Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позову зазначено, що Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення в тому числі відповідачам, які проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою було оформлено особовий рахунок № [NUMBER] , за яким станом на вересень 2024 року рахується заборгованість у сумі 92428,94 грн. Посилаючись на норми матеріального та процесуального права просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за водопостачання та водовідведення у розмірі 92428,94 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. 28.02.2025 року [PERSON] звернувся зі зустрічною позовною заявою до Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" про скасування нарахування суми боргу, виключення боргу з бухгалтерського обліку та проведення розрахунків з кількості двох проживаючих осіб, треті особи [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування зустрічного позову зазначив, що Позивач на даний час є власником квартири [ADDRESS] , яка придбана [PERSON] 28.09.2007р. та передана в іпотеку Акціонерному комерційному інноваційному банку УкрСиббаннк відповідно до Договору іпотеки від 28.09.2007 року. [PERSON] з 16.11.2002 року по 21.02.2018 року перебував у шлюбі з [PERSON] . 21 лютого 2018 року Рішенням Центрального районного суду у справі №490/9838/17 шлюб [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Від першого шлюбі у подружжя є двоє дітей: донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] залишив квартиру [ADDRESS] попередній родині та сам в ній не проживав з 01.01.2017 року, так як створив нову сім`ю. В новому шлюбі у позивача народилася [INFO] двійня дівчаток: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] з 01.01.2017 року проживає за адресою: [ADDRESS] , в квартирі своєї нової дружини, що підтверджується Актами ТОВ Центральний 1 від 09.07.2021 року та від 25.02.2025 року, а також Актом ТОВ Перша Миколаївська управляюча компанія № 6 від 21.02.2025р., копії яких додаються. Так як з 01.01.2017 року в квартирі [ADDRESS] проживають 2 особи, то відповідно і нарахування за водопостачання і водовідведення МКП Миколаївводоканал повинні проводитися на двох осіб, так як прилад обліку водопостачання в квартирі не встановлено. Просить суд: 1). Визначити Миколаївському комунальному підприємству Миколаївводоканал проводити розрахунки за послуги водопостачання та водовідведення по особовому рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , (за відсутності в квартирі лічильника на воду) виходячи з реальної кількості проживаючих в ній, а саме двох осіб: [PERSON] та [PERSON] . 2). Скасувати нараховану Миколаївським комунальним підприємством Миколаївводоканал суму боргу по о/р [NUMBER] - 92 428 грн.94 коп. адреса: [ADDRESS] , як таку що не доведена. 3). Миколаївському комунальному підприємству Миколаївводоканал виключити з програми бухгалтерського обліку та звітності нараховану по о/р [NUMBER] адреса: [ADDRESS] борг за водопостачання та водовідведення суму 92 428,94 грн . та не відображати її в рахунках - квитанціях. 4). В задоволенні позовних вимог МКП Миколаївводоканал за первісним позовом відмовити в повному обсязі. Також, 26.02.2025 року представником відповідача [PERSON] подана заява про застосування строку позовної давності. 22.07.2025 року відповідачами [PERSON] та [PERSON] подані заяви про застосування терміну позовної давності. 17.11.2025 року МКП Миколаївводоканал подана заява про зменшення позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] на користь Міського комунального підприємства Миколаївводоканал заборгованість за спожиті з 01.06.2015 р. по 25.09.2024 р. послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та нарахованої абонентської плати за адресою [ADDRESS] у сумі 73 990,44грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування зменшення позовних вимог зазначає, що 16 жовтня 2025 року відповідач [PERSON] звернулась до МКП «Миколаївводоканал» з заявою про проведення перерахунку (копія додається). На підставі заяви та доданих до неї документів, МКП «Миколаївводоканал» було проведено засідання комісії з питань перерахунку нарахованої вартості послуг з водопостачання та водовідведення, про що складено протокол №7066 (копія додається), який затверджено в.о. генерального директора Тельпісом В.С. У період, за який стягується заборгованість, нарахування плати за надані послуги відбувалось відповідно до затверджених норм згідно благоустрою помешкання, на підставі рішень Виконавчого комітету Миколаївської міської ради 385 від 26.06.1988р., №592 від 14.07.2017р., №661 від 28.07.2021 року, за нормою 9,1/8,94 куб.м. на одну людину на місяць. Відповідно до наданих споживачами документів, МКП Миколаївводоканал було внесено зміни в кількісний склад абонентів, що отримують послуги (у період, за який стягується заборгованість) та нарахування проводилось наступним чином (кількість осіб, на яку проводились нарахування за нормативом): -з 01.06.2015. на 5 осіб з 24.10.2018 - 3 особи з 22.03.2022 -2 особи з 26.04.2022 - 1 особа з 03.10.2022 - 2 особи з 27.10.2023 - 3 особи з 01.02.2024 - 25.09.2024р. - 4 особи На підставі наданих абонентом документів, комісією прийнято рішення зробити перерахунок на суму 18755,38 грн. за період з 01.06.2015р. до 21.08.2025р.(дати опломбування встановленого лічильника). 09.02.2026 року МКП Миколаївводоканал подана заява про зменшення позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Міського комунального підприємства Миколаївводоканал заборгованість за спожиті з 01.06.2015 р. по 25.09.2024 р. послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та нарахованої абонентської плати за адресою [ADDRESS] у сумі 64564,52грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування зменшення позовних вимог зазначає, що представником відповідача до суду надані документи, які підтверджують факт мешкання 2-х осіб (Сітнікових) в іншому приміщенні, які до цього були включені в розрахунок заборгованості, як особи які проживали за адресою [ADDRESS] . На підставі наданих документів 2 осіб Сітнікових були зняти з обліку по особовому рахунку [PERSON] та зняти нарахування за двох чоловік у період з 01.06.2015р. до 24.10.2018р., що підтверджується копією протоколу №175 від 22.01.2026, розрахунками та інформацією про стан розрахунків, які додаються. Також надано відповідних розрахунок сум заборгованості. Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, зустрічний не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідями на запит від 01.11.2024 року, також за даною адресою проживав неповнолітній [PERSON] , [INFO] , з 27.10.2023 року. Щодо непроживання відповідача [PERSON] , за адресою, [ADDRESS] , суд зазначає наступне. На підтвердження, що відповідач за вказаною адресою не проживає, адвокатом надано акти ТОВ "Перша Миколаївська управляюча компанія" від 21.02.2025 року та акти ТОВ "Центральний 1" від 09.07.2021 року та від 25.02.2025 року, згідно яких [PERSON] , з 01.01.2017 року не проживав за адресою [ADDRESS] в проживав за адресою [ADDRESS] . Суд не бере до уваги вказані акти, оскільки згідно ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (в редакції станом на 16.04.2017 року): Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування. З 01.12.2021 року діє Закон України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" згідно статті 5 якого передбачено, що громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. Виходячи з наведеного, [PERSON] , зобов`язаний був задекларувати (зареєструвати) своє місце проживання протягом 30 днів з моменту постійного проживання за новим місцем. Не декларування нового місця проживання дозволяє громадянину, чи власнику такого майна не сплачувати комунальні послуги, за цю особу, а якщо брати до уваги вказані акти, щодо проживання відповідача за адресою [ADDRESS] , фактично дозволяє відповідачу не сплачувати послуги, як за адресою [ADDRESS] , так і за адресою [ADDRESS] , оскільки за останньою адресою обслуговуючим компаніям не відомо про такого мешканця, особливо коли комунальні послуги сплачується не за лічильником, а за зареєстрованими особами. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України, та визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення. Згідно ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний в тому числі оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; Статтею 22 Закону України «Про питну воду та питне водовідведення» встановлено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання; Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно п. 47 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених Постановою КМУ №690 від 05.07.2019 року (із мінами та доповненнями) Індивідуальний споживач зокрема зобов`язаний: оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Відповідно до пунктів 35, 37, 38, 39 вищезазначеної Постанови, плата за послуги, абонентське обслуговування та плата за технічне обслуговування і поточний ремонт внутрішньобудинкових систем централізованого водопостачання та водовідведення багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однією сумою в порядку та розмірах, визначених договором. Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг. Згідно розрахунку заборгованості, що наданий із заявою про зменшення позовних вимог від 09.02.2026 року, за особовим рахунком № [NUMBER] , з 01.06.2015 року по 25.09.2024 року, рахується заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення в розмірі 64564,52 грн. Судом перепровірено вказаний розрахунок заборгованості та погоджується з ним, як таким, що складений вірно, з урахуванням наданих документів відповідача [PERSON] , згідно яких вона призвана на військову службу і в цей період їй не нараховувалися зобов`язання. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо строку позовної давності Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (№211), запроваджено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин. У подальшому його було неодноразово продовжено (востаннє Постанова Кабінету Міністрів України №2 1236 від 09.12.2020 р, якою продовжено карантин до 30.06.2023). А впровадження карантину в Україні певним чином впливає на перебіг позовної давності. Постанова КМУ №651 від 27.06.2023р. «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»: 1. Відмінити з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. 30 березня 2020 року Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (№ 540-ІХ). відповідно до якого прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 12. Зазначений Закон України від 30.03.2020 № 540-ІХ набрав чинності 02.04.2020. Згідно з п.12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Крім того, пунктом 19 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК, продовжуються на строк його дії. Відповідно до Указу Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, який не скасовано станом на день розгляду справи у суді. Таким чином строк загальної позовної давності, встановлений статтею 257 ЦК України, якщо він не сплив до 01.04.2020 року (включно), було продовжено на строк дії воєнного стану. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається з особового рахунку відповідача, 02.11.2017 року було сплачено частково суму заборгованості в розмірі 2000 гривень, а тому внесення відповідачем часткової оплати послуг відбулося переривання строку позовної давності /т.1, а.с. 118/. Позивач просить стягнути заборгованість з 01.06.2015 року, строк якого на момент із зверненням до суду з позовною заявою не сплив. Суд вважає позовні вимоги МКП «Миколаївводоканал» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки вимоги МКП «Миколаївводоканал» підлягають задоволенню, а вони в свою чергу є взаємовиключними вимогами відповідача за зустрічною позовною заявою, то в задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп.

Outcome: approved