Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Представник АТ КБ "ПриватБанк" Мельник В.М. звернулась до суду з указаним позовом. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 02.11.2020 [PERSON] на підставі анкети-заяви стала клієнтом АТ КБ "ПриватБанк". Відповідно до даної заяви відповідачем було встановлено фінансовий номер телефону [NUMBER] . Даною анкетою-заявою відповідач разом з позивачем уклали угоду про використання простого електронного підпису. 30.04.2024 о 19:23 через акаунт Приват24 відповідачем було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, якою [PERSON] погодила наступні умови: 1) тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювальна кредитна лінія до 200000 грн. (п. 9.2 договору); 2) тип кредитної карти: "Універсальна"; 3) строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 9.2 договору); 4) процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п. 9.3 договору); 5) кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.9.4 договору); 6) розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно; -10% від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.9.4 договору). На підставі укладеного договору від 30.04.20204 відповідач отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії - 04/28, тип - "Універсальна". Відповідно до довідки про встановлені кредитні ліміти позивачем було встановлено відповідачу кредитний ліміт 51000 грн. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом, виконав усі розпорядження щодо переказу коштів, що підтверджується випискою по рахунку, проте відповідач, в порушення умов договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, зобов`язання за вказаним договором не виконала. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 16.12.2025 [PERSON] має заборгованість в розмірі 63261,47 грн, з яких: 48433,92 грн - заборгованість за тілом кредиту; 14827,55 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. З метою захисту та поновлення порушених прав, представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за вказаним кредитним договором, а також судові витрати у справі. Ухвалою Шацького районного суду Волинської області від 30 січня 2026 року справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Так, ухвалу суду про відкриття провадження у справі відповідач не отримала, оскільки відмовилась від отримання судової повістки, про що свідчить повідомлення Укрпошти. Відповідно, відзив на позов відповідачем у визначений в ухвалі суду термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов потрібно задовольнити на таких підставах. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і в установлений строк (термін). Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Суд установив, що 02.11.2020 [PERSON] на підставі анкети-заяви стала клієнтом АТ КБ "ПриватБанк". Відповідно до даної заяви відповідачем було встановлено фінансовий номер телефону [NUMBER] . Даною анкетою-заявою відповідач разом з позивачем уклали угоду про використання простого електронного підпису. 30.04.2024 о 19:23 через акаунт Приват24 відповідачем було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг На підставі укладеного договору відповідач отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії - 04/28, тип - "Універсальна". Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 гривень (п.1.2. договору); строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2. договору); процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п. 1.3 договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4. договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 гривень, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 гривень, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 84 % (п. 1.5. та п. 2.1.1.2.12. договору). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. [PERSON] користувалась кредитним лімітом, однак припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Відповідач в порушення вимог закону та умов договору свої зобов`язання за кредитним договором не виконав і згідно із випискою з особового рахунку, розрахунком заборгованості, станом на 16.12.2025 має заборгованість в розмірі 63261,47 грн, з яких: 48433,92 грн - заборгованість за тілом кредиту; 14827,55 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення кредиту та сплати процентів. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Не підлягають доказуванню, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, тому позов потрібно задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 30.04.2024 у розмірі 63261,47 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір в сумі 2662,40 гривень (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок). На підставі статей 11, 13, 16, 509, 510, 526, 626-628, 638, 1054 ЦК України,

Outcome: approved