Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Представник позивача адвокат Миц І.В. в інтересах позивача за допомогою системи «Електронний суд» 27.08.2025 звернулась до суду з зазначеним позовом, за змістом якого просить стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у сумі 128 500,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що позивачем укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 9862909, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є «Audi A6», д.н.з. [NUMBER] , франшиза становить 1 500,00 гривень. 11.10.2021 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд.56 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі забезпеченого транспортного засобу «Audi A6», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Nissan Teana», д.н.з. [NUMBER] , який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження. Власник автомобіля «Nissan Teana», д.н.з. [NUMBER] звернувся до позивача з повідомленням про ДТП задля компенсації завданого матеріального збитку у сумі 299 391,82 гривень (відповідно до звіту №211 від 15.11.2021), а також заявою про виплату страхового відшкодування. Враховуючи вартість автомобіля в пошкодженому стані 85 890,00 гривень, суму відшкодування на одну потерпілу особу згідно з вказаним вище полісом 130 000,00 гривень, а також ту обставину, що автомобіль «Nissan Teana», д.н.з. [NUMBER] є фізично знищеним відповідно до п.2 ст.30 Закону України «Про обов?язкове страховування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власнику (за вирахуванням франшизи) відшкодовано 21.11.2022 різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП у сумі 128 500,00 гривень. Оскільки відповідач залишив місце пригоди, а також відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп?яніння, як встановлено у постанові Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2021 у справі №336/8655/21, згідно з приписами пп.38.1.1. п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернувся із даним позовом до страхувальника (водія забезпеченого транспортного засобу) про стягнення виплаченого потерпілому страхового відшкодування в порядку регресу. Крім того, як зазначено в позовній заяві, вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 26.09.2022 встановлено, що під час керування 11.10.2021 транспортним засобом «Audi A6», д.н.з. [NUMBER] відповідач не мав посвідчення водія відповідної категорії, відповідно, вказаною вище статтею передбачено право страховика в даному випадку стягнути страхове відшкодування зі страхувальника (водія забезпеченого транспортного засобу) саме в порядку регресу. Враховуючи наведене, із посиланням на приписи п.п.б,в підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснивши виплату страхового відшкодування потерпілій у ДТП особі, беручи до уваги необов?язковість позасудового врегулювання спірних правовідносин, хоча відповідні заходи були здійснені з боку позивача, представниця позивача, діючи в інтересах позивача, просить задовольнити позовні вимоги, заявлені в порядку регресу. Ухвалою судді від 17.09.2025 постановлено прийняти позовну заяву до свого провадження та відкрити провадження у справі, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Відповідно до ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України роз?яснено, що у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Так, згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідних клопотань не надходило. Крім того, судом у вказаній вище ухвалі встановлено позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу - заперечень (з дня отримання відповіді на відзив), які мають відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, а також одночасно з поданням до суду повинні бути надіслані іншим учасникам справи (у копіях). Вказаною ухвалою визначено й строк для відповідача для подання заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечень [PERSON] не подано. Згідно з мотивувальною частиною ухвали суду, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 19, п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ; для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Наведеним критеріям справа відповідає, тому визнається судом малозначною. Згідно з матеріалами справи відповідач відзиву на позовну заяву, клопотань та заяв до справи не скеровував, конверт із копією ухвали суду вручений відповідачу 17.10.2025, що видно з поштового повідомлення, крім того, згідно з заявою, вх.№ від 23.10.2025, - 27.10.2025 [PERSON] ознайомився із матеріалами справи, що надає суду підстави для ухвалення рішення. Згідно з приписами ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. В разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. Відповідно до ч.1,8 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судом встановлено, що на дату дорожньо-транспортної пригоди відповідальність водія автомобілю «Audi A6», д.н.з. [NUMBER] , 2011 р.в., застрахована відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик ПрАТ «Страхова група «ТАС», поліс №АР 9862909 від 20.03.2021. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, становить 130 000,00 гривень, франшиза 1 500,00 гривень. Згідно з постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі про адміністративне правопорушення №336/8655/21, пр.3/336/3456/2021 від 09.12.2021, яка набрала законної сили 21.12.2021, [PERSON] , [INFO] , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2, ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП до штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 гривень у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Згідно з мотивувальною частиною постанови суду 11.10.2021 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 56, водії [PERSON] , керуючи автомобілем AUDI А6, державний номерний знак [NUMBER] , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану шляхом увімкнення проблискових маячків синього і червоного кольору, увімкнення спеціального звукового сигналу та гучномовця, був зупинений завдяки переслідуванню екіпажом АМ-401 на транспортному засобі TOYOTA PRIVS, державний номерний знак [NUMBER] та [NUMBER] на транспортному засобі Mitsubishi Outlander, державний номерний знак [NUMBER] , біля будинку 127 по вулиця Чарівній м. Запоріжжя шляхом блокування транспортного засобу. Вказаними діями особа, яка притягається до адміністративної відповідальності порушив вимоги п. 2.4, 8.9. 6 Правил дорожнього руху України. Дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Крім того, 11.10.2021 року, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 56, водії [PERSON] , керуючи автомобілем AUDI А6, державний номерний знак [NUMBER] , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на транспортний засіб NISSAN TEANA, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався у зустрічному напрямку, після чого з місця пригоди зник. Вказаними діями особа, яка притягається до адміністративної відповідальності порушив вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху України. Дії кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП. Крім того, 11.10.2021 року, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 56, водії [PERSON] , керував автомобілем AUDI А6, державний номерний знак [NUMBER] , з явними ознаками наркотичного сп?яніння - розширеними зіницями очей, які не реагують на світло, порушенням координації рухів, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на відео. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом евакуації транспортного засобу на штраф майданчик. Вказаними діями водій порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУПАП. Також відповідно до засвідченої копії постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі про адміністративне правопорушення №336/8655/21, пр.3-в/336/104/2021 від 22.12.2021, яка оскарженню не підлягає, виправлено описку у другому абзаці описової частини постанови, - щодо державного номерного знаку транспортного засобу «Nissan Teana», на коректний: [NUMBER] , а також даних водія автомобіля (П.І.Б.) (веб-посилання на тексти даних постанов в ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/101971531, https://reyestr.court.gov.ua/Review/102135800). Згідно з вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя у справі №336/1656/22, пр.1-кп/334/526/22 від 26.09.2022, який набрав законної сили 26.11.2022, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, із призначенням покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст.75,76 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає визначені судом обов?язки (веб-посилання на текст вироку в ЄДРСР:https://reyestr.court.gov.ua/Review/106555242). В межах даного кримінального провадження розглянуто та частково задоволено цивільний позов водія транспортного засобу «Nissan Teana» [NUMBER] [PERSON] про стягнення моральної шкоди, позаяк під час ДТП внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху [PERSON] потерпілій спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження. Крім того, згідно з мотивувальною частиною вироку суду, на чому звертає увагу суд, - 11.10.2021 [PERSON] керував автомобілем «Audi A6», д.н.з. [NUMBER] , приблизно о 13-55 годині, по вул. Чарівній зі сторони вул. Бочарова в напрямку вул. Цитрусова в м. Запоріжжі, не маючи посвідчення водія відповідної категорії. Відповідно до положень ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно, факт настання за вказаних вище обставин дорожньо-транспортної пригоди, винуватість [PERSON] у її настанні (внаслідок порушення ним п. 3.2, 10.1, 11.3, 12.4, 12.9б ПДР України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001), а також залишення місця події, відмова відповідача від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, керування ним транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, знайшли своє безпосереднє підтвердження під час розгляду справи, стороною відповідача не спростовані та вважаються доведеними. Судом також встановлено, що власник пошкодженого транспортного засобу «Nissan Teana», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 26.10.2021 повідомив ПрАТ «Страхова група «ТАС» про дорожньо-транспортну пригоду та 28.12.2021 звернувся із заявою про відшкодування завданої матеріальної шкоди із посиланням на ст.35, п.п.а п.41.1 ст.41 вказаного закону. За результатами розгляду заяви, огляду транспортного засобу пошкодження автомобіля «Nissan Teana», д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП визнано страховим випадком. Так, до позовної заяви долучено копію звіту №211 від 11.10.2021 про оцінку колісного транспортного засобу «Nissan Teana», д.н.з. [NUMBER] , згідно з даними якого ринкова вартість автомобіля без урахування аварійних пошкоджень дорівнює 299 391,82 гривень, вартість відновлювального ремонту 504 112,22 гривень, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників 253 940,15 гривень. Огляд проводився в присутності власника [PERSON] . Згідно зі звітом вартість відновлювального ремонту вказаного КТС перевищує його ринкову вартість, що дає оцінювачу можливість зробити висновок про недоцільність відновлення зазначеного рухомого майна з економічної точки зору, відповідно, вартість матеріального збитку становить 299 391,82 гривень. Для розрахунку страхового відшкодування страховиком використано зобов?язуючу пропозицію компанії ТОВ «Audatex Україна», відповідно до якої вартість пошкодженого транспортного засобу може бути компенсована у сумі 85 890,00 гривень, що є найвищою пропозицією для пошкодженого транспортного засобу. При цьому, розрахунок страхового відшкодування здійснено на підставі: страхового акта N20781/47/922 від 17.11.2022 та розрахунку суми страховою відшкодування (за вирахуванням франшизи у сумі 1 500,00 гривень та розміру ліміту відповідальності страховика у сумі 130 000,00 гривень на одного потерпілого за шкоду, завдану майну). Так, ПрАТ «СГ «ТАС» внаслідок настання страхового випадку здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 128 500,00 гривень, що підтверджено платіжною інструкцією в засвідченій копії (№301163 від 21.11.2022). При розгляді справи суд виходить з таких норм чинного законодавства. Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства. Згідно з п.1,3 ч.2, 3, 6 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) шкоди та моральної шкоди іншій особі. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. За нормою ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, Розглядаючи вимоги страховика про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, суд виходить з такого. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються ЦК України, Законом України «Про страхування» від 18.11.2021, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», іншими законодавчими актами. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За змістом ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Крім того, на дані правовідносини поширюються норми ч.1 ст. 27 Закону України «Про страхування», ч.1 ст. 993 ЦК України, згідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч.1 ст. 1191 ЦК України. Згідно з пп. «б», «в» підпункту 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виплати страхового відшкодування), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, в разі, якщо: - він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; - якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Позивачем доведено виконання обов`язку, передбаченого ст. 36.4 вказаного нормативно-правового акту, відповідно до якої виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна (в даному випадку, власнику [PERSON] ) шляхом безготівкового розрахунку, що підтверджено належними та допустимими доказами (вказаним вище платіжним дорученням). Так, внаслідок настання страхового випадку, передбаченого полісом АР №9862909 від 20.03.2021, та на підставі заяви про виплату страхового відшкодування, із дотриманням порядку, врегульованого ст.35 цього ж закону, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування, розмір якого визначений у страховому акті від 17.11.2022. Відповідачем в позасудовому порядку не здійснено компенсацію збитків страховику. При цьому, законність та обґрунтованість позовних вимог до відповідача винуватця ДТП, який залишив місце події, відмовився від медичного огляду на стан наркотичного сп?яніння, а також керував під час настання ДТП транспортним засобом, не маючи права керування (посвідчення водія відповідної категорії) підтверджена судовими рішеннями, як це встановлено судом під час розгляду справи. Виходячи з вищевикладених обставин та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі, у зв`язку із чим витрати, понесені страховою компанією, підтверджені належними та допустимими доказами доказами, підлягають стягненню в порядку регресу з відповідача. За змістом ст. 89, 213 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). За нормою ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як наслідок, з відповідача на користь позивача в порядку регресу підлягає стягненню сплачене страхове відшкодування у сумі 128 500,00 гривень. Таким чином, судом встановлено підстави для задоволення позову в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого. Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у сумі 3 028,00 гривень.

Outcome: approved