Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

12.12.2025 представник позивача [PERSON] , в інтересах позивача, адвокат Тивоненко Д.Р. звернувся до суду з зазначеним позовом, за змістом якого просить розірвати шлюб, укладений між сторонами у справі, зареєстрований 19.10.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис № 207. За змістом позовної заяви сторони перебувають у шлюбі з 19.10.2013, мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Основна причина припинення шлюбу, як зазначає позивач, є те, що протягом останніх декількох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач ухиляється від звернення до нотаріуса для складення відповідної заяви та подання її до органу ДРАЦС. Позивач проживає з 2024 року в орендованій квартирі разом зі спільними малолітніми дітьми. На підставі наведеного, з посиланням на ст.ст. 56, 105, 110-112 СК України, представник позивача просить задовольнити позовну заяву. Ухвалою судді від 25.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача у позовній заяві просив розглядати позов за відсутністю позивача та її представника. 10.03.2026 від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позовної заяви про розірвання шлюбу, в якій зазначено, що відповідач повністю підтримує позовну заяву та просить суд проводити розгляд справи без його участі. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим 19.10.2013, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, 19.10.2013 зареєстровано шлюб, укладений між сторонами у справі, про що складено відповідний актовий запис № 207. На час звернення до суду спільне господарство подружжя не веде, майновий спір та спір щодо місця проживання дитини, на час розгляду справи, між сторонами відсутній. За приписами ч. 1 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За нормою ч. 3 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч. 2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється унаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За наявності законних підстав, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, вжиття заходів щодо примирення подружжя, відповідно до ст.111 СК України, суд не вважає за доцільне, із врахуванням позиції сторони позивача з цього приводу. Ст. 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, заяв та клопотань до суду стосовно прізвища, яке їй необхідно обрати після розірвання шлюбу не надала, то суд залишає останній прізвище, набуте нею під час державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». За змістом ч. 8 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами здійснюється відповідно до процесуального законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі, судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні, у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене, з огляду визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача з відповідача судового збору у сумі 484,49 гривень (за подання позовної заяви до суду), із врахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі. Також 50% сплаченого позивачем судового збору підлягають поверненню з державного бюджету на її користь. На виконання ч. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010, ч.2 ст. 115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved