Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.07.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено Договір № 1112749, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» надало відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, водночас відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 22719,23 грн., яка складається з 13000,00 грн. - заборгованості за тілом, 9719,23 грн. - заборгованості за відсотками. 23.07.2024 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Слон кредит» укладено Договір факторингу № 2307-24, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 1112749. У зв`язку з вищенаведеним, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 1112749 від 24.07.2023 року у розмірі 22719,23 грн., судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір - 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 серпня 2025 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 серпня 2025 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано за клопотанням представника позивача у АТ КБ «ПриватБанк» докази. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив суд провести розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, про причини неявки відомостей не надходило. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд постановив про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 24.07.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір № 1112749 про надання споживчого кредиту (а.с.18-21). Відповідно до п. 1.2 договору на умовах, встановлених договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з п. 1.3 сума кредиту (загальний розмір) складає 13000,00 грн. Тип кредиту - кредит. Пунктом 1.4 договору визначено, що строк кредиту 366 днів, з кінцевим терміном повернення 24.07.2024 року (включно). Згідно з п. 1.5. тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: з дати укладення Договору до 24.09.2023 року 0,01% в місяць(0,12% річних); з 25.09.2023 року і до кінця строку надання кредиту 150,00% річних. Відповідно до п. 1.8 договору орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 22727,69 грн. ТОВ «Слон Кредит» виконав свої зобов`язання перерахувавши суму кредиту у розмірі 13000,00 грн. на картковий рахунок відповідача, що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 26 червня 2025 року(а.с.29) та випискою, що надана АТ КБ «Приватбанк», по картковому рахунку [PERSON] (а.с.60). Відповідно до розрахунку заборгованості первинного кредитора за договором №1112749 від 24.07.2023 року заборгованість [PERSON] за тілом кредиту -13000 грн., заборгованість за відсотками 9719,23 грн. (а.с.13). 23.07.2024 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Слон Кредит» укладено Договір факторингу №2307-24 (а.с.22-25), відповідно до умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. Згідно з актом приймання-передачі реєстру прав вимог від 23.07.2024 року за договором факторингу №2307-24 від 23.07.2024 (а.с.10) «Клієнт» (ТОВ «Слон Кредит») передав, а «Фактор» (ТОВ «Діджи Фінанс») прийняв реєстр прав вимог кількістю 359 боржників із загальною сумою заборгованості 7502279,58 грн. Відповідно до Витягу з Додатку до договору факторингу №2307-24 від 23.07.2024 року(а.с.12) ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору № 1112749 в сумі 22719,23 грн., що складається із заборгованості за тілом 13000,00 грн., заборгованості за відсотками 9719,23 грн. За змістом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу). Судом установлено, що ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до ряду боржників, в тому числі і до відповідача. Договір факторингу №2307-24 є дійсним та чинним, відомостей про те, що він оскаржувався в судовому порядку відсутні. Відтак, суд погоджується з ТОВ «Діджи Фінанс», що до нього, як до нового кредитора, перейшло право вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В силу ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За приписами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Згідно з частинами першою та другою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки статтею 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Всупереч умовам договору кредиту, відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснював платежів для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Діджи Фінанс», ні на рахунки попереднього кредитора. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за Договором про споживчий кредит №1112749 від 24.07.2023 року, внаслідок чого кредитна заборгованість, у відповідності до наданого розрахунку становить 22719,23 гривень, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 01 січня 2025 року між адвокатом Лівак Іванною Миколаївною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», в особі директора Романенка М.Е., було укладено договір про надання правової допомоги № 42649746 та 30 травня 2025 року додаткову угоду №1112749 до вищезгаданого договору(а.с.15,28). Обсяг виконаних робіт визначений актом 1112749 про підтвердження факту надання правничої(правової) допомоги адвокатом(виконання робіт, надання послуг) від 30 травня 2025 року (а.с.9), згідно з яким ТОВ «Діджи Фінанс» надано правову допомогу на загальну суму 6000,00 гривень. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved