Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивач просить припинити право спільної часткової власності відповідача на 1/3 частки земельної ділянки площею 185 кв.м. к.н.0710400000:08:004:0023, яка розташована на [ADDRESS] та передати відповідачу компенсацію 31171,00 грн. вартості земельної ділянки, а також визнати за позивачем право власності на припинену частку. Судові витрати просив покласти на відповідача. Ухвалою від 11.08.2025р. відкрито провадження у справі. Ухвалою від 01.10.2025р. було зупинено провадження у справі оскільки відповідач перебуває у складі Збройних Сил України, яку Постановою апеляційної інстанції від 20.11.2025р. скасовано, а справу направлено для продовження розгляду. Сторона позивача в судове засідання не з`явився. Представник позивача у заяві просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та просить його задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. У судове засідання, призначене на 11.03.2026 відповідач повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, повідомлений поштою R067094010273. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. За змістом частин четвертої та п`ятої ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 вказано, що за таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників справи про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення. Отже за таких умов датою рішення суд зазначає дату складання повного тексту рішення. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про таке. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як зазначено в ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.. В ст.365 ЦК України вказано, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2024р., Справа № 159/4004/23, яке набрало законної сили 02.05.2024р. визнано за позивачем [PERSON] право власності, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] на: - 2/3 частки в квартирі [ADDRESS] з господарськими будівлями і спорудами, 2/3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами площею 0,0147га з кадастровим номером 0710400000:08:04:0022; - 2/3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами площею 0,0185га з кадастровим номером 0710400000:08:04:0023; - 2/3 автомобіля марки "Citroen Bx 19", 1986 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ; Ухвалою від 12 червня 2024 року, виправлено описку та змінено у всіх реченнях цього рішення кадастрові номери земельних ділянок з «0710400000:08:04:0022» на «0710400000:08:004:0022» та з «0710400000:08:04:0023» на «0710400000:08:004:0023». Отже встановлено, що позивач є власником 2/3 земельної ділянки із к.н. 0710400000:08:004:0023 в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У наведеному рішенні при вирішенні спадкування часток також встановлено обставину, що відповідач [PERSON] має бути спадкоємцем частки після смерті [PERSON] [INFO] . Згідно витягу з ДРРП №391425576 від 19.08.2024р. право власності на земельну ділянку 0710400000:08:004:0023 зареєстровано на 2/3 частки за позивачем. Згідно рішення Ковельський міськрайонний суд Волинської області від 18 листопада 2024 року, Справа № 159/5429/24 вселено [PERSON] у квартиру [ADDRESS] оскільки [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , не надає ключі від вхідних дверей квартири в будинку [ADDRESS] . З Довідки РЖКП №1 від 04.08.2025р. вбачається, що за адресом будинку [ADDRESS] . Станом на 01.07.2025р. має заборгованість 3324,55 грн., яка виникла за період з 01.02.2022 по 30.06.2025р. В квитанції до прибуткового ордера від 04.08.2025р вказано, що [PERSON] сплатив РЖКП №1 - 3414,00 грн. Також [PERSON] сплачує земельний податок, про що свідчать відповідні квитанції. У висновку експерта №02/07 від 12.07.2025р. вказано, що Ринкова вартість 1/3 частки спірної земельної ділянки складає 31171,00 грн. Та відсутня технічна можливість здійснити розподіл земельної ділянки. З дослідницької частини висновку експерта вбачається, що на земельній ділянці знаходиться будинок та гараж, які визнані рішенням суду за [PERSON] у розмирі 2/3 частки. На момент дослідження технічної документації на об`єкти експерту не надавалися. Експертом не досліджувалося обставин розташування на земельній ділянці будинку у тому числі з урахуванням частки відповідача. Відповідач при проведенні експертизи присутній не був. Не надано такої технічної документації на земельну ділянку та будинок і суду. З довідки Ковельського РТЦКтаСП №11639 від 09.09.2025р. вбачається, що відповідач 17.05.2025р. був призваний для проходження військової служби під час мобілізації. Як зазначено в ч.3 ст.88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. В ч.2 ст.120 ЗК України передбачено, що разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. Аналогічне положення втілене в ст.377 ЦК України. У Заочному рішенні від 26.03.2024р. йдеться саме про встановлення обставин права на спадкування відповідачем залишкової частки 1/3 будинку та земельної ділянки після смерті матері [PERSON] . Крім того із Заочного рішення від 18.11.2024р слідує, що між сторонами раніше вирішувався спір щодо проживання у будинку [ADDRESS] . Доказів, що у відповідача наявне інше житло для проживання, позивачем суду не надано. Згідно ст.47 Конституції України Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Отже у випадку позбавлення права власності відповідача на частку в земельній ділянці, постає невирішене питання в якій спосіб буде використовуватися відповідачем будинок. Для усунення наведених сумнівів, щодо можливого позбавлення відповідача права на частку спадкового майна позивач із клопотаннями про витребування доказів до суду не звертався. Отже суд дійшов висновку, що наявних у суду доказів є недостатньо в розумінні ст.80 ЦПК України, для усунення відповідних сумнівів, тому суд вважає вимоги позивача не доведеними та такими що не підлягають задоволенню. Позивач згідно квитанції №1.248952613.1 від 06.08.2025р. вніс на депозит ТУДСА Волинської області суму 31171,00 грн., як відшкодування 1/3 частки земельної ділянки, які належить позивачу повернути.

Outcome: dismissed