Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК» ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 13038-02/2025 від 06.02.2025, за Договором про споживчий кредит № 65825-12/2024 від 30.12.2024, за Договором №73123963 від 18.02.2025 та за Договором № 7558782 від 07.04.2025 у розмірі 63570,503 грн та судові витрати. Позов обґрунтовано обставинами: 06.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір про споживчий кредит № 13038-02/2025, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 8000,00 грн, шляхом переказу на картковий рахунок, зі сплатою процентів в розмірі 2160,00 грн, що нараховуються за ставкою 0,99% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. А також одноразова сплата комісії за надання кредиту, в розмірі 800,00 грн., що складає 10% від виданого тіла кредиту. Строк повернення грошових коштів за договором настав, проте відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача на підставі укладених договорів факторингу. 30.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір про споживчий кредит № 65825-12/2024, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 8000,00 грн, шляхом переказу на картковий рахунок, зі сплатою процентів в розмірі 2160,00 грн, що нараховуються за ставкою 0,90% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. А також одноразова сплата комісії за надання кредиту, в розмірі 800,00 грн., що складає 10% від виданого тіла кредиту. Строк повернення грошових коштів за договором настав, проте відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача на підставі укладених договорів факторингу. 18.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір про споживчий кредит № 73123963, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 2500,00 грн, шляхом переказу на картковий рахунок, зі сплатою процентів за ставкою 1,00% за кожен день користування кредитом. А також одноразова сплата комісії за надання кредиту, в розмірі 375,00 грн., що складає 15% від виданого тіла кредиту. Строк повернення грошових коштів за договором настав, проте відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача на підставі укладених договорів факторингу. 07.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІРКО ФІНАНС» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір про споживчий кредит № 7558782, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 3550,00 грн, шляхом переказу на картковий рахунок, зі сплатою процентів за ставкою 0,01% за кожен день користування кредитом. А також одноразова сплата комісії за надання кредиту, в розмірі 948,35 грн., що складає 26,71% від виданого тіла кредиту. Строк повернення грошових коштів за договором настав, проте відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача на підставі укладених договорів факторингу. Загальний розмір заборгованості відповідача становить 63570,50 грн, з яких 21978,00 тіло кредиту, 7220,65 відсотки, 1323,35 комісія, 33048,50 за пенею. Позиція відповідача У встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 09.12.2025 позов надійшов до суду. 05.01.2026 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач відзив на позов не подав. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання перед позивачем. 06 лютого 2025 року [PERSON] на сайті ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» заповнила анкету-заяву на кредит № 13038-02/2025, на підставі якої цього ж дня між нею та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено Договір про споживчий кредит № 13038-02/2025. Відповідно до договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит), а позичальник повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. За умовами Договору сума кредиту становить 8000 грн, надається на строк 120 днів, шляхом переказу на картковий рахунок, термін повернення кредиту і сплати комісії і процентів 05.06.2025, комісія за надання кредиту 800,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом 2160,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,90% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 17440,00 грн. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт товариства або мобільний додаток чи інші засоби. Пунктом 4.1.2 договору передбачені умови щодо пролонгації строку кредитування на пільгових та стандартних умовах. Для продовження строку користування на пільгових умовах позичальник має вчинити певні дії: сплатити комісію та певну частку заборгованості по кредиту. У вищевказаній анкеті-заяві від 06.02.2025 (яка містить детальну інформацію щодо процесу оформлення та розгляду заяви щохвилинно) та у п. 8 вищевказаного договору про споживчий кредит від 06.02.2025 року вказано, зокрема: Позичальник ПІБ; ідентифікаційний код, адреса реєстрації, номер телефону; в анкеті заяві, крім того, вказано дату народження останньої, паспортні дані, місце роботи, щомісячні доходи. З листа ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» вих. № 3426_251015152127 від 15.10.2025 видно, що була проведена операція по переказу коштів, а саме: 06.02.2025, одержувач [NUMBER] , сума операції 8000,00, що підтверджується квитанцією. Із відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» видно, що [PERSON] 06.02.2025 надано кредит в розмірі 8000 грн. В період з 06.02.2025 по 05.06.2025 здійснювалось щоденне нарахування відсотків в розмірі 72,00 грн. з 06.06.2025 до дати розрахунку 29.07.2025 відсотки не нараховувались. 29.07.2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК» ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №29072025, відповідно умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступило ТОВ «ФК» ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 13038-02/2025 від 06.02.2025 на загальну суму заборгованості за кредитом 23200,00 грн . Як видно із розрахунку ТОВ «ФК» ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» станом на 29.07.2025 за відповідачем значилась заборгованість по тілу кредиту 8000 грн, по відсоткам станом на дату відступлення права вимоги в розмірі 4320,00 грн, заборгованість за комісією 00,00, за штрафом 10880,00 грн. 30 грудня 2024 року [PERSON] на сайті ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» заповнила анкету-заяву на кредит № 65825-12/2024, на підставі якої цього ж дня між нею та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено Договір про споживчий кредит № 65825-12/2024. Відповідно до договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит), а позичальник повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. За умовами Договору сума кредиту становить 8000 грн, надається на строк 120 днів, шляхом переказу на картковий рахунок, термін повернення кредиту і сплати комісії і процентів 28.04.2025, комісія за надання кредиту 800,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом 2160,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,90% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 17440,00 грн. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт товариства або мобільний додаток чи інші засоби. Пунктом 4.1.2 договору передбачені умови щодо пролонгації строку кредитування на пільгових та стандартних умовах. Для продовження строку користування на пільгових умовах позичальник має вчинити певні дії: сплатити комісію та певну частку заборгованості по кредиту. У вищевказаній анкеті-заяві від 30.12.2024 (яка містить детальну інформацію щодо процесу оформлення та розгляду заяви щохвилинно) та у п. 8 вищевказаного договору про споживчий кредит від 30.12.2024 року вказано, зокрема: Позичальник ПІБ; ідентифікаційний код, адреса реєстрації, номер телефону; в анкеті заяві, крім того, вказано дату народження останньої, паспортні дані, місце роботи, щомісячні доходи. З листа ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» вих. № 3426_251015152127 від 15.10.2025 видно, що була проведена операція по переказу коштів, а саме: 30.12.2024, одержувач [NUMBER] , сума операції 8000,00, що підтверджується квитанцією. Із відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» видно, що [PERSON] 30.12.2024 надано кредит в розмірі 8000 грн. В період з 30.12.2024 по 26.01.2025 здійснювалось щоденне нарахування відсотків в розмірі 72,00 грн, з 27.01.2025 по 28.04.2025 здійснювалось щоденне нарахування відсотків в розмірі 71,35 грн., з 29.04.2025 до дати розрахунку 29.07.2025 відсотки не нараховувались. 29.07.2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК» ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №29072025, відповідно умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» відступило ТОВ «ФК» ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 65825-12/2024 від 30.12.2024 на загальну суму заборгованості за кредитом 20137,00 грн . Як видно із розрахунку ТОВ «ФК» ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» станом на 29.07.2025 за відповідачем значилась заборгованість по тілу кредиту 7928,00 грн, по відсоткам станом на дату відступлення права вимоги в розмірі 2140,50 грн, заборгованість за комісією 00,00, за штрафом 10068,50 грн. 18.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №73123963, відповідно до якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у позику 2500,00 грн. на строк 30 дні з базовою процентною ставкою 0,5% за кожен день користування позикою, процентною ставкою за понадстрокове користування позикою - 1% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту 3250,00 грн., дата повернення позики 19.03.2025. У п. 12 вищевказаного договору вказані дані позичальника: дата народження, ідентифікаційний код, дані паспорта, адреса, номер телефону та електронна адреса. Із відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» видно, що [PERSON] 18.12.2025 надано кредит в розмірі 2500,00 грн. В період з 18.12.2025 по 19.03.2025 здійснювалось щоденне нарахування відсотків в розмірі 12,50 грн., з 20.03.2025 по 18.04.2025 здійснювалось щоденне нарахування відсотків в розмірі 25,00 грн., з 20.04.2025 до 07.06.2025 пеня нарахована відповідно до п.7,2, 7,3 договору в сумі 5000,00 грн. 27 березня 2025 року між ТОВ «ФК» ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укладено договір факторингу №27/03/25, за умовами якого останній відступив факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного боргу, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Згідно договору факторингу, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, у тому числі грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №75673971 на загальну суму заборгованості 28880,71 грн., що підтверджується актом прийому передачі Реєстру Боржників від 30.12.2021 та витягом з реєстру боржників. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №73123963 за період з 18.12.2025 по 07.06.2025 за відповідачем значиться заборгованість у розмірі 8625,00 грн., з яких: 2500,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 750,00 грн. заборгованість за відсотками, 370,00 комісія за надання кредиту, 5000,00 сума заборгованості за пенею. 07.04.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІРКО ФІНІНС» та [PERSON] укладено Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №7558782, відповідно до якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у позику 3550,00 грн. на строк 30 дні з базовою процентною ставкою 0,01% за кожен день користування позикою, денною процентною ставкою 0,9%, процентною ставкою за понадстрокове користування позикою - 5% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту 4508,50 грн., дата повернення позики 06.05.2025. У п. 30 вищевказаного договору вказані дані позичальника: дата народження, ідентифікаційний код, дані паспорта, адреса, номер телефону та електронна адреса. З квитанції АТ «ТАСКОМБАНК» видно, що була проведена транзакція №839с27cb-ca81-433c-b7a0-92448760db44 по переказу коштів, а саме: 07.04.2025, одержувач 5167803272386223, сума операції 3550,00. Із відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «СІРКО ФІНІНС» видно, що [PERSON] 07.04.2025 надано кредит в розмірі 3550,00 грн. В період з 08.04.2025 по 06.05.2025 здійснювалось щоденне нарахування відсотків в розмірі 00,35 грн., з 07.05.2025 по 15.06.2025 здійснювалось щоденне нарахування пені в розмірі 177,50 грн. 26 серпня 2025 року між ТОВ «ФК» ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ СІРКО ФІНІНС» укладено договір факторингу №26082025, за умовами якого останній відступив факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного боргу, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Згідно договору факторингу, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, у тому числі грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №7558782 на загальну суму заборгованості 11608,50 грн., що підтверджується актом прийому передачі Реєстру Боржників від 26.08.2025 та витягом з реєстру боржників. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №7558782 за період з 07.04.2025 15.06.2025 за відповідачем значиться заборгованість у розмірі 11608,50 грн., з яких: 3550,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 10,15 грн. заборгованість за відсотками, 948,35 комісія за надання кредиту, 7100,00 сума заборгованості за пенею. Дані договори, а також Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до розрахунків заборгованостей за кредитними договорами № 13038-02/2025, № 65825-12/2024, №73123963 та №7558782 за відповідачем значиться заборгованість у розмірі 63570,50 грн., з яких: 21978,00 тіло кредиту, 7220,65 відсотки, 1323,35 заборгованість за комісією, 33048,50 пеня. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Договір, що за своєю правовою природою є двостороннім правочином, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається за загальним правилом шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Із копії наявних у матеріалах справи доказів видно, що [PERSON] , як позичальник за кредитним договором, ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши позичальнику персональні дані, а саме ПІБ, дата народження, РНОКПП, місце проживання, номер мобільного телефону, e-mail, необхідні для укладення договору та формування одноразового ідентифікатора. Суд зазначає, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між кредитодавцем і відповідачем не був би укладений. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20). Суд вважає підтвердженим факт укладання Договорів №13038-02/2025 про надання споживчого кредиту від 06.02.2025, №65825-12/2024 про надання споживчого кредиту від 30.12.2024, №73123963 про надання споживчого кредиту від 18.02.2025, №7558782 про надання споживчого кредиту від 07.04.2025 з огляду на таке. По-перше, відповідач погодився з умовами Договору №13038-02/2025, про що свідчить наявність електронного підпису одноразовим ідентифікатором Y291, погодився з умовами Договору №65825-12/2024, про що свідчить наявність електронного підпису одноразовим ідентифікатором Y556, погодився з умовами Договору №73123963, про що свідчить наявність електронного підпису одноразовим ідентифікатором 45816, а також погодився з умовами Договору №7558782, про що свідчить наявність електронного підпису одноразовим ідентифікатором 5СТ02С. По-друге, враховуючи, що кредитні договори є реальними, тобто вважаються укладеним з моменту передачі грошових коштів, судом встановлено, що кредитодавцями виконані умови договору, кредитні кошти були перераховані відповідачу. Таким чином, позивачем підтверджений факт укладення кредитних договорів та перерахування коштів на вказаний рахунок відповідача. Частина перша статті 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, зобов`язана їх довести, надавши суду докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про такі обставини. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст. 12 ЦПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18. Водночас матеріали справи не містять належних та допустимих доказів перерахування грошових коштів відповідачу за кредитним договором № 73123963 від 18.12.2025. Відсутність підтвердження факту надання кредитних коштів за зазначеним договором свідчить про недоведеність позивачем належного виконання свого обов`язку в цій частині. Таким чином, обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження при розгляді справи в цій частині. Також встановлено, що кредитодавцями виконані умови договору, кредитні кошти були перераховані відповідачу. Таким чином у відповідача виникли зобов`язання за укладеним договором позики повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами та комісію. Останній не виконав зобов`язання за договорами, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки за користування такими коштами та комісію за надання кредиту в повному обсязі не сплатив, заборгованість погашена не була. Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В Постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц ВП ВС вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом і у постановах від 20 лютого 2019 року по справі № 666/4957/15,від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Як було зазначено, відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція викладена Великою палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц. Строк, на який надається кредит визначений сторонами в договорах №13038-02/2025, №65825-12/2024 120 днів. В договорах №73123963, №7558782 30 днів. Проте, відповідно до Договорів передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Отже, сторонами погоджені умови щодо пролонгації строку кредитування у разі наявності непогашеної заборгованості. Як було зазначено, відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція викладена Великою палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц. Таким чином, новий кредитор позивач по справі, відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Як видно із матеріалів справи нарахування відсотків відповідачу за стандартною процентною ставкою здійснювалось після закінчення встановленого строку кредитування, з урахуванням строків пролонгації. Після закінчення строку, нарахування процентів не відбувалось. Позивач просить стягнути відсотки в сумі 7220,65 грн. Таким чином нарахування відсотків у розмірі, зазначеному в позові, відповідає умовам укладених кредитних договорів та було здійснено у межах погодженого сторонами строку кредитування. Також встановлено судом набуття позивачем права вимоги до відповідача за договором кредиту № 13038-02/2025 від 06.02.2025 на підставі договору факторингу від 29.07.2025, за Договором про споживчий кредит № 65825-12/2024 від 30.12.2024 на підставі договору факторингу від 29.07.2025, за Договором №73123963 від 18.02.2025 на підставі договору факторингу від 27.03.2025 та за Договором № 7558782 від 07.04.2025 на підставі договору факторингу від 26.08.2025. У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі №2-2035/11 викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 23.02.2022 року у справі №761/1543/20, від 23.02.2022, у постанові від 19.01.2022 року у справі №639/86/17, у постанові від 14.07.2021 року у справі №554/8549/15-ц. З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення відповідача про відступлення права вимоги, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. При цьому, суд враховує, що жодних доказів щодо визнання вказаних Договорору факторингу та Договору про відступлення прав вимоги недійсними чи їх оскарження, стороною відповідача суду не надано. Враховуючи викладене, обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З приводу стягнення з відповідача на користь позивача 33048,50 грн неустойки, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договорів між «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», ТОВ «СІРКО ФІНІНС» та [PERSON] , так і на час ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу,пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф,пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання,часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, у стягненні неустойки з відповідача на користь товариства слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат між сторонами. З урахуванням приписів частини першої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору в розмірі 3028,00 грн підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково на суму 30522,00 грн стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1453,74 грн, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позов заявлено на суму 63570,50 грн, а задоволено 30522,00 грн, тобто на 48,01% 30522,00 х 100 % /63570,50 = 48,01% ). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 1453,74 грн судового збору (3028,00 х 48,01%/100%).

Outcome: partial