Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №2885273 від 29.04.2024р. в розмірі 17250,00 грн., з яких 10000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2250 грн сума заборгованості за процентами, 5000 грн сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою. В обгрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань з повернення позики та сплати процентів за вказаним договором. У судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся судовими повістками, які відправлялися рекомендованим поштовим відправленням, але до суду повернулися з відміткою «адресат відсутній», а також повідомлявся через оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, відзив на позов з правовим обґрунтуванням доводів та заперечень не надав. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 04 березня 2026 року у відповідності із ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.04.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», кредитодавець) та [PERSON] (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено договір позики № 2885273 (з фіксованою процентною ставкою) (далі - Договір), у відповідності до якого відповідач отримав кредит в розмірі 10000 грн. строком на 30 днів (до 29.05.2024 року) зі сплатою процентів за процентною ставкою 0,75% в день, процентною ставкою у розмірі 2,70% за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, шляхом його перерахування на банківський картковий рахунок позичальника [NUMBER] /а.с. 6-8/. Згідно з Додатком № 1 до зазначеного договору сторони погодили Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, зі змісту якого вбачається, що загальна вартість позики складає 12250 грн /а.с. 9/. Укладаючи цей договір позичальник засвідчує, що він ознайомився на сайті http://clickcredit.ua/informaciya/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України (п.п. 5.1 п. 5 Договору). А також погодився, що до моменту підписання Договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «ClickCredit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті http://clickcredit.ua/informaciya/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань cторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі (п.п. 5.3 п. 5 Договору). Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.. За приписами ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Пунктами 21, 22 Договору визначено технологію (порядок) укладення договору, відповідно до яких, зокрема, цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-комунікаційної системи з використанням електронних підписів сторін. Так, відповідач за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «eWG188», що підтверджується довідкою про укладення договору (ідентифікацію) /а.с. 75/, наданою ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на запит суду, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладання. Згідно з п.1 договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), для задоволення власних потреб (без конкретної споживчої мети), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. В п.29 цього договору вказаний банківський картковий рахунок відповідача: [NUMBER] . На виконання умов договору ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відповідачу було надано грошові кошти у сумі 10000 грн, що підтверджується інформацією АТ «Акцент-Банк», наданою на запит суду, а саме згідно з рухом коштів з 29.04.2024 по 04.05.2024 [PERSON] було зараховано на його картку 29.04.2024 року суму 10000 грн. Крім того, з наданої інформації АТ «Акцент-Банк» (лист за вих.№ 20.1.0.0.0/7-20260126/0064 від 29.01.2026 року) встановлено, що платіжна картка № [NUMBER] , що відповідає цій масці, емітована саме на ім`я [PERSON] /а.с. 56-66/. Наведене у сукупності свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами вищевказаного договору, укладеного в електронній формі, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Але всупереч наведеним умовам договорів та вимогам закону, відповідач належним чином свої зобов`язання за цими договором не виконував, у визначені цим договором строк кредитні кошти, проценти не сплатив. Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» станом на 07.08.2024 року по договору позики № 2885273 (з фіксованою процентною ставкою) від 29.04.2024 року, заборгованість за вказаним договором складає 17250 грн, з яких: 10000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2250 грн сума заборгованості за процентами. З даного розрахунку заборгованості вбачається нарахування пені в розмірі 5000 грн, а не процентів за понадстрокове користування позикою, як зазначає позивач у позовних вимогах /а.с. 10/. Слід зазначити, що 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт) було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі боржників, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за плату /а.с. 12-14/. 13.06.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено додаткову угоду № 7 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, відповідно до якої договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік /а.с. 16/. Додатковою угодою № 42, укладеною 28.10.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», визначено загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно з Реєстром боржників №35 та №36 від 28.10.2024 року, а також ціну продажу /а.с. 17/. Згідно з п. 1.1 цього договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» ціну продажу, визначену додатковою угодою № 42 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року згідно з Реєстром боржників №35, що підтверджується платіжною інструкцією /а.с. 19/. 28.10.2024 року на виконання п. 1.2. договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» складено та підписано акт прийому-передачі Реєстру боржників №35 від 28.10.2024 року /а.с. 18/, за яким передані (відступлені) права вимоги до відповідача за договором позики № 2885273 (з фіксованою процентною ставкою) від 29.04.2024 року, згідно з Реєстром боржників №35 від 28.10.2024 року /а.с. 20/. Тобто, акт прийому-передачі Реєстру боржників підписано ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» після укладення договору позики № 2885273 (з фіксованою процентною ставкою) від 29.04.2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] . Частиною 1 ст. 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило дійсне право вимоги до боржника, яке йому належало, оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору факторингу недійсним. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, всупереч умовам договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення права грошової вимоги, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, строк повернення якої вже настав. Доказів повернення відповідачем [PERSON] отриманих за договором грошової суми та нарахованих процентів в межах строку кредитування матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення заборгованості в сумі 10000 грн за основною сумою боргу, 2250 грн заборгованості за процентами, є обґрунтованими. Разом з тим, надаючи правову оцінку заявленому розміру заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом у розмірі 5000 грн, слід звернути увагу позивача на наступне. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. Як було зазначено вище, сторони погодили між собою розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом. Між тим припис абз. 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Отже, оскільки право ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» нараховувати передбачені договором проценти за позикою припинилось 29.05.2024 року, вимоги позивача про стягнення процентів після 29 травня 2024 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові у справі №444/9519/12 від 28.03.2018 р. та інших. В постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16 та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з п.1.2. Договору проценти - це грошові кошти, що нараховуються на суму позики і є платою за користування такою позикою. За умовами договору позики № 2885273 від 29.04.2024 року сторони встановили строк кредитування - 30 днів. Даних щодо пролонгації цього Договору матеріали справи не містять (п. 6 Договору). Правом на нарахування компенсаційних втрат, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, позивач не скористався. Слід також зазначити, що наданий позивачем розрахунок заборгованості ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на підтвердження позовних вимог сум заборгованостей за договором № 2885273 від 29.04.2024 року, не відповідає та суперечить заявленим вимогам в частині нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, оскільки вбачається нарахування саме пені в розмірі 5000 грн. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом у розмірі 5000 грн за договором № 2885273 від 29.04.2024 року задоволенню не підлягають. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, на думку суду, наявність та розмір заборгованості [PERSON] у вказаному вище розмірі витікає з умов укладеної угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позовні вимоги задовольнити частково у сумі 12250 грн. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог на суму 2150 грн 18 коп.

Outcome: partial