Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

03 грудня 2025 року представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві зазначив, що 16.02.2021 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та [PERSON] було укладено заява договір № TDB.2021.0991.3540 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com, та індивідуальної частини, якою є вказана заява - договір. Вказував, що банк свої зобов`язання перед клієнтом за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на поточний рахунок клієнта у гривні і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії, визначеного кредитним договором. Клієнт здійснював користування грошовими коштами доступного ліміту кредитної лінії, що відображено у виписках з його рахунку. Посилався на те, що свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач не виконав. Згідно виписок по рахунку позичальника станом на 03.09.2024 року у позичальника сформувалась заборгованість перед банком, що складається з: заборгованість за кредитом 10105,46 грн., заборгованість по сплаті відсотків 17806,01 грн., а всього 27911,47 грн. Зазначив, що 03.09.2024 між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» був укладений договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набув право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача за кредитним договором № TDB.2021.0991.3540 від 16.02.2021 року. Вказував, що 27.12.2024 року між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» укладено договір №1/12 про відступлення прав вимоги. Відповідно до умов якого ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за основними договорами. Відповідно до додатку №1 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № TDB.2021.0991.3540 від 16.02.2021 року. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс», а в подальшому - ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Мегабанк» станом на день відступлення права вимоги - 03.09.2024 року. ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало. На підставі викладеного представник позивачапросив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» суму заборгованості в розмірі 27911,47 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11200 грн. Ухвалою суду від 05 грудня 2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 15.12.2025 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. Вказував, що не виконання обов`язку щодо досудового врегулювання є істотною процесуальною вадою та може бути підставою для відмови у позові або призупинення розгляду справи до надання відповідних доказів. Також зазначив, що згідно з публічними даними НБУ/ФГВФО, процедура ліквідації АТ «Мегабанк» розпочата в липні 2022 року, частина нарахувань у довідці позивача припадає на період після початку ліквідації. Нарахування, здійснені після початку процедури ліквідації, є незаконними. Зазначив, що право вимоги відступалось двічі, однак у матеріалах відсутні докази надсилання і вручення повідомлень про цесію (поштові/кур`єрські квитанції з відмітками, трек номери зі статусом доставки, електронні підтвердження тощо). Реєстр відправлення не містить підтвердження вручення саме відповідачу. Окрім того вказував, що позивач посилається на умови, розміщені на веб-сайті, однак у матеріалах немає історичної редакції умов на дату укладення договору (16.02.2021) та доказів ознайомлення відповідача з ними. Також довідка розрахунок позивача не містить по періодноїдеталізації, формул і первинних документів. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» повністю або у частині вимог, що стосуються нарахувань після початку процедури ліквідації первісного кредитора; вимог, пред`явлених без проведення досудового врегулювання; сум, що не підтверджені оригіналами або належним чином засвідченими копіями документів. У разі якщо строк позовної давності пропущений, відмовити у відповідній частині вимог. 19.12.2025 року до суду від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив. Вказував, що факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Посилався на те, що відповідач, підписуючи договір, був належним чином поінформований про строк дії договору та наслідки його невиконання, а отже погодився з тим, що зобов`язання за договором діють до повного їх виконання, у тому числі з правом кредитодавця нараховувати відсотки та інші платежі, передбачені договором, у разі прострочення. Також вказував, що судові витрати у заявленому розмірі, понесені позивачем, відповідають критеріям реальності (їх дійсності та необхідності), розумності. Розмір таких витрат є обґрунтованим. Зазначив, що позивачем не пропущений строк позовної давності з часу виникнення у нього права вимоги за даним кредитним договором і до цього часу, а тому заява відповідача про застосування позовної давності є необґрунтованою. Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 22.12.2025 року до суду від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив. Просив суд відмовити у позові повністю за недотриманням досудового врегулювання (ст.16 Закону України «Про споживче кредитування»). Також просив суд виключити нарахування після 01.07.2022 як незаконні; визнати право на заперечення проти первісного кредитора; не враховувати неналежні докази та умови; відмовити/зменшити витрати на правничу допомогу; відмовити у частині вимог за спливом давності. 22.01.2026 року до суду від відповідача [PERSON] надійшли додаткові пояснення у справі, просив у задоволенні позову відмовити. У судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 16.02.2021 року між АТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] укладено договір №TDB.2021.0991.3540 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank (далі - договір) шляхом підписання відповідачем Заяви-Договору (індивідуальної частини). (а.с.51) Відповідно до п.1 Заяви-Договору, підписанням цієї заяви клієнт беззастережно підтверджує: прийняття в повному обсязі публічної пропозиції АТ «Мегабанк» на приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, що розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com; згоду з умовами договору, а також положенням усіх додатків до нього; укладення з банком шляхом приєднання до договору, який складається з публічної частини договору, що розміщена у місці інформації клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com та індивідуальної частини договору, а саме цієї заяви договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому; укладення з банком шляхом приєднання до публічного договору (оферти) АТ «Мегабанк» про умови надання послуг «Р2Р перекази з картки на картку» ( розміщеного на Сайті банку, за інтернет посиланням https://erc.megabank.ua/ru/p2poffer та у місці інформування клієнта), з урахуванням особливостей, передбачених розділом 2.17. публічної частини договору. Згідно п.2. Заяви-Договору банк відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] (у гривні), що обслуговується за дебетово кредитною схемою, поточні рахунки № [NUMBER] (у доларах США), № [NUMBER] (у Євро), що обслуговуються за дебетовою схемою, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи VisaInternationalGoldRewards миттєвого випуску (неперсоніфіковану). Картка є власністю банку. Картка використовується клієнтом для отримання/внесення готівкових коштів, оплати товарів і послу, а також з метою здійснення інших операцій, передбачених умовами Договору та/або чинним законодавством України і не пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності (п. 3. Заяви-Договору). Згідно п. 4. Заяви-Договору банк може надавати клієнту кредит шляхом сплати з карткового рахунку платежів клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах доступного ліміту кредитної лінії. Сума максимального ліміту кредитної лінії 200 000 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту 273 293 грн., строк кредиту 12 місяців, пільговий період 62 дні. Процентна ставка (фіксована) базова становить 56% річних, процентна ставка у пільговий період 0,0001 % річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка % річних 87,30 %. Обов`язковий мінімальний платіж становить 5,0% від використаного доступного ліміту, строк сплати якого - передостанній робочий день місяця, в який здійснюється розрахунок/нарахування обов`язкових платежів клієнта за відповідний звітний період. Згідно п.6 Заяви Договору, строк дії договору: набирає чинності з моменту підписання цієї заяви договору та діє протягом 3 років. Якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не заявить про його розірвання, цей договір вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах. Кількість таких пролонгацій договору є необмеженою. Відповідно до п. 7. Заяви-Договору підписанням її клієнт підтверджує та запевняє, що ця Заява-Договір, Договір з Додатками (в тому числі, Тарифи, тощо) у сукупності складають єдиний Договір, істотні умови якого можуть міститися як у цьому тексті так i в інших частинах Договору; внесення змін із дотриманням порядку встановленого в публічній частині договору не є односторонньою зміною умов укладеного договору, оскільки здійснюється в порядку погодженому сторонами; з усіма умовами Договору (з урахуванням публічної частини Договору, яка розміщена на офіційному сайті Банку www.megabank.ua та/або в мережі інтернет www.todobank.com.ua, та/або у відділеннях Банку, Тарифів, тощо), ознайомлений і згодний. До вказаної Заяви-Договору відповідачем [PERSON] надано копії паспорту та ідентифікаційного коду. Заява-Договір (індивідуальна частина) №TDB.2021.0991.3540 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank підписана відповідачем [PERSON] власноручним підписом, яким він засвідчив також отримання 20.02.2021 року банківської картки. Крім того, 16.02.2021 року АТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] підписали власноручними підписами паспорт споживчого кредиту, згідно якого тип кредиту відновлювальна кредитна лінія з пільговим періодом для використання, сума/ліміт кредиту від 0 до 200 000,00 грн., строк кредитування 12 місяців, спосіб та строк надання кредиту шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на поточному рахунку клієнта. Надання кредиту здійснюється безготівковим шляхом. Строк надання кредиту протягом одного дня. (а.с.52) Згідно паспорту споживчого кредиту процентна ставка базова 56 % річних, у пільговий період 0,0001 % річних, реальна річна процентна ставка 87,30 % річних. Паспортом споживчого кредиту визначено, що при використанні ліміту кредитної лінії клієнт щомісячно, не пізніше розрахункової дати місяця, наступного за звітним, забезпечує надходження коштів на картрахунок в розмірі мінімального обов`язкового платежу, розмір якого визначений Тарифами банку та залежить від суми заборгованості за кредитом на кінець звітного розрахункового періоду. Відповідно до довідки-розрахунку загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором № TDB.2021.0991.3540 від 16.02.2021 року станом на 03.09.2024 року складає 27911,47 грн, з яких: заборгованість за основним боргом у розмірі 10105,46 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 17806,01 грн. (а.с.41) На підтвердження факту користування кредитними коштами позивач надав виписки по особовому рахунку відповідача з 03.12.2022 по 03.09.2024, та з 16.02.2021 по 02.12.2022, в яких відображено користування кредитними коштами відповідачем та нарахування відсотків за користування кредитом.(а.с.33-39, 42-49) 03.09.2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону) АТ «МЕГАБАНК» (далі Банк) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» уклали договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до п. 1 якого Банк відступив новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набув права вимоги Банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку № 1 цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. (а.с.15-17) Відповідно до п. 4 договору № GL1N426240 сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 21723211,51 грн (ціна договору). Ціна договору сплачується новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до п. 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор. Оплата підтверджується копією платіжної інструкції № 66895 від 31.07.2024 на суму 23 425 777,00 грн. (а.с.18) Відповідно до витягу з додатку №1 до договору №GL1N426240 про відступлення прав вимоги, укладеного 03.09.2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №TDB.2021.0991.3540 від 16.02.2021 року, у загальному розмірі 27911,47 грн., з яких: основний борг у розмірі 10105,46 грн.; відсотки у розмірі 17806,01 грн. (а.с.55) 27.12.2024 року між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» і ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» укладено договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до п. 2 якого новий кредитор набуває усі права кредитора за основними договорами. Розмір прав вимоги до боржників за основними договорами, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку №1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків божників, що надане кредитору відповідно до умов основних договорів. Права вимоги переходять від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору та додатку № 1. (а.с.13-14) У п. 4 договору № 1/12 сторони узгодили ціну договору та строки здійснення розрахунків за ним. Зокрема, сторони домовилися, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору, новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у сумі 22 730 000,00 грн (ціна договору). Ціна договору сплачується новим кредитором шляхом безготівкового перерахування коштів на будь-який з рахунків первісного кредитора в банківських установах за реквізитами, що зазначені у цьому договорі. Оплата здійснюється з розстроченням платежу наступними частинами: 1) в строк до 31.12.2024 включно має бути сплачений аванс в сумі 8 030 000,00 грн; 2) в строк до 31.05.2025 включно має бути сплачений залишок суми в розмірі 14 700 000,00 грн. Згідно платіжних інструкцій № 1074 від 27.12.2024, № 1091 від 31.01.2025, № 1822 від 22.09.2025 ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» сплатило ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» оплату згідно договору № 1/12 про відступлення права вимоги від 27.12.2024 в загальному розмірі 22 730 000,00 грн. (а.с.31) Відповідно до витягу з додатку №1 до договору №1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного 27.12.2024 року, ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №TDB.2021.0991.3540 від 16.02.2021 року, у загальному розмірі 27911,47 грн., з яких: основний борг у розмірі 10105,46 грн.; відсотки у розмірі 17806,01 грн..(а.с.32) Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626,628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частинами першою, другою статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, з урахуванням доказів, наданих суду, суд вважає встановленим, що 16.02.2021 року між АТ «МЕГАБАНК» та відповідачем укладено заяву договір №TDB.2021.0991.3540 про приєднання до договору комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, у зв`язку з чим між сторонами виникли договірні зобов`язання. У даному договорі сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору. Також на момент укладення кредитного договору відповідач не звертався до АТ «МЕГАБАНК» із заявою про надання роз`яснень умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився з усіма умовами такого договору. АТ «МЕГАБАНК» виконав своє зобов`язання за договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України, визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, позивача наділено правом грошової вимоги до відповідача за вказаним в позовній заяві договором. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На момент звернення позивача до суду та розгляду справи по суті, відповідач грошові кошти за кредитним договором не повернув. Будь-яких доказів, які б спростовували наведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» за заявою договором №TDB.2021.0991.3540 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank від 16.02.2021 року у розмірі 27911,47 грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 10105,46 грн.; заборгованість по сплаті відсотків у розмірі 17806,01 грн. Щодо нарахування відсотків після початку ліквідації первісного кредитора, суд зазначає наступне. Згідно з положеннями частини другої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у редакції чинній на момент початку процедури ліквідації, з дня початку процедури ліквідації банку: 4-1) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не містить заборони щодо нарахування процентів після відкликання ліцензії. Приписи пункту 4-1 частини другої статті 46 указаного Закону стосуються неможливості нарахування банком відсотків за договорами вкладу, що відповідно сприятиме збереженню ліквідаційної маси. Віднесення банку до категорії неплатоспроможних, запровадження процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку не припиняють дію кредитних договорів. Позичальник зобов`язаний повернути банку основну суму боргу та сплатити проценти у розмірах і у строки, встановлені умовами кредитного договору. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 638/13976/15-ц (провадження№ 61-3384св18). Щодо твердження відповідача про відсутність належного повідомлення боржника про заміну кредитора, суд зазначає наступне. Верховний Суд України в своїй постанові у справі № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року дійшов висновку про те, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. З матеріалів справи убачається, що відповідач не платив заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредиторові, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість. Вирішуючи заяву [PERSON] про застосування позовної давності, суд виходить з наступного. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четвертастатті 267 ЦК України). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392, враховуючи зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 500. Тобто, з березня 2020 року строки позовної давності продовжені. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Позивач звернувся до суду 03 грудня 2025 року, тобто у межах строку позовної давності. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за заявою договором №TDB.2021.0991.3540 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank від 16.02.2021 року у розмірі 27911,47 грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 10105,46 грн.; заборгованість по сплаті відсотків у розмірі 17806,01 грн. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ЦПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України). Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 11200 грн. позивачем надано договір про надання правничої допомоги №1/07 від 01.07.2025 року, акт приймання передачі послуг з правничої допомоги №12120888 від 14.08.2025 року. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати ТОВ «ФК «ЄВРОКРЕДИТ» на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 5000 грн. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2422,40 грн. сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved