Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Адвокат Гейко В.І. в інтересах позивачів [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення часток у праві на спадкове майно. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [INFO] помер [PERSON] [INFO] , після смерті якого спадковим майном є житловий будинок за адресою: [ADDRESS] з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, які знаходяться на земельній ділянці. На час смерті [PERSON] спадкоємцями померлого є дружина [PERSON] , дві доньки [PERSON] та [PERSON] та син [PERSON] . Після смерті [PERSON] . Сьомою Дніпровською державною нотаріальною конторою заведена Спадкова справа, в якій 4 спадкоємцям видано 4 Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку спадкового будинку кожному. [PERSON] , не погодившись з розподілом спадкового майна в частині розміру часток спадкоємців, звернувся до суду. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 200/12433/18 позов задоволений: - визнано недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 серпня 2018 року, видане Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 2?1709, відповідно до якого житловий будинок за адресою [ADDRESS] з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд був успадкований чотирма особами по 1/4 частці кожному; - визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку за адресою [ADDRESS] з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, які знаходяться на земельній ділянці розміром 477 кв.м., на якій розташовано: А-1 -житловий будинок, загальною площею 70,2 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., Б, б - літня кухня, В - сарай, Г - сарай, Д - вбиральня, №1,5 - огорожа, № 4, І -споруди, мощення, в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили. У вказаному рішенні суду встановлений факт, що [PERSON] на час відкриття спадщини, хоча і була спадкоємцем першої черги, однак фактично її не прийняла, як і не подавала у встановлений строк заяви про прийняття спадщини. Позивачі з метою внесення змін на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2023 у справі № 200/12433/18 щодо розміру їх часток в успадкованому будинку з 1/4 на 1/3 звернулись до Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори. Проте нотаріальна контора з посиланням на норми чинного законодавства відмовила у видачі свідоцтва на право власності за законом зі зміненим розміром часток. Тому позивачі не мають можливості зареєструвати свої речові спадкові права, а саме право власності на спадкове нерухоме майно в розмірі 1/3 за кожним. Ухвалою суду від 04.08.2025 позов залишений без руху. Ухвалою суду від 12.08.2025 відкрито провадження у справі, призначене підготовче засідання. Протокольною ухвалою від 02.12.2025 закрито підготовче засідання, призначений розгляд справи по суті. У судовому засіданні представник позивача надав заяву про зміну предмету позову, протокольною ухвалою від 13.01.26 відмовлено у прийнятті заяви про зміну предмету позову. Представник позивач підтримав позовні вимоги, надав пояснення, які аналогічні викладеним у позові. Відповідач проти задоволення позову заперечував. У судовому засіданні пояснив, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 200/12433/18 його частка у спадковому майні змінена на 1/3, оскільки одна з доньок померлого не прийняла спадщину. На сьогодні він не може виконати рішенні у справі № 200/12433/18 та отримати свідоцтво на 1/3 спадкового майна, тому що за поясненнями нотаріальна контори резолютивна частина рішенні сформульована незрозуміло і тому відповідно до вимог чинного законодавства нотаріус не може видати нове свідоцтво. Необхідне вносити зміни до свідоцтв про право спадщину за законом. Підтвердив, що немає заперечень у розмірі часток позивачів-1/3, проте не погоджувався з тим, що позивачі зможуть отримати свідоцтво про право власності на спадщину. У судовому засіданні 26.02.2026 оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення, проголошення рішення призначене на 09.03.2026. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що у провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала справа № 200/12433/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи - Сьома дніпровська державна нотаріальна контора, [PERSON] , [PERSON] , про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2023 справа № 200/12433/18 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи - Сьома дніпровська державна нотаріальна контора, [PERSON] , [PERSON] , про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності - задоволені: визнано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 серпня 2018 року, видане Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 2-1709, відповідно до якого житловий будинок за адресою [ADDRESS] з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд був успадкований чотирма особами по частці кожному, - недійсним; визнано за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/3 частину житлового будинку за адресою [ADDRESS] з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, які знаходяться на земельній ділянці розміром 477 кв.м., на якій розташовано: А-1 - житловий будинок, загальною площею 70,2 кв.м, житловою площею 42,0 кв.м, Б, б - літня кухня, В - сарай, Г - сарай, Д - вбиральня, № 1,5 - огорожа, № 4, І - споруди, мощення, в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] . У рішенні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2023 № 200/12433/18 встановлено, що на момент смерті спадкодавця [PERSON] , який був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , разом із ним були зареєстровані дружина [PERSON] , син [PERSON] та донька [PERSON] , а донька [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 11 серпня 1989 року по 11 березня 2003 року, тобто на момент смерті батька вона не прийняла фактично управління чи володіння спадковим майном, в розумінні ст. 548,549 ЦК УРСР. Також [PERSON] і не зверталась із заявою про прийняття спадщини в установлений ст. 549 УЦК УРСР строк, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, який припадав на 05 лютого 2003 року. 13 червня 2018 року Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом, де спадкоємцями після [PERSON] , померлого [INFO] , є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та кожний з них успадкував по частини спадкового майна, яким є житловий будинок [ADDRESS] . За відомостями спадкової справи, 12 липня 2018 року Сьомою дніпровською державною конторою Волковій О.П. та [PERSON] видані додаткові свідоцтва про право на спадщину за законом, які зареєстровані у реєстрі за № 2-1709 та № 2-1708, в яких також зазначено чотири спадкоємці замість трьох дійсних. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.08.2024 у справі № 200/12433/18 нотаріусу роз`яснено, що рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2023 року, ухвалене у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи - Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора, [PERSON] , [PERSON] про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності підлягає виконанню у відповідності до положень Цивільного Кодексу України, Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141. Постановою від 19.11.2024 Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора відмовила позивачам у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на жилий будинок [ADDRESS] . У Постанові від 19.11.2024 вказано, що у зв`язку з виявленими розбіжностями у даті видачі свідоцтва про право на спадщину та його реєстровим номером, які зазначені в рішенні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2023 та інформацією, яка міститься у Спадковому реєстрі; відсутністю архівного примірника свідоцтва про право на спадщину за законом виданого на ім`я [PERSON] на 1/4 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а також за відсутністю згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, для внесення змін до свідоцтв про право на спадщину та відповідних реєстрації у Спадковому реєстрі та Державному реєстрі речових прав, видати на ім`я заявника та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом вважає неможливим, з підстав наведених вище. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 02.05.2025 у справі № 200/12433/18 заяву [PERSON] задоволено частково: виправлено описку в мотивувальній частині рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 16.08.2023 у справі № 200/12433/18 та в другому абзаці резолютивної частини цього рішення: замість зазначеної дати Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1709, яке судом визнано недійсним, «від 13 серпня 2018 року» вважати правильним «від 12 липня 2018 року»; у задоволенні заяви [PERSON] в частині вимог про роз`яснення рішення суду відмовлено». Позивач вказує, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2023 № 200/12433/18 визначена частка успадкованого житлового будинку лише одного спадкоємця - [PERSON] - 1/3, а частки [PERSON] та [PERSON] , як двох інших спадкоємців, судом не визначені, що унеможливлює їх право на оформлення часток в розмірі 1/3 в позасудовому порядку. У зв`язку з чим, просить визначити частки у праві власності на спадковий Будинок спадкоємців [PERSON] та [PERSON] , що буде підставою для нотаріуса для вилучення у спадкоємців раніше виданих свідоцтв та заміни їх новими з зазначенням збільшеного розміру часток у спільному майні - з 1/4 на 1/3. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта ст. 82 ЦПК України). Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (частина перша статті 529 ЦК УРСР). Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. У рішенні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2023 № 200/12433/18 встановлено, що [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 28 листопада 2002 року, заява зареєстрована за № 1575, в якій зазначено, що вона інформує про спадкоємців [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У матеріалах спадкової справи міститься спільна заява [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини від 12 липня 2018 року, яка зареєстрована за № 1294. Також у рішенні вказано, що на час відкриття спадщини, тобто на [INFO] , за адресою [ADDRESS] зареєстровано було четверо осіб, з яких: батько [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] , що підтверджується відомостями, зазначеними у його паспорті, яким він документований серія [NUMBER] , виданому 24 листопада 1998 року, та донька [PERSON] , що підтверджується відомостями, зазначеними у довіреності, виданій приватним нотаріусом ДМНО Петрик Н.П. Враховуючи обставини встановлені судом, а саме: факт наявності чотирьох спадкоємців першої черги, неприйняття спадщини однім зі спадкоємцем першої черги- [PERSON] , визначення частки одному спадкоємцю першої чергу - [PERSON] у спадковому майні у розмірі 1/3, встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] , норми ст. 524, 529 548 ЦК УРСР, суд дійшов висновку, що частки в праві власності [PERSON] та [PERSON] в житловому будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , які знаходяться на земельній ділянці розміром 477 кв.м., на якій розташовано: А-1 - житловий будинок, загальною площею 70,2 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., Б, б - літня кухня, В - сарай, Г - сарай, Д - вбиральня, № 1,5 - огорожа, № 4, І -споруди, мощення, є рівними та складають 1/3. Під час судового розгляду встановлено, що 08.06. 2018 [PERSON] Сьомою Дніпровською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області Дніпропетровської області за реєстровим № 2-1365 видане свідоцтво про право на спадщину за законом у зазначенням частки у праві власності в спадковому майні у розмірі 1/4. 12.07.2018 Сьомою Дніпровською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області Волковій Ользі Петрівні за реєстровим № 2- 1708 видане свідоцтво про право на спадщину за законом у зазначенням частки у праві власності в спадковому майні у розмірі 1/4. Водночас, за обставинами справи встановлена наявність у [PERSON] та [PERSON] право на спадкування після смерті [PERSON] , в іншому розмірі, ніж вказано у зазначених свідоцтвах, саме 1/3. Згідно з ч. 1 ст. 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 1300 ЦК України на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у п. 107-110 постанови від 04.11.2024 справа № 504/3606/14-ц провадження № 61-6658сво23, зауважив, що ЦК України передбачає два способи захисту прав спадкоємця, якому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину: «внесення змін до свідоцтва про право на спадщину» (стаття 1300 ЦК України) та «визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину» (стаття 1301 ЦК України). Вибір способу захисту здійснює позивач. Свідоцтво про право на спадщину підлягає визнанню недійсним у випадку доведення існування «вад» на момент його видачі, які свідчать про те, що особа, якій видано свідоцтво, не мала права на спадкування (особа не є спадкоємцем, спадкоємці попередньої черги прийняли спадщину, заповіт є нікчемним тощо). Внесення змін до свідоцтва про право на спадщину застосовується за умови наявності у спадкоємця, якому воно видане, права на спадкування, однак в іншому розмірі, з огляду на невраховані права на спадщину інших спадкоємців. Внесення змін до свідоцтва про право на спадщину можливе як на підставі рішення суду, так і за згодою усіх спадкоємців, які прийняли спадщину. Виявлення спадкоємця, який вважається таким, що прийняв спадщину, але не отримав свідоцтва про право на спадщину і виявив намір його отримати, виявлення спадкового майна, на яке не було раніше видане свідоцтво про право на спадщину, внаслідок чого частки спадкоємців у спадщині змінилися, є підставою для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, а не визнання його недійсним. Враховуючи норми ст. 1300 ЦК України, до Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого [PERSON] та [PERSON] підлягають внесенню зміни у частини розміру частки, а саме з на 1/3. Згідно із статтями 12 ,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Тому, позовні вимоги позивачів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1648, 63 грн.

Outcome: approved