Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

12 грудня 2025 року представник позивача АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101734187084947 від 14 грудня 2024 року у розмірі 10 482,85 грн станом на 13 листопада 2025 року та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 грудня 2024 року [PERSON] уклав з АТ «А-Банк» кредитний договір ABH0CT155101734187084947 щодо надання кредиту в розмірі 7 700,00 грн строком на 12 місяців (тобто до 13 грудня 2025 року) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 % щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 13 листопада 2025 року заборгованість Відповідача за кредитним договором становить 10 482,85 грн., яка складається з: 6 840,26 грн - загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 2 887,77 грн - загального залишку заборгованості за процентами, 754,82 грн - загального залишку заборгованості за пенею. На підставі викладеного представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у заявленому розмірі та понесені ним судові витрати. (а.с. 2-10) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 січня 2026 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. (а.с. 57-58) Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Представник позивача АТ «АКЦЕНТ-БАНК» Шкапенко О.В. у судове засідання не з`явився, позов підтримав, просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. (а.с. 51) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України. (а.с. 67) Згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи положення ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений про дату та час розгляду справи належним чином. Відзив щодо позову та заяв про розгляд справи без його участі відповідач не надав. При таких обставинах, у відповідності до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача, встановлено сукупність умов для проведення розгляду справи в заочному порядку на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Судом встановлено, що 14 грудня 2024 року відповідач звернувся до АТ «АКЦЕНТ-БАНК» з заявою про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101734187084947, підписав заяву та паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», з яких вбачається, що між «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] погоджено всі умови кредитування та вартість банківських послуг. Кредит надається шляхом зарахування кредиту на платіжну картку у розмірі 7 700,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 85,00 % річних. (а.с. 13-18) Відповідно до меморіального ордеру № TR.42517879.37048.65455 від 14 грудня 2024 року [PERSON] видано кредит у сумі 7 700,00 грн згідно кредитного договору № ABH0CT155101734187084947 від 14 грудня 2024 року. (а.с. 21) З наданих позивачем розрахунку та виписки по кредиту вбачається, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання, а відповідач не здійснив повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим за кредитним договором № ABH0CT155101734187084947 станом на 13 листопада 2025 року наявна заборгованість в розмірі 10 482,85 грн, яка складається з: 6 840,26 грн - загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 2 887,77 грн - загального залишку заборгованості за процентами, 754,82 грн заборгованості за пенею. (а.с. 19-20, 23-24) Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд зазначає наступне. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З положень ст. 546 ЦК України слідує, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 549 ЦК України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Із змісту статті 610 ЦК України слідує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як визначено ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, а у разі прострочення виконання зобов`язання сплатити пеню, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 9 728,03 грн, з яких: 6 840,26 грн - заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту), 2 887,77 грн - заборгованість за процентами. Водночас, вимоги АТ «АКЦЕНТ-БАНК» у частині стягнення з відповідача пені не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово робила висновки, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України, що викладено в постановах від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69). Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Зважаючи на викладене, враховуючи, що кредитний договір був укладений 14 грудня 2024 року, підстави для стягнення пені відсутні. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 247,99 грн (92,80 %).

Outcome: partial