Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулася до суду з позовом до Таврійської міської військової адміністрації Каховського району Херсонської про визнання права власності. В обґрунтування позову посилалася на те, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира належить їм на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03.04.2000 Виконавчим комітетом Новокаховської міської Ради. Згідно з технічним паспортом на квартиру, квартира [ADDRESS] загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., розташована на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку та складається з трьох житлових кімнат (кімната № 1- 16,9 кв.м., кімната № 2 12,8 кв.м., кімната № 3 9,8 кв.м.), кухні площею - 7,1 кв.м., ванної кімнати площею - 2,6 кв.м., вбиральні (поєднаної) - 1,0 кв.м, коридору - 8,3 кв.м, лоджією - 6,0 кв.м. Право спільної сумісної власності на вказану квартиру зареєстровано у Каховському бюро технічної інвентаризації за номером 1078/5. 05.05.2025 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з метою державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на вищезазначену квартиру звернулися із відповідною заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Лугинець Ірини Іванівни, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Державним реєстратором було надано рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій від 26.05.2025 №79092134 та повідомлено, що установою (органом), якою проводилась оформлення та/або реєстрація прав власності на нерухоме майно на території Новокаховської міської ради до 1 січня 2013 року було КП «Каховське бюро технічної інвентаризації», в розпорядженні та на зберіганні в якого знаходяться відповідні архівні (інвентарні) справи та книги реєстрації прав власності на нерухоме майно. При цьому на даний час КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради знаходиться на території Каховської міської територіальної громади та перебуває в тимчасовій окупації з відповідними обмеженнями щодо своєї діяльності, що позбавляє реєстратора можливості здійснити запит щодо підтвердження інформації про реєстрацію права власності на зазначену квартиру. Враховуючи вищенаведене, представник позивачів просила визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . Позивачі, їхній представник у судове засідання не з`явилися, остання надала клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, клопотань, відзиву не надавав. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , згідно з розпорядженням (наказом) Виконавчого комітету Новокаховської міської Ради від 03.04.2000 №447-к/9333, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконавчим комітетом Новокаховської міської Ради 03.04.2000. У свідоцтві зазначено, що квартира має загальну площу 61,5 кв. м. Згідно з технічним паспортом на квартиру, квартира [ADDRESS] загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., розташована на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку та складається з трьох житлових кімнат (кімната № 1- 16,9 кв.м., кімната № 2 12,8 кв.м., кімната № 3 9,8 кв.м.), кухні площею - 7,1 кв.м., ванної кімнати площею - 2,6 кв.м., вбиральні (поєднаної) - 1,0 кв.м, коридору - 8,3 кв.м, лоджією - 6,0 кв.м. Право спільної сумісної власності на вказану квартиру зареєстровано у Каховському бюро технічної інвентаризації за номером 1078/5. Рішенням від 26.05.2025 №79092134 державного реєстратора було відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності позивачів на квартиру з тих підстав, що Комунальне підприємство «Каховське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, яке здійснювало реєстрацію права власності знаходиться на тимчасово окупованій території, що позбавляє реєстратора можливості здійснити запит щодо підтвердження інформації про реєстрацію права власності на зазначену квартиру. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У цій справі позивачі були вимушені звернутися до суду з позовом, оскільки держава фактично не визнає за ними права власності на нерухоме майно, про що свідчить відмова державного реєстратора у проведенні реєстраційних дій. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом (ч.4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). У цій справі державний реєстратор позбавлений можливості перевірити інформацію щодо фактів оформлення та/або реєстрації права власності на спірне майно за період з квітня 2000 року, коли позивачі набули право власності на спірне майно, до 01.01.2013, коли повноваження з державної реєстрації прав власності на нерухоме майно були передані місцевими органами державної реєстрації прав. Проте, відсутність об`єктивної можливості підтвердити факт оформлення та/або реєстрації права власності за позивачами на спірне майно у зв`язку з місцезнаходженням КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» на тимчасово окупованій території, а також відмова (незалежно від її правомірності) державного реєстратора провести реєстрацію права власності на спірне майно за позивачами, створили ситуацію, при якій позивачі не можуть реалізовувати свої правомочності як власники майна. В той же час, Конституція України у статті 41 гарантує непорушність права власності та усі три правомочності власника: володіти, користуватися та розпоряджатися. Невизнання державою права власності позивача на спірне майно є втручанням у це право, яке не переслідує легітимну мету та не є необхідним у демократичному суспільстві, а отже порушує гарантії, закріплені у статті 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за позивачем, а не за іншою особою. У вищевказаній справі Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що правило за аналогією закону (а саме, статті 392 ЦК України) має застосовуватися не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, але лише за умови, що право на майно не зареєстроване за іншою особою. У справі за позовом представника позивачів [PERSON] в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність реєстрації права власності на спірне майно за будь-якими іншими особами. При цьому у позивачів наявне свідоцтво про право власності майна, але з причин, які зазначені вище, цей документ не надає змоги позивачам беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, наслідком чого має бути державна реєстрація такого права. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки під час розгляду справи були підтверджені обставини, на які позивачі посилаються як на підставу свого позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved