Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» звернувся до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №319959 від 10.09.2021 р. у розмірі 10 014 грн. та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 вересня 2021 року між ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір №319959, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 10 000 грн. зі строком користування до 03.06.2022, а позичальник зобов`язався повернути отримані кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежів порядку, в строки та на умовах, передбачених Договором. ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» в повному обсязі виконало свої зобов`язання, однак відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за договором, не сплачував щомісячні платежі за кредитом та проценти за користування кредитом, тим самим допускаючи порушення умов кредитного договору. 26.03.2025 між «ІЗІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено Договір факторингу №Ф-25/2, відповідно до якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №319959 від 10.09.2021 р. Відповідно до реєстру прав вимоги станом на 26.03.20251 сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС»» складає 10 014, з яких: 8960,3 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 1053,7 грн.- прострочені проценти за кредитом. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 06 січня 2026 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 02 лютого 2026 року підготовче засідання по даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Представник ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС»» в судове засідання не з`явився, у поданому позові просив розгляд справи проводити без його участі. Не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена. Відзиву на позов не надала, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Відповідно до ч. ч. 1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач повідомлена про час і місце судового розгляду справи, жодного разу не повідомила про причини неявки в судове засідання, відзиву на позов не надала, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 10.09.2021 між «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №319959, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 10 000 грн., терміном користування до 03.06.2022 року. Позичальник зобов`язався повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування кредитом Кредитодавцю відповідно до умов, передбачених Договором. Відповідно 5.1. кредитного договору пребіг строку нарахування процентів за користування кредитом розпочинається з дати фактичного отримання Позичальником кредиту і складає 19 періодів (по два календарних тижні кожен). Пунктом 5.2. кредитного до горову визначено, що реальна (ефективна) річна ставка за кредитом є фіксованою та становить 1452,02%. Сума щотижневого платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається Графіком платежів. З урахуванням ануїтетного характеру платежів за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю 322,65 % річних від суми кредиту з першого по 12 платіж та 1,51% процентів річних за всіма наступними платежами до останнього платежу згідно графіку платежів, у розрахунку з потижневою 12,41% (процентів) з 1 по 12 платіж та 0,06% (процентів) за всіма наступними платежами до останнього платежу, за період дії договору 149,34% (процентів) (п.5.4. кредитоного договору). Договір підписаний [PERSON] власноручним підписом. Крім того, відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, в якому відображені сума кредиту 10 000 грн, строк кредитування 19 періодів по 2 тижні, процентна ставка 322,65% з першого по 12 платежів, 1,51 з річних за всіма наступниим платежами до останнього платежу, загальні витрати за кредитом 14 377 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 24 377 грн, а також графік погашення заборгованості, згідно з яким сума щомісячного платежу складає 1283 грн за період з 10.09.2021 по 03.06.2022. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором надавши позичальнику кредитні кошти в сумі 10 000 грн, в порядку, передбаченому умовами кредитного договору. Станом на 26.03.2025 сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС»» складає 10 014, з яких: 8960,3 грн.. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 1053,7 грн. - прострочені проценти за кредитом. 26.03.2025 між «ІЗІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено Договір факторингу №Ф-25/2, відповідно до якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №319959 від 10.09.2021 р. Згідно з копією платіжного інструкції № 25 від 01.04.2025, ТОВ «ФК «Омега Фінанс» перерахувало «ІЗІ КРЕДИТ» 270318,01 грн. за договором факторингу №Ф-25/2 від 26.03.2025. Відповідно до реєстру боржників станом №1 від 26.03.2025 року ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на суму 10 014 грн, з яких: 8960,3 грн. - тіло кредиту; 1053,7 - проценти; кількість днів прострочення 1125. ТОВ «ФК «Омега Фінанс» 12.08.2025 направлено на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги та повідомлено, що «ІЗІ КРЕДИТ» за договором факторингу №Ф-25/2 від 26.03.2025 відступило ТОВ «ФК «Омега Фінанс» право вимоги, що виникло на підставі кредитного договору №319959 від 10.09.2021, укладеного між «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] . Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1ст.530ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Частиною 1статті 512ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із статтями 513, 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд зауважує, що відповідачем розрахунок заборгованості, наданий позивачем не спростований, контррозрахунок не наданий, умови кредитного договору, укладеного між ним та банком, не оспорені, належних та допустимих доказів, що спростовували б доводи позивача, наявності заборгованості відповідача та її розміру суду не надано. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано жодних даних, що свідчили б про повне погашення ним заборгованості у добровільному порядку, або про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Омега Фінанс» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 319959 від 10.09.2021 у розмірі 10014 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 2422 грн. 40 коп. на оплату судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved