Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1351-3779 від 19 лютого 2024 року в розмірі 63000 грн 00 коп. та судові витрати по справі в сумі 2422 грн. 40 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19 лютого 2024 року між позивачем та відповідачем за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1351-3779. У відповідності до норм ч.1 ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документу, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також із врахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію», згідно зі ст.12 якого, електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор С0770, для підписання кредитного договору №1351-3779 від 19 лютого 2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 12600 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період - 14 днів, комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка 1,20% в день, стандартна % ставка 1,50 % в день. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного між ними кредитного договору. Однак, [PERSON] порушила умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернула у повному обсязі кредит, а також не виконала інші свої грошові зобов`язання перед позивачем за цим договором навіть після спливу встановленого строку, внаслідок чого у неї станом на 23 травня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 70660 грн 80 коп., яка складається з наступного: 12600 грн 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 56170 грн 80 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 1890 грн 00 коп. прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "Укр Кредит Фінанс", а саме: частково списано заборгованість позичальника за нарахованими комісією та процентами у сумі 7660 грн 80 коп. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 63000 грн 00 коп. Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості, а лише її частину, а саме: 12600 грн.- прострочена заборгованість за кредитом; 50400 грн 00 коп. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, що разом становить 63000 грн 00 коп. Відповідач на позовну заяву подала відзив (а.с.230-236), в якому вказала, що позовні вимоги не визнає (можливо визнає лише в частині імовірної заборгованості по тілу кредиту) та заперечує щодо наведених позивачем обставин виходячи з наступного. Їй не відомо за який період позивач стягує з неї кошти, як утворилась така заборгованість та як нараховувалась пеня та штрафні санкції. Так, позовні вимоги позивача помилково спираються на розрахунок заборгованості за договором №1351-3779 від 19 лютого 2024 року про те, що загальна заборгованість перед позивачем становить 70660 грн 80 коп., з яких: 12600 грн 00 коп., основний борг; 56170 грн 80 коп. залишок відсотків; 1890 грн 00 коп. залишок комісії. Поряд з цим, позивачем (кредитодавцем) було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача (позичальника) Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме частково списано заборгованість відповідача за нарахованими процентами у сумі 7660 грн 80 коп. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 63000 грн 00 коп. тобто стягнути з відповідача не повну суму заборгованості, лише її частину, а саме: 12600 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 50400 грн 00 коп. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, що разом, становить 63000 грн 00 коп. При цьому в підписаній нею заяві чітко визначені сума кредиту, відсотки користування кредитними коштами, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Однак щодо визначеної суми простроченої заборгованості за нарахованими процентами, не враховано, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року, статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, згідно з якою у кредиті для споживача максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % та відповідно до ч.3 ст.8. Закону України «Про споживче кредитування» обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі і якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки або інших платежів за послуги кредитодавця, включених до загальних витрат за споживчим кредитом при обчисленні реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення, реальна річна процентна ставка та денна процентна ставка обчислюються на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Отже, наведені зміни до Закону, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що, починаючи з 24 грудня 2023 року, нарахування відсотків у цій справі за період з 24 груднея 2023 року до дати імовірного прострочення заборгованості повинно було здійснюватись за відсотковою ставкою 1%. Водночас, у даний період позикодавець нараховував відсотки у розмірі 1,5% в день тобто у зайвому завищеному розмірі, що потягло необґрунтоване та зайве нарахування та стягнення імовірної заборгованості за відсотками (+0,5 % на суму 16800,00 грн.) і при цьому враховуючи застосовану до відповідача програму лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», вираховується із суми заборгованості за користування імовірно простроченими процентами (50400,00 - 16800,00 = 33600,00 грн.), тобто загальна сума можливого боргу за простроченими процентами, яка підлягала стягненню на користь позивача складає 33600,00 грн., а не 50400,00 грн. Крім цього позивач вказує, що стягнення з неї комісії «за видачу кредиту» в розмірі 15 відсотків від суми виданого кредиту є протиправним. Також позивач зазначає, що проценти в розмірі 50400,00 грн стягненню не підлягають, оскільки нарахування встановлених у договорі відсотків, тобто після строку на який укладався договір позики, повинно бути припинене, так яку кредитора, після закінчення строку на який укладався кредитний договір виникло право на отримання від позичальника інфляційних втрат та 3% річних, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, а не процентів, передбачених договором, як плату за користування кредитом. Вбачається, що заявлений розмір нараховах процентів за кредитним договором значно перевищує погоджений між нею та кредитодавцем розмір, тобто позивачем необгрунтовано завищено розмір нарахованих процентів. Виходячи з викладеного вище, відповідач вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано жодного належного доказ на підтвердження заявлених позовних вимог та порушення його прав, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Також відповідач заперечує проти стягнення з неї судових вират. Представником позивача подано до суду додаткові пояснення у справі (а.с. 193-207), в яких вказано, що відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 12600,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка 1,20 % в день; стандартна % ставка 1,50 % в день. Базовий період відповідно до умов договору складає 14 календарних днів. Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит козичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 14 грудня 2024 року. Строк дії договору є рівним строку кредитування. При заповнені заявки на отримання грошових коштів відповідач сама обрала базовтй період, а саме 14 днів, протягом якого вона буде сплачувати саме відсотки. Після закінчення строку кредитування, а саме після 14 грудня 2024 року нарахування процентів за користування кредитом було зупинено, що відображено в розрахунку заборгованості. Тобто позивачу нараховувалися проценти у відповідності до умов договору та у строк визначений договором. Штрафи та пеня [PERSON] не нараховувалися, а нарахована комісія є одноразовою та нарахована за видачу крдиту. Денна процентна ставка передбачена пунктами 4.12 та 4.15 договору відповідає вимогам чинного законодавства та не перевищує встановлених законодавчих обмежень на момент укладення договору. Відповідач дійшо до хибного висновку, що умови кредитного договору не відповідають вимогам чинного законодавства , а саме частині 5 статті 8 Закону України « Про споживче кредитування». Доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості відповідає вимогам закону, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься його заява, в якій він просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, вказала, що позовні вимоги не визнає з пістав та обставин зазначених у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами 19 лютого 2024 року, за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1351-3779. Відповідно до п.4.1, Розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту: 12600 гривень. Дата надання/видачі кредиту: 19 лютого 2024 року. Згідно з п.4.2 договору, кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п.4.1. цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п.4.1. цього договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договору та надіслання позичальнику примірнику (оригіналу) договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту. Відповідно до п.4.3 плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту (якщо п.4.7. цього договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту). Тип процентної ставки за користуванням кредитом фіксована. Процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у цьому договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за зниженою процентною ставкою. Надана клієнту в межах програми лояльності знижена ставка діє і залишаються незмінною протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання позичальником умов, за яких позичальнику надається можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, передбачених п.10.2. цього договору. Тип комісії одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту, якщо п.4.7. цього договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту). Відповідно до п.4.4 договору базовий період складає 14 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку цього договору. Пунктом 4.5 договору передбачено сплату процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту (якщо п.4.7. цього договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту) позичальник зобов`язаний здійснювати у визначені графіком платежів за договором за зниженою ставкою (який є додатком 3 до цього договору) дати, які є останніми днями відповідних базових періодів. Отримані кредитодавцем від позичальника грошові кошти зараховуються в якості оплати процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту за загальним правилом в останній день кожного базового періоду згідно графіку платежів (який є додатком 3 до цього договору). У випадку сплати позичальником прострочених процентів за користування кредитом та простроченої комісії за видачу кредиту отримані кредитодавцем від позичальника грошові кошти зараховуються в рахунок оплати вказаної заборгованості в дату їх надходження на банківський рахунок кредитодавця. Позичальник підписанням цього договору підтверджує та розуміє, що після ініціювання позичальником переказу коштів з власного рахунку на рахунок кредитодавця проходить певний час до моменту зарахування сплачених позичальником коштів на рахунок кредитодавця, а також те, що ризики того, що сплачені позичальником кошти можуть надійти на рахунок кредитодавця із затримкою, несе позичальник.. Згідно з п.4.6 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою). Відповідно до п.4.7 договору комісія за видачу кредиту становить 15,00 % від суми виданого кредиту (якщо в цьому пункті договору значення розміру комісії за видачу кредиту вказано 0% (нуль відсотків), вказане означає, що комісія за видачу кредиту є відсутньою). Пунктами 4.9-4.14 договору передбачено, що строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 14 грудня 2024 року. Строк дії договору є рівним строку кредитування. У будь-якому випадку договір діє до 24 години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Продовження строку кредитування або строку дії договору або строку виплати кредиту в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. У позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим договором. Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає двадцять сім тисяч сто тридцять вісім цілих, вісім сотих процентів. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору (за весь строк кредитування) складає: 65066 грн 34 коп. та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту (якщо п.4.7. цього договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту) та проценти за користування кредитом. Денна процентна ставка на дату укладення цього договору складає: 1,388 процентів Загальні витрати за споживчим кредитом на дату укладення цього договору складають: 52466 грн 34 коп. та включають у себе проценти за користування кредитом та комісію за видачу кредиту (якщо п.4.7. цього договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту). Обчислення денної процентної ставки, орієнтовної реальної річної процентної ставки, загальних витрат та орієнтовної загальної вартості кредиту є репрезентативними та базуються на обраних позичальником умовах кредитування, зазначених в цьому договорі, і на припущенні, що договір залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки належним чином на умовах та у строки, визначені в цьому договорі. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту, загальні витрати за кредитом та денна процентна ставка обчислені на основі припущення, що повернення кредиту, сплата процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту (якщо п.4.7 цього договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту) здійснюватиметься згідно з Графіком платежів за договором за стандартною ставкою, наведеного в додатку 4 до цього договору та проценти за користування кредитом нараховуватимуться за стандартною процентною ставкою. Обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за весь строк кредитування здійснюється відповідно до Методики Національного банку України. Відповідно до п.11.13 договору, невід`ємною частиною цього договору є додатки: (1) Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), (2) Паспорт споживчого Кредиту, (3) Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України розрахований за умови застосування зниженої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1,20% на день, (4) Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України розрахований за умови застосування стандартної процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1.50% на день. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. При підписані договору позичальником зазначено зазначено свої персональні дані, номер паспорта, РНОКПП, електронну адресу та номер особистого електронного платіжного засобу: [NUMBER] . Про зазначене свідчить розділ 12 договору - реквізити сторін (а.с.20-27). Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), які також підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, передбачені правила та процес надання кредиту, порядок укладання договору, правил нарахування відсотків за користування кредитом та погашення заборгованості, програма лояльності, захист персональних даних, права та обов`язки сторін договору, відповідальність сторін, порядок вирішення спорів та порядок внесення змін до договору чи правил та припинення договору (а.с.28-42). Як вбачається з паспорта споживчого кредиту від 19 лютого 2024 року сторони погодили тип кредиту - кредитна лінія, сума кредиту від 12600 грн, строк кредитування 300 календарних днів, мета отримання кредиту - задоволення особистих потреб, спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом на банківський рахунок позичальника, відсоткова ставка стандартна ставка 547,50 % річних (1.50% в день), знижена ставка 438,00% (1,20% в день), тип відсоткової ставки - фіксована. Паспорт споживчого кредиту відповідачем також підписано за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора (а.с.43-46). У таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором №1351-3779, яка також підписана позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, наведений порядок проведення платежів за кредитним договором (а.с. 47-52). З довідки ТОВ "Укр кредит фінанс" про перерахування суми кредиту вбачається, що за допомогою системи LiqPay був 19 лютого 2024 року здійснено платіж №2427908518 на платіжну картку № [NUMBER] за договором №1351-3779 від 19 лютого 2024 року в сумі 12600 грн. 00 коп. (а.с.58). Розрахунок заборгованості за договором №1351-3779 від 19 лютого 2024 року свідчить про те, що загальна заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 70660 грн 80 коп., з яких: 12600 грн 00 коп. основний борг; 56170 грн 80 коп. залишок відсотків; 1890 грн. 00 коп. залишок комісії. За період з 19 лютого 2024 року до 03 березня 2024 року (тобто 14 днів) відсотки нараховувалися за ставкою 1,2% в день, надалі до 14 грудня 2024 року відсотки нараховувалися за ставкою 1,5 % в день. Тобто, відсотки нараховані за 300 календарних днів, у межах обумовленого сторонами строку кредитування (строку дії кредитного договору) (а.с.59-63). Поряд з цим, позивачем (кредитодавцем) було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача (позичальника) Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме частково списано заборгованість відповідача за нарахованими процентами у сумі 7660 грн 80 коп. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 63000 грн. 00 коп. Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості, а лише її частину, а саме: 12600 грн- прострочена заборгованість за кредитом; 50400 грн 00 коп. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, що разом становить 63000 грн. 00 коп. Таким чином на даний час заборгованість з відповідача за кредитним договором складає 63000 грн 00 коп. Положенням статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За змістом ст.526,527,530,610 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, дане зобов`язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язання. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За правилами ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). На підставі досліджених доказів, судом встановлено, що між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] 19 лютого 2024 року укладено в електронній формі договір про відкриття кредитної лінії №1351-3779. Даний договір відповідає всім вимогам законодавства щодо укладення договорів, підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Підписуючи вказаний договір остання ознайомилася з його умовами, зокрема зі строком кредитування, порядком та розміром нарахування відсотків та комісії, тобто прийняла всі умови договору, отримала позику в сумі 12600 грн, але взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані відсотки не повернула, чим порушені майнові права позивача. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем не спростовано факту укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та не надано доказів своєчасності повернення кредиту. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, прострочена заборгованість за кредитом (основний борг/тіло кредиту) - 12600 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 50400 грн 00 коп., суд приходить до наступного. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року, статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 не більше 1%. Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Враховуючи, що кредитний договір, який є предметом спору в цій справі, укладений після набрання чинності Законом №3498-IX, до нього підлягала застосуванню ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. Таким чином за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після 24 грудня 2023 року (дати набрання чинності Законом №3498-IX), денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. Судом встановлено, що первісний кредитор не врахував вказаних норм закону щодо розміру денної процентної ставки, внаслідок чого наведені ним розрахунки заборгованості є неправильним. Невідповідність проведених первісними кредиторами розрахунків заборгованості за відсотками вимогам законодавства є підставою для проведення судом перерахунку суми заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами. Договір про відкриття кредитної лінії №1351-3779 укладений 19 лютого 2024 року строком на 300 днів, до 14 грудня 2024 року. Відповідач отримала кредит в сумі 12600 грн, денна процентна ставка за користування кредитом з 19 лютого 2024 року по 03 березня 2024 року (14 днів) становила 1,2%, надалі з 04 березня 2024 року до 14 грудня 2024 року (286 днів) денна процентна ставка становила 1,5%. Нарахування процентів за користування кредитом в розмірі 1,5% починаючи з 21 серпня 2024 року, суперечить вимогам ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Оскільки цей кредитний договір був укладений 19 лютого 2024 року, встановлені договором ставки 1,2, 1,5% відповідали чинному законодавству на момент його підписання та до 20 серпня 2024 року, надалі починаючи з 21 серпня 2024 року денна ставка мала становити не більше 1%. Виходячи з проведеного судом самостійно перерахунку відсотків з 1,5% на 1% починаючи з 21 серпня 2024 року та до 14 грудня 2024 року (кінцева дата нарахування відсотків), суд приходить до висновку, що сума нарахованих відсотків за цей період має складати 14616 грн 00 коп. (126 грн 00 коп. (1% від суми позики) х 116 днів = 14616 грн). Таким чином, суд приходить до висновку, що таким, що відповідає вимога закону розмір процентів, що нараховані кредитним договором за період з 19 лютого 2024 року 14 грудня 2024 року (обумовлений в договорі строк - 300 календарних днів) складає 48862 грн 80 коп. Тобто, 34246 грн 80 коп. (нараховані відсотки за період з 19 лютого 2024 року до 20 серпня 2024 року з розрахунку обумовленої в договорі щоденної ставки 1,2% з 19 лютого до 03 березня 2024 року та 1,5% з 04 березня 2024 року до 20 серпня 2024 року) + 14616 грн (нараховані відсотки за період з 21 серпня 2024 року до 14 грудня 2024 року з розрахунку 1% в день) = 48862 грн 80 коп. Відсотки нараховані в межах визначеного договором строку кредитування. Після спливу строку кредитування, в тому числі і в порядку ч.2 ст.625 ЦК України відсотки не нараховувалися. Пеня та штрафні санкції також не нараховувкалися. Питання щодо правомірності нарахування комісії у в даному випадку судом не вирішується, оскільки воно не входить до предмету позову. З урахуванням встановлених обставин, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії кредитної лінії №1351-3779 укладений 19 лютого 2024 року в сумі 61462 грн 80 коп., з яких: 12600 грн 00 коп.- прострочена заборгованість за кредитом; 48862 грн 80 коп. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах тавикладених висновків суду. У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід. Також у відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачапідлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2363 грн 23 коп.

Outcome: partial