Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 24.03.2025 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі позивач) в особі представника, звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогами про стягнення заборгованості у розмірі 118466,36 гривень за кредитним договором № б/н від 06.07.2023 року та судового збору у розмірі 2422,40 гривні. 2. Свої вимоги мотивує тим, що 01.09.2020 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. 06.07.2023 року відповідач підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг і погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200000,00 гривень; тип кредитної карти: картка «Універсальна GOLD»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка, відсотків річних: 40,8%; кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн., щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00%. На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 07/27 , тип Універсальна GOLD. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач, станом на 17.02.2025 року, має заборгованість 118466,36 гривень, яка складається з наступного: 95644,48 гривні заборгованість за тілом кредиту; 22821,88 гривня заборгованість за простроченими відсотками. Таким чином у позивача виникло право звернутися до суду за захистом порушених прав та інтересів. 3. Відповідач відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. (а.с. 99, зворотній а.с. 113) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2025 року цивільна справа № 496/1702/25 була передана на розгляд головуючому судді Дранікову С.М. (а.с. 88) 6. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 15.04.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, з проведення підготовчого провадження. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 91-92) 7. У зв`язку з поданням заяви про відставку та звільненням [PERSON] з посади судді Біляївського районного суду Одеської області, Розпорядженням в.о. керівника апарату суду Н.В. Цапок № 527 від 13.06.2025 року призначений повторний автоматизований розподіл судових справ. (а.с. 102) 8. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2025 року цивільна справа № 496/1702/25 була передана на розгляд головуючій судді Портній О.П. (а.с. 103) 9. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 18.06.2025 року матеріали цивільної справи прийнято до провадження головуючої судді Портної О.П. (а.с. 104-105) 10. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 21.01.2026 року підготовче провадження по справі закрите та призначено справу до розгляду по суті. (а.с. 111) 11. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 12. Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 Цивільно-процесуального кодексу України шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення, яке повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 97) та розміщення оголошень на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області в мережі Інтернет (а.с. 95, 112), в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 13. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). 14. Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 13.05.2024 року у справі № 755/4829/23, останній зазначив, що суд зробив правильний висновок, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «адресат відмовився» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). 15. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 16. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 17. Судом встановлено, що 01.09.2020 року відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим ознайомився з паспортом споживчого кредиту, інформація в якому зберігає чинність та є актуальною до 16.09.2020 року (а.с. 12-16) 18. 06.07.2023 року відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг № б/н від 06.07.2023 року, яка відповідно до п. 10.1. вказаної заяви являє собою Генеральний кредитний договір, визначає істотні умови кредитування «Оплата частинами» та «Миттєва розстрочка» для максимально можливого розміру кредитного ліміту. При цьому в подальшому Сторони узгоджують конкретний розмір кредиту та інші істотні умови шляхом підписання окремих Заяв про надання кредиту у дату ініціювання Клієнтом платіжних операцій зі свого рахунку за рахунок кредитів «Оплата частинами» та/або «Миттєва розстрочка». (а.с. 17-40) 19. Відповідач підтвердив, що підписанням цього документа на підставі ст. 634 ЦК України приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, згодний з тим, що ця Заява з Умовами та Правилами надання банківських послуг складають Договір про надання банківських послуг. 20. Відповідно до п. 9.2. Умов та правил надання банківських послуг, які є складовою частиною заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, загальний розмір кредиту сума коштів, які надані та/або можуть бути надані клієнту на умовах цього договору. Сторони узгодили, що загальний розмір кредиту за цим договором становить розмір кредитного ліміту, встановлений банком клієнту, та який за розміром не перевищує: 200000,00 гривень для карт «Універсальна», 200000,00 гривень для карт «Універсальна Gold», 300000,00 гривень для преміальної картки «Platinum», 300000,00 гривень для преміальної картки «World Black Edition», 300000,00 гривень для преміальної картки «VISA Signature», 400000,00 гривень для преміальної картки «World Elite», 800000,00 гривень для преміальної картки «Infinite». 21. З виписки за договором № б/н за період з 01.08.2023 року по 17.02.2025 року, вбачається, що відповідач користувався карткою № [NUMBER] та відповідно грошовими коштами. (а.с. 41-76) 22. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06.07.2025 року вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача станом на 17.02.2025 року становить 118466,36 гривень, в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту 95644,48 гривні, заборгованість за простроченими відсотками 22821,88 гривня. (а.с. 77-87) V. Оцінка Суду. 23. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 24. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 25. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 26. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 27. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 28. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 29. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). 30. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. 31. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 32. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 33. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором б/н від 06.07.2023 року, виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт у розмірі, встановленому зазначеним кредитним договором. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. 34. Судом встановлено, що станом на 17.02.2025 року заборгованість відповідача становить 118466,36 гривень, з яких 95644,48 гривні заборгованість за тілом кредиту та 22821,88 гривня заборгованість за простроченими відсотками. 35. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. 36. Сторонами було погоджено, розмір відсоткової ставки і порядок нарахування, підписавши вказану заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, відповідач добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. 37. Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] ,про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. 38. Також, відповідно до чч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. 39. Частинам 10, 11 ст. 265 ЦПК України кореспондують норми ч.ч. 11, 12 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», які конкретизують порядок виконавчих дій виконавця щодо нарахування пені, відсотків до моменту виконання рішення суду за алгоритмом (формулою), визначеним у рішенні суду. Зокрема врегульовано, що якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі; до закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку. 40. Правила ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України встановили виняток із зазначеного загального правила, надавши суду повноваження за результатами з`ясування характеру та правової природи матеріальних відносин між сторонами у справах про стягнення боргу, на який нараховують відсотки або пеню, продовжити нарахування відсотків або пені на період після ухвалення такого судового рішення. Правова мета приписів ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України передовсім полягає у наданні суду повноважень поширити дію постановленого ним рішення і продовжити нарахування пені або відсотків на майбутнє поза часовими межами, в яких суд розглянув і вирішив спір по суті заявлених позовних вимог про стягнення відповідних пені або відсотків, що має на меті позбавити кредитора потреби звертатися до суду з позовом про стягнення пені або відсотків за наступні періоди невиконання зобов`язання після того, як було ухвалено судове рішення. Формулювання вказаних норми процесуального права визначають право, а не обов`язок суду зазначити в рішенні про таке нарахування, відповідно суд на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, як-от: майнового стану відповідача, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, вирішує питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великою Палати Верховного Суду від 05.06.2024 року у справі № 910/14524/22. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 41. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжної інструкції № ZZ424B291J від 24.02.2025 року (зворотній а.с. 6) позивачем було сплачено 2422,40 гривні судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved