Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

22 грудня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 25 серпня 2024 року [PERSON] уклав із ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАЙБІЗ» електронний кредитний договір № ДП 0006328, відповідно до якого отримав кредит у сумі 2 400,00 грн строком на 98 днів, зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 1,00% від суми кредиту на день та 21% комісії. Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало [PERSON] грошові кошти шляхом переказу на його картковий рахунок. [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав. 14 жовтня 2025 року між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 14/10/25, за яким право грошової вимоги за кредитним договором № ДП 0006328 від 25 серпня 2024 року перейшло до ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП». Просять стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 5 256,00 грн, яка складається з 2 400,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 2 352,00 грн заборгованості за відсотками та 504,00 грн заборгованості за комісією, а також сплачений судовий збір у сумі 2 422,40,00 грн та 4 500,00 грн витрат на правничу допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про місце, дату і час судового розгляду повідомлена належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог (а.с. 102). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином засобами поштового зв`язку (а.с. 101), а також через месенджер Viber (а.с. 96). Відзиву на позовну заяву відповідач не подавав, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 106). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 25 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) в електронній формі укладено Договір про надання кредиту № ДП 0006328 (а.с. 12-15, 19-22, 44). Відповідно до п. 1. договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в сумі 2 400,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 3 договору строк, на який надається кредит: 98 днів. Відповідно до п 4. договору кредитодавець надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Процентна ставка: 1,00% за кожен день користування кредитом (п. 5 договору); комісія за надання кредиту - 21,00%, тобто 504,00 грн (п. 10 договору). Договір про надання кредиту № ДП 0006328 підписаний [PERSON] 25 серпня 2024 року за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 289еВ2hH (а.с. 12-15, 19-22, 44). При укладанні кредитного договору здійснювалася ідентифікація позичальника (а.с. 24). Квитанцією ТОВ «ПрофітГід» від 25 серпня 2024 року підтверджується, що 25 серпня 2024 року ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» надало [PERSON] на картку № [NUMBER] кошти у сумі 2 400,00 грн (а.с. 25-26). Перерахування ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» 25 серпня 2024 року [PERSON] на картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № [NUMBER] коштів у сумі 2 400,00 грн підтверджується також наданими на виконання ухвали суду інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та випискою по рахунку (а.с. 79, 80-81). Факт укладення договору та отримання кредитних коштів відповідач не оспорює. Відповідно до договору факторингу 14/10/2025 від 14 жовтня 2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» (Клієнт) та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (Фактор) Клієнт відступив Фактору права вимоги, визначені в Реєстрі прав вимог (а.с. 27, зворот, - 35). Реєстр прав вимог № 14/10/25 від 14 жовтня 2025 року до Договору факторингу 14/10/2025 від 14 жовтня 2025 року підтверджує передання права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № ДП 0006328 від 25 серпня 2024 року, загальна сума заборгованості - 5 256,00 грн, з яких: 2 400,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2 352,00 грн - заборгованість за відсотками; 504,00 грн - заборгованість за комісією за надання позики (а.с. 35-36). Сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, виконаним представником позивача (а.с. 7-8). Вказана заборгованість новим кредитором (позивачем) не донараховувалася та залишилася незмінною. Посилання на обставини укладення 25 серпня 2024 року між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ»» та [PERSON] кредитного договору в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки договір підписано [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, відправленого йому товариством. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надав, він має заборгованість за тілом кредиту, процентами за користування кредитом та комісією на загальну суму 5 256,00 грн. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн (а.с. 1, 2). Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Водночас згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору. Крім того, позивач ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» у позовній заяві просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 500,00 грн, на підтвердження яких подав: копію договору № 22-08/25/ДІЛ про надання юридичних послуг від 22 серпня 2025 року, укладеного з адвокатом Ткаченко Ю.О. (а.с. 37-39); копію ордера та свідоцтва адвоката Ткаченко Ю.О. (зворот а.с. 42, а.с. 43); копію Акта приймання-передачі справ на надання правничої допомоги та витягу з Акта приймання-передачі щодо позовної заяви до [PERSON] , де вказана сума витрат в розмірі 4 500,00 грн (а.с. 40-41); копію платіжної інструкції від 11 грудня 2025 року, що підтверджує оплату за надання правової допомоги за договором № 22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року (а.с. 42). Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Відповідно до п. 1 ч. 2 т. 137 ЦПК України розподілу підлягають витрати на правничу допомогу адвоката, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц. Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо (додаткова постанова КГС ВС від 30 серпня 2023 року № 911/3586/21). Враховуючи викладене, зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи, співмірність судових витрат із ціною позову та складністю справи, урахувавши відсутність заперечень відповідача, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 4 500,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved