісним кредитором і відповідачкою належними доказами. Договір було підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор (міститься вкінці Договору) було направлено позичальнику на номер мобільного телефону вказаний нею під час заповнення заявки на отримання кредиту по вищезазначеному договору +380972192594 ідентично номеру телефону зазначеному в відзиві на позовну заяву, як особистий номер телефону відповідачки [PERSON] , одноразовий персональний ідентифікатор було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства після чого позичальник натиснула кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, товариством було перераховано грошові кошти на банківську карту № [NUMBER] , особисто зазначену позичальником. Відповідачка здійснювала часткову сплату боргу за кредитним договором, однак з порушенням умов договору, не в повному обсязі. Оплати здійснені відповідачкою були зараховані первісним кредитором на погашення тіла кредиту, відсотків відповідно до умов кредитного договору. Таким чином, [PERSON] здійснювала дії направлені на погашення заборгованості, що свідчить про те, що остання усвідомлювала форму оформлення кредитного договору, погодилась з його умовами , отримала кредитні кошти та намагалася сплатити кредит. Ухвалою судді 20.10.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження, призначено судове засідання по справі. Ухвалою суду 04.02.2026 задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Сторони в судове засіданні не з`явилися. Представник позивача у позові та відповіді на відзив просила про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача у відзиві просив про розгляд справи без участі його та відповідачки. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку. 25.10.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір надання коштів у кредит (із комісією за надання кредиту) № 73283743, згідно з яким відповідачці надано кредит у розмірі 11500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, в порядку та на умовах, передбачених договором (а.с. 9зворот -15). Пункт 2 Договору визначає параметри та умови кредиту, а саме: строк кредитування/строк договору - 30 днів, дата повернення кредиту 23.11.2024, процентна ставка 0,25% в день, комісія за надання кредиту 15% від суми наданого кредиту; проценти за понадстрокове користування кредитом 2,7% в день. Додатком № 1 до договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту, згідно якого загальна вартість кредиту складає 14087,50 грн. Договір з Додатком № 1 та паспорт споживчого кредиту підписані [PERSON] аналогами ЕЦП у формі одноразових ідентифікаторів «73720», «54055». 23.11.2024 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 13604500 до договору надання коштів у кредит № 73283743 від 25.10.2024, відповідно до якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів, визначивши датою повернення кредиту 23.12.2024, денну процентну ставку в розмірі 1%, орієнтовну загальну вартість кредиту 17278,75 грн. Додаткову угоду підписано відповідачкою електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «30387». Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Отже, кредитний договір між сторонами був укладений в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні. У частині другій статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» вказано, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Підписуючи кредитний договір № 73283743 від 25.10.2024 та додаткову угоду №13604500, відповідачка погодилася з умовами кредитування, у тому числі з розміром процентів за користування кредитними коштами та сумою комісії, пов`язаної з наданням кредиту. Тому доводи її представника про незаконність нарахування комісії не є слушними, оскільки, як убачається з кредитного договору, комісія у розмірі 1725 грн. нарахована за надання кредиту, що згідно норм Закону України «Про споживче кредитування» є правомірним. 25.10.2024 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» здійснило перерахування коштів у сумі 115000 гривень на платіжну карту № [NUMBER] , емітовану на ім`я [PERSON] , що підтверджується інформацією АТ «ПриватБанк» (а.с.74-75) Вказане свідчить про те, що кредитодавець виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредитні кошти та спростовує твердження представника відповідача про неотримання відповідачкою кредитних коштів. [PERSON] , в свою чергу зобов`язання за кредитним договором не виконала неналежним чином, сплативши лише частково заборгованість по тілу кредиту у сумі 2427,50 грн., що відображено у розрахунку заборгованості за договором № 73283743 від 25.10.2024, проведеного ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Згідно розрахунку, станом на 23.04.2025 сума заборгованості [PERSON] склала 20409,34 грн., з яких: за тілом кредиту - 9072,50 грн., за процентами 4053,75 грн., за комісією 1725 грн., проценти за понадстрокове користування кредитом 5558,09 грн. (а.с. 29-30) Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст.1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. 27.03.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/03/2025, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступило) за плату, а ТОВ ФК «ЄАПБ» прийняло належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників (а.с. 20зворот-24). Як вбачається з витягу з реєстру боржників №4 до договору факторингу № 27032025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №73283743 на суму 20409,34 грн., з яких: 9072,50 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 4053,75 грн. заборгованість по відсотках, 5558,09 грн. заборгованість за процентами за понадстрокове користування кредитом, 1725 грн. - комісія за видачу кредиту (а.с.28). Судом ураховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заперечуючи позовні вимоги сторона відповідача, не надала до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмета доказування задля спростування заявлених позовних вимог. Суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] умов кредитного договору у визначені договором строки, та набуття позивачем права вимоги до відповідачки за даним кредитним договором, а відтак позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9072,50 грн., за відсотками в сумі 4053,75 грн. та комісії в сумі 1725 грн. підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості по процентах за понадстрокове користування кредитом. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно підпункту 10.5.1 договору надання коштів у кредит № 73283743, у разі порушення строків повернення кредиту позичальником, якщо сума кредиту, що надається позичальнику за договором перевищує розмір 1 мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення договору, користування кредитом понад установлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) в розмірі визначеному п. 2.2 договору (2,7%) за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Тобто, зазначений пункт договору фактично встановлює відповідальність за прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», за період з 24.12.2024 по 14.01.2025 [PERSON] нараховано проценти за понадстрокове користування кредитними коштами у розмірі 2,7% щоденно, загальна сума яких складає 5558,09 грн. Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки проценти за понадстрокове користування кредитом, розраховані відповідно до п. 10.5.1 Договору, як відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, нараховані у період дії в Україні воєнного стану, вони підлягають списанню кредитодавцем, а тому позовна вимога щодо стягнення з відповідачки на користь позивача 5558,09 грн. заборгованості за процентами за понадстрокове користування кредитними коштами задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» - у розмірі 14851,25 грн., з яких: 9072,50 грн. заборгованість за тілом кредиту, 4053,75 грн. заборгованість за відсотками, 1725 грн. сума заборгованості по комісії. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 72,77 % (14851,25 : 15628,93 х 100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1762 грн. 78 коп. (2422,4 х 72,77 %). У відзиві на позовну заяву представник відповідачки адвокат Калінін С.К. просив стягнути з позивача на користь відповідачки судові витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 6000,00 грн. Судом установлено, що відповідачкою [PERSON] 14.01.2026 укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н26 з Адвокатським бюро «Калінін і Партнери» з Додатком № 1 до договору, згідно якого визначено гонорар у розмірі 6000 грн (а.с. 72-75) Відповідно до акта виконаних робіт від 22.01.2026 Адвокатське бюро «Калінін і Партнери» надало Бойченко А.А. юридичні послуги щодо захисту її прав у справі №740/5966/25 вартістю 6000 грн. (а.с.76) Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] судом задоволено частково на 72,77%, тому сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з позивача на користь відповідачки пропорційно розміру задоволених вимог становить 1633,80 грн. (6000 х 27,23%). Згідно із ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Отже, з урахуванням положень ч. 10 ст. 141 ЦПК України в суму судових витрат зі сплати судового збору, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача в розмірі 1762,78 грн. слід зарахувати судові витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки в розмірі 1633,80 грн., та остаточно стягнути з [PERSON] на користь позивача різницю в розмірі 128,98 грн. (1762,78 1633,80). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial