Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 15 січня 2021 року між АТ «Банк Форвард» та відповідачем було укладено кредитний договір (оферту) № 200319934 у якому сторони узгодили суму кредиту у розмірі 69276,80 грн, умови його надання, визначили порядок та строки повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами. Відповідач підписав договір електронним підписом у виді одноразового ідентифікатора. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов?язався повернути отримані кошти, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених кредитним договором. Проте він не виконував належним чином зобо?язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 82868,49 грн. На підставі договору про відступлення прав вимоги № GLIN426202/1 від 25 липня 2024 року та реєстру боржників до нього, укладених АТ «Банк Форвард» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал», до останнього перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 200319934 від 15 січня 2021 року. Сума заборгованості відповідача за даними витягу з реєстру боржників складає 82868,49 грн, з яких 46475,43 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 4,11 грн прострочена заборгованість за відсотками, 36388,95 грн прострочена заборгованість за комісією. Позивач 11 квітня 2025 року направив відповідачеві письмову претензію про погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення про відступлення права вимоги, відповідач своїх зобов?язань за умовами договору не виконав. Звертаючись до суду, представник позивача зазначив, що після укладення договору про відступлення права вимоги відповідач будь-яких дій, направлених на виконання умов договору не вчиняв, заборгованість не сплатив. У зв?язку з чим загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором, право вимоги за яким набув позивач відповідно до договору факторингу, складає 82868,49 грн. Зазначену суму заборгованості, судові витрати у виді судового збору в розмірі 2422,40 грн просила стягнути з відповідача в судовому порядку. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 27 травня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 29 травня 2025 року та 19 червня 2025 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження направлено відповідачу за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 13 червня 2025 року та 01 липня 2025 року до суду повернуто конверти із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано «адресат відсутній за заначеною адресою». Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Суд вжив заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи за адресою зареєстрованого місця проживання. У зв`язку з наведеним, за відсутності відповідача за адресою зареєстрованого місця проживання, суд вважає, що судовий виклик (судове повідомлення) вручено йому належним чином. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. На підставі статті 274 ЦПК України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подав. Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, зважаючи на неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи Суд встановив такі фактичні обставини. 15 січня 2021 року між АТ «Банк Форвард» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферту) № 200319934. Додатками до договору є паспорт споживчого кредиту № 200319934, графік платежів за договором № 200319934 від 15 січня 2021 року. Відповідно до умов договору відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 69276,80 грн строком на 1462 днів з 15 січня 2021 року (строк кредитування). Позичальник зобов?язався повернути кредитні кошти в рекомендовану дату платежу 15 січня 2025 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості. Загальні витрати позичальника за кредитом складають 128844,20 грн. Загальні втрати за кредитом за весь строк кредитування складають 198121,00 грн. Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 кредитного договору відповідач просив банк відкрити рахунок, що буде використовуватися для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором та надання йому кредит шляхом зарахування суми кредиту на рахунок та її подальшого безготівкового перерахування з рахунку згідно з дорученням клієнта. За умовами договору відповідач підтвердив, що анкета-заява разом з публічною пропозицією АТ «Банк Форвард» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб та тарифами складають договір про банківське обслуговування фізичних осіб, підтвердив його укладення і зобов?язався виконувати його умови, ознайомлений з даними документами та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Крім того, 15 січня 2021 року відповідач підписав графік платежів за кредитним договором, відповідно до якого було погоджено графік повернення кредиту, а також паспорт споживчого кредиту з інформацією, що надається споживачу до укладення вищевказаного кредитного договору (а. с. 7, 7зв-8). Матеріалами справи підтверджено, що банк свої зобов?язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, що підтверджується виписками по особовим рахункам угоди № 200319934 від 15 січня 2021 року (а. с. 11зв-19). Також судом встановлено, що відповідач неналежно виконував умови кредитного договору, у зв?язку з чим станом на 25 липня 2024 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 82868,49 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 46475,43 грн; заборгованості за відсотками - 4,11 грн, залишок заборгованості по комісії -36388,95. 25 липня 2024 року між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № GLIN426202/1. Відповідно до договору № GLIN426202/1 від 25 липня 2024 року перехід права вимоги заборгованості до боржників відбувається у день здійснення фінансування на користь кредитора у повному обсязі, після чого новий кредитор стає кредитором до боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення права вимоги здійснюється шляхом підписання акту приймання передачі реєстру боржників. До нового кредитора переходить право вимоги до боржників які виникли у кредитора за кредитними договорами, які входять до портфеля заборгованості. Згідно з умовами договору № GLIN426202/1, за даними платіжної інструкції № 4170 від 23 липня 2024 року за відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Кредит Капітал» сплатило АТ «Банк Форвард» суму фінансування. Згідно з даними витягу з Реєстру боржників договору про відступлення права вимоги № GLIN426202/1 від 25 липня 2024 року до ТОВ «ФК «Кредит Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 200319934 від 15 січня 2021 року. Розмір заборгованості станом на дату відступлення права вимоги згідно з даними реєстру боржників складає 82868,49 грн, з яких 46475,43 грн сума боргу за тілом кредиту, 4,11 грн сума нарахованих процентів, 36388,95 грн залишок по комісії. Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (далі за текстом Закон № 675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону № 675-VIII зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. На підставі частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону № 675-VIII моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частинами 12, 13 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідач з метою отримання кредитних коштів здійснив послідовні дії для укладення договору та уклав такий договір з кредитною установою за допомогою аналогу власноручного підпису, тобто одноразового ідентифікатора. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, підписавши кредитний договір електронним підписом, відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства. З огляду на викладене, на підставі укладеного електронного договору, який вважається укладеними у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов?язки, які походять із кредитного договору. На підставі частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З досліджених судом письмових доказів вбачається, що АТ «Банк Форвард» та відповідач обумовили у письмовому вигляді та передбачили порядок та умови отримання кредитних коштів, погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, розмір відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитом, а також строк кредитування. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 530 ЦПК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі положень статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно з якою у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Умови договору про розмір кредиту, порядок його надання та погашення, розмір та порядок сплати процентів за користування коштами, були викладені у кредитному договорі № 200319934 від 15 січня 2021 року. Факт перерахування кредитних коштів у сумі 69276,80 грн підтверджений банківськими виписками за кредитним договором № 200319934 від 15 січня 2021 рорку. Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). На підставі наведених положень, суд зазначає, що відступлення права грошової вимоги до відповідача та набуття такого права ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал»» відбулося відповідно до норм чинного законодавства та договірних умов. Право вимоги за договорами кредиту на підставі договору факторингу та договору про відступлення права вимоги перейшло від АТ «Банк Форвард» до позивача. У порушення норм закону та умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, кредитну заборгованість в обумовлені договором строки не сплатив ні на рахунки попереднього кредитора АТ «Банк Форвард», ні на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал»». Визначаючи розмір наявної заборгованості та її складові, суд ураховує, що загальними вимогами процесуального права визначено обов?язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, якими суд керувався при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо. Суд має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що згідно з даними відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 200319934, складеного АТ «Банк Форвард», [PERSON] частково здійснював перерахування грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту. Несплаченими залишилися заборгованість за тілом кредиту у сумі 46475,43 грн, за нарахованою комісією у розмірі 36388,95 грн, та відсотками, нарахованими до закінчення строку кредитування кредитного договору, в розмірі 4,11 грн, загальний розмір заборгованості склав 82868,49 грн. Висновки за результатами розгляду Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов?язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об?єктивність та неупередженість, зобов?язаний вирішити спір,

Outcome: approved