Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

ТОВ Споживчий центр звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №28.12.2023-100000466 від 28.12.2023 у розмірі 19800,00 грн, в якому також просить стягнути з відповідача судові витрати у справі. Позов обґрунтовано тим, що 28.12.2023 між ТОВ Споживчий центр та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір №28.12.2023-100000466, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн., строком на 42 дні, до 07.02.2024, на умовах сплати процентів за користування кредитом, які є фіксованими і становлять 2 % (процентна ставка «Економ») за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом перших 14 днів з дня отримання першого траншу та процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. Відповідач належним чином не виконує своїх зобов`язань і за ним утворилась заборгованість у загальному розмірі 19800,00 грн, які складаються з 10000,00 грн. за тілом кредиту, 9800,00 грн за процентами. 11.12.2025 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився. Останньому ухвала про відкриття провадження та повідомлення про розгляд справи надсилались за зареєстрованою адресою його проживання, однак конверти з вказаними документами повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, про розгляд справи [PERSON] повідомлений згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений йому строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подав. Враховуючи, що судом вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання ним у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. З урахуванням положень ст.ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 28.12.2023 між ТОВ Споживчий центр та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір № 28.12.2023-100000466, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. строком на 42 дні, з кінцевим терміном повернення 07.02.2024. Згідно пункту 7 кредитного договору тип процентної ставки "Економ" є фіксованою незмінною та становить 2 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом перших 14 днів з дня отримання чергового траншу. Відповідно до пункту 8 кредитного договору процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки "Економ" (а.с. 25). Крім того, 28.12.2023 відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 19-20). Відповідно до квитанції № 2409045925 ТОВ "Споживчий центр" 28.12.2023 на виконання умов договору № 28.12.2023-100000466 перерахувало грошові кошти у сумі 10000,00 грн. на номер платіжного інструменту 535432*03 (а.с. 18). Згідно довідки-розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 28.12.2023 № 28.12.2023-100000466 складає 19800,00 грн, з яких: 10000,00 грн основний борг, 9800,00 грн. - за процентами, нарахованими за період з 28 грудня 2023 року по 07 лютого 2024 року (а.с. 9). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ "Про електронну комерцію" (далі - Закон). Згідно зі ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 (кредит) і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не дотримався взятих за кредитним договором № 28.12.2023-100000466 від 28.12.2023 зобов`язань, тому суд доходить до висновку про стягнення з нього на користь ТОВ Споживчий центр заборгованості за тілом кредиту в сумі 10000,00 грн, а відтак у цій частині позов підлягає задоволенню. Щодо нарахування відсотків за договором, то суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Частиною 3 ст. 1054 ЦК України передбачено, що особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно п. 11 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про споживче кредитування" (далі - Закон № 1734-VIII) споживчий кредит (кредит) - це грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. З пропозиції про укладення кредитного договору вбачається, що це пропозиція укладення споживчого кредиту. Відповідно до паспорта кредиту його метою є придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Отже до вказаних правовідносин застосовуються вимоги Закону № 1734-VIII, яким визначаються загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. 22.11.2023 прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" № 3498-ІХ, що набрав чинності 24.12.2023, яким внесено зміни до ст. 8 Закону № 1734-VIII, та доповнено вказану статтю ч. 5, відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Договір про відкриття кредитної лінії № 28.12.2023-100000466 між ТОВ Споживчий центр та [PERSON] укладено 28.12.2023, тобто після внесення зазначених змін до Закону № 1734-VIII, отже розмір процентної ставки за вказаним договором не може бути більшим ніж 1 %. При цьому суд бере до уваги, що відповідно до п. 17 Розділу ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1734-VIII тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Водночас за одночасної чинності двох різних норм закону, які регулюють одні й ті самі правовідносини, враховуючи, що спірний договір укладено після набрання чинності змін до Закону № 1734-VIII, суд застосовує найбільш сприятливу для особи норму, з огляду на принцип верховенства права та ст. 3 Конституції України, відповідно до якої утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. За таких обставин судом встановлені підстави для проведення власного розрахунку заборгованості зі сплати процентів за вказаним договором, а саме сума боргу за процентами за договором №28.12.2023-100000466 становить 4200,00 грн. (10000:100х1х42). Таким чином стягненню з відповідача за договором про відкриття кредитної лінії підлягає 10000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 4200,00 грн. - заборгованість за відсотками, а в загальній сумі 14200,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відсоток задоволеності позовних вимог складає 71,72 %, тому з відповідача на користь ТОВ Споживчий центр підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі 1737,35 грн (2422,40 грн * 71,72 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial