Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту відповідача), про стягнення суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги. В позові зазначив, що на обліку в управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району перебувала особова справа відповідача, який був отримувачем компенсації як фізична особа, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійної основі. 02.03.2023 відповідач подав до управління заяву про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі [PERSON] , [INFO] , який потребує постійного стороннього догляду. Відповідач зобов`язався повідомляти управління у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання компенсації. Рішенням управління від 09.03.2023 відповідачу було призначено компенсацію за догляд строком з 01.03.2023 по 29.02.2024 у розмірі 1 919,00 грн на місяць. У червні 2023 року за результатами верифікації спеціалістами ДСЗН отримано інформацію про смерть [INFO] [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Відповідно до підпункту 2 пункту 11 Порядку № 859 виплата компенсації припиняється в разі смерті особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Про факт смерті утриманця відповідач управління не проінформував, у зв`язку з чим йому виплачувалися кошти на догляд за померлою особою і виникла переплата бюджетних коштів. Згідно з довідкою-розрахунком обсяг надміру виплачених відповідачу коштів за період з 01.04.2023 по 31.05.2023 склав 3 838,00 грн (2 міс. х 1919,00 грн). Відповідачу було направлено повідомлення з пропозицією добровільно повернути надміру виплачені кошти, однак відповідач кошти не повернув. Позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму надміру виплачених коштівв розмірі 3838,00 грн, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 15.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання 06.02.2026, 11.03.2026 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, а також наявність правових підстав відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1статті 13 ЦПК України в становлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 02.03.2023 відповідач подав до управління заяву про згоду надавати соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі [PERSON] , [INFO] , який потребує постійного стороннього догляду. Відповідач зобов`язався повідомляти управління у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання компенсації, про що поставив свій підпис у заяві. Рішенням управління від 09.03.2023 року відповідачу було призначено компенсацію строком з 01.03.2023 по 29.02.2024 в розмірі 1919,00 грн на місяць. У червні 2023 року за результатами верифікації спеціалістами управління отримано інформацію про смерть [INFO] [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Відповідач, будучи попередженим про необхідність повідомляти органи соціального захисту населення про зміну обставин, що впливають на призначення допомоги в період отримання допомоги, не проінформував позивача про смерть утриманця, кошти на догляд за померлою особою виплачувалися, у зв`язку з чим виникла переплата бюджетних коштів за період з 01.04.2023 по 31.05.2023 у розмірі 3 838,00 гривень. 19.10.2023 відповідачу було направлено повідомлення з пропозицією добровільно повернути надміру виплачені кошти, доказів повернення відповідачем надміру виплачених коштів, суду не надано. Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859 (далі Порядок № 859) встановлено механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є, серед іншого, особами з інвалідністю І групи. Відповідно до п. 15 Порядку № 558 фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов`язані повідомити структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв`язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради надміру виплачені суми за весь період, коли фізична особа не мала права на одержання компенсації. Якщо одержувачем компенсації приховано або подано недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на призначення компенсації та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради: -визначає обсяг надміру виплачених коштів та встановлює строки їх повернення; -повідомляє отримувачу компенсаційної виплати про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. Якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначив компенсацію. Частиною 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Беручи до уваги те, що причиною переплати стала саме недобросовісність зі сторони набувача виплати, яка проявилась у приховуванні відомостей, що вплинули на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги, вказане свідчить про вину відповідача у виплаті надмірної суми допомоги. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач порушив умови отримання компенсації, що призвело до надмірного нарахування та виплати державної соціальної допомоги. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 3 028,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved