Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Представник позивача Руденко Анатолій Петрович від імені та в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовною заявою та просить суд стягнути з приватного виконавця Павелків Т.Л. безпідставно набуті кошти, які було стягнуто на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. від 08.02.2018, зареєстрованого в реєстрі за №379 про стягнення з позивача на користь АТ «ПУМБ» коштів у сумі 14553,09 грн. Відповідач не перераховувала кошти на користь АТ «ПУМБ». Виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 06.01.2026 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник надали суду письмову заяву, в якій просять цивільну справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідач відзив на позов суду не надала, про причину неявки до суду не повідомила. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлена завчасно належним чином. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 08.02.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис №379 про стягнення з [PERSON] , за кредитним Договором №85018460650 від 06.06.2016, заборгованості у розмірі 22508,01 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем Павелків Т.Л. було відкрито виконавче провадження №56158236. Довідками, виданими ПАТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» №277 від 08.06.18, №431 від 05.07.2018, Сільськогосподарським ТОВ «Зоря» №133 від 12.11.2024, випискою про рух коштів з АТ «Райффайзен Банк», підтверджується факт списання грошових коштів з рахунків [PERSON] за ВП №56158236 в сумі 980,76 грн., 924,10 грн., 10546,07 грн., 2102,16 грн., що в загальному розмірі становить 14553,09 грн. 31.10.2024 рішенням Подільського районного суду міста Києва визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. від 08.02.2018, зареєстрований в реєстрі за №379 про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 22508,01 грн. за кредитним договором №85018460650 від 06.06.2016. Відомостей про те, що дані кошти приватним виконавцем були перераховані АТ «ПУМБ» суду надано не було, зважаючи на зазначене суд вважає, що грошові кошти перебувають у власності приватного виконавця Павелків Т.Л. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. При цьому, відповідно до статті 1215 Цивільного кодексуУкраїни не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексуУкраїни об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 Цивільного кодексу України). За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис за реєстровим номером №379 від 08.02.2018 визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій відповідач набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна. У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача коштів, стягнутих за виконавчим написом нотаріуса №379 від 08.02.2018 в межах виконавчого провадження №56158236 в сумі 14553,09 грн. Питання щодо стягненння судового збору вирішується відповідно до ст.141 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Разом із цим, суд враховує, що позивач звернулася з позов через систему "Електронний суд", тому судовий збір становить 80% від встановленої Законом України "Про судовий збір" ставки.

Outcome: approved