Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

У вересні 2025 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі-АТ КБ «ПриватБанк») свого представника Ляр Д.Ю. звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24.09.2019 року [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, ознайомився з умовами кредитування та власноручно на планшеті підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 24.09.2019 року та Паспорт кредиту, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії - 09/23, тип -Універсальна, також згодом отримав кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії - 10/27, тип -Універсальна GOLD. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 року, він є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. 24.07.2024 року відповідач за допомогою OTP пароля підписав у системі самообслуговування Приват24 Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та Додаткову угоду №SAMDNWFC00054624350_01 до Кредитного договору, відповідно до умов якої, враховуючи фінансовий стан останнього, сторони погодили льготні умови обслуговування. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач, будучи власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком, користувався кредитним лімітом, проте свої зобов`язання за Договором щодо погашення кредиту не виконує, у зв`язку з чим, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 18.08.2025 року має заборгованість у сумі 49092,03 грн., яка складається з 45477,03 грн. заборгованості за тілом кредиту та 3615,00 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Посилаючись на невиконання відповідачем умов Договору, позивач просив стягнути з нього заборгованість у вказаному розмірі, а також судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду у сумі 2422 грн 20 коп. 12 вересня 2025 року Київський районний суд м.Одеси виніс ухвалу, якою цивільну справу направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Білгород-Дністровського міськрайонного суду одеської області. 08 жовтня 2025 року Білгород-Дністровський міскрайонний суд Одеської області виніс ухвалу про передачу справи за підсудністю до Татарбунарського районного суду Одеської області. 16 грудня 2025 року у порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Дем`яновій О.А. Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій також не заперечував проти винесення заочного рішення, а також клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про дослідження доказів Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №1763930 від 11.09.2025 року, яка на запит суду, поданого у порядку ч. 6 ст.187 ЦПК України, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідачу судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку за місцем його проживання направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.35). Згідно з ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»). Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «Відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки (постанова Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18). Отже, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом. У встановлений строк відзиву на позов не подав. Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження до суду не надходили. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи заяви учасників провадження,

Outcome: approved