Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Король В.А. звернувся через поштове відділення до Сокирянського районного суду Чернівецької області із позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилався на те, що [PERSON] подала до ТОВ «ФК «ЦФР» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяву №2973826656 від 3 травня 2019 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» (далі - Кредитний договір), підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та нею, як позичальником. На підставі договору про відступлення права вимоги №TАCЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. 26 травня 2025 року між АТ «Таскомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № HI/11/30-Ф від 26.05.2025, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку №1 до договору факторингу №HI/11/30-Ф від 26.05.2025 року Реєстру Прав Вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 53 314,24 грн, з яких: 25 126,24 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 5 489,50 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 22 698,50 грн. - загальна заборгованість по комісії. Згідно п. 2.3. відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних АТ «Таскомбанк» за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від АТ «Таскомбанк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно додатку №2, але не раніше здійснення оплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно п. 3.1 цього Договору, після чого, ТОВ «ФК «ЕАПБ» стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру прав вимог - підтверджує факт переходу від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною договору факторингу. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідачка [PERSON] не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строк передбачені кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідачка [PERSON] , а саме з 26 травня 2025 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідачка [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 2973826656 від 03.05.2019 року в сумі 53 314,24 грн, з яких: 25 126,24 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 5 489,50 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 22 698,50 грн. - загальна заборгованість по комісії. Просив стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість у розмірі 53314,24 грн та судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу без присутності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ», не заперечив щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином та завчасно повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за її відсутності суду не подала, а також не подала відзив на позов. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Судом встановлено, що 03.05.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2973826656, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 41270,00 грн, зі сплатою процентів та інших платежів, визначених умовами договору. Цей договір, паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень», з якими позичальниця ознайомилася перед підписанням, становить кредитний договір. 07.10.2016 між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» та АТ «Таскомбанк» укладений договір факторингу № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень» відступило АТ «Таскомбанк» право вимоги до Позичальників, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова Компанія «Центр Фінансових Рішень», а АТ «Таскомбанк» набуло право вимоги за кредитними договорами. Відповідно до п. 2.2 договору розмір заборгованості позичальників,права вимоги до яких відступається згідно реєстру прав вимог,вказується у кожному окремому реєстрі до договору. 26.05.2025 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № НІ/11/30-Ф, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, право на одержання яких, належить АТ «Таскомбанк», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів за кредитним договором від відповідача. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу від 26.05.2025 року № НІ/11/30-Ф ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 53314,24 грн, з яких 25126,24 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 5489,50 грн - сума заборгованості за відсотками; 22698,50 грн - сума заборгованості по комісії; 0 грн пеня/штрафи. Згідно п. 2.3 відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних АТ «Таскомбанк» за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від АТ «Таскомбанк», до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі, реєстру прав вимог згідно додатку № 2, але не раніше здійснення оплати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» згідно п. 3.1 цього договору акт прийому-передачі реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від клієнта до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги боргу та є невід`ємною частиною договору факторингу. Позичальник свої обов`язки виконав, проте відповідачка припинила повертати наданий їй кредит у строки передбачені кредитним договором та має заборгованість за кредитним договором № 2973826656 від 03.05.2019 року в сумі 53 314,24 грн. У відповідності до статті 6, частини 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За умовами договору його невід`ємною частиною є правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті товариства за посиланням, наведеним у договорі. Вказані правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Оскільки матеріалами справи доведено, що [PERSON] отримала у ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредитні кошти, які вчасно не повернула, з неї на користь правонаступника кредитора - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належить стягнути заборгованість, що виникла внаслідок неналежного виконання нею умов договору у розмірі 30615,74 грн, що складається з: 25126,24 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 5489,50 грн - сума заборгованості за відсотками. Що стосується стягнення з відповідачки заборгованості за комісією у розмірі 22698,50 грн, слід зазначити таке. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України «Про споживче кредитування», який набув чинності 10.06.2017 року. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати в кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Водночас Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Зважаючи на викладене, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладений після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі з подібними правовідносинами № 204/224/21 зроблено висновок про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Установлено, що умовами договору не передбачена необхідність внесення комісії. При цьому в договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг позикодавця, які пов`язані з отриманням такої комісії, як от обслуговуванням і поверненням позики, що надаються позичальнику та за які вона встановлена. Постановою від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) Велика Палата Верховного Суду констатувала, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону № 2121-III), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Враховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, то положення договору щодо обов`язку позичальника щоденно сплачувати комісію є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 30.11.2023 року в справі № 216/7637/21, від 09.02.2024 року в справі № 337/3703/22, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 року в справі № 204/224/21. Відтак, суд доходить висновку про неправомірність нарахування комісії та відмову в стягненні такої. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором №29738226656 від 03.05.2019 року у розмірі 30615,74 грн, з яких: 25126,24 сума заборгованості за основним зобов`язанням, 5489,50 грн сума заборгованості за нарахованими процентами. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №150896 від 25.11.2025 року. Позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено частково на суму 30615,74 грн. Оскільки позов підлягає до часткового задоволення (30615,74 грн х 100 : 53314, 24 грн = 57,43 %), тому судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору в розмірі 1738,83 грн (3028 х 57,43 : 100) слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial