Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

В січня 2026 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій просила встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] та зобов`язати Головне управління ПФУ у Львівській області та Головне управління ПФУ у Дніпропетровській області враховувати записи цієї трудової книжки при обчисленні її стажу для призначення пенсії. В обгрунтування заяви вказано, що у її трудовій книжці серії [NUMBER] при первинному заповненні допущено помилку у її імені, а саме зазначено ім`я [PERSON] , тоді як її ім`я правильно [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб, паспортом громадянина України, витягом з Реєстру застрахованих осіб, довідками ОК-5 та ОК-7. Рішенням Пенсійного фонду України № 212450011588 від 28 серпня 2025 року їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки через помилку в імені записи трудової книжки не можуть бути враховані. Виправити помилку у трудовій книжці іншим чином неможливо, оскільки доступу до архіву немає, у зв`язку з бойовими діями у Херсонській області у місті Берислав, де зберігались архівні документи. Ухвалою суду від 28 січня 2026 року заяву залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 12 лютого 2026 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Заявник надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи без її участі, заперечень не мали. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності надані докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 45. [PERSON] [INFO] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, що видане 29 квітня 1988 року відділом РАЦСу Бериславського районного виконкому Херсонської області, актовий запис № 54 від 29 квітня 1988 року. Після реєстрації шлюбі змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . З картки платників податків, виданої 22 травня 2013 року за № 2105-13-00535 Бериславською МДПІ Херсонської області ДПС, анкетні дані заявника вказано як [PERSON] . Згідно паспорту громадянки України серії [NUMBER] , виданого 07 грудня 1998 року Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області, анкетні дані заявника записані українською мовою [PERSON] , російською [PERSON] , дата народження [INFO] . З трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 11 січня 1982 року, вбачається, що трудова книжка заповнена російською мовою на ім`я [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки від 10 червня 2025 року № 1210-5003704376 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії № 212450011588 від 28 серпня 2025 року, [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки відсутнє право на пенсійну виплату згідно підтверджених документів. Згідно відповіді Державного архіву Херсонської області Вих.№05-11/М-934 від 07 січня 2026 року, документи з кадрових питань (особового складу) відділення позавідомчої охорони при Бериславському РВВС на зберігання до державного архіву Херсонської області не надходили, тому надати архівну копію документів про період роботи [PERSON] не має можливості. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно положень пункту 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року, змiна записiв у трудових книжках про [NUMBER] , iм`я, по батьковi i дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнiм мiсцем роботи на пiдставi документiв (паспорта, свiдоцтва про народження, про шлюб, про розiрвання шлюбу, про змiну прiзвища, iм`я та по батьковi тощо) i з посиланням на номер i дату цих документiв. Зазначенi змiни вносяться на першiй сторiнцi (титульному аркуші) трудової книжки. Однiєю рискою закреслюється, наприклад, колишнє прiзвище або iм`я, по батьковi, дата народження i записуються новi данi з посиланням на вiдповiднi документи на внутрiшньому боцi обкладинки i завiряються пiдписом керiвника пiдприємства або спецiально уповноваженої ним особи i печаткою пiдприємства або печаткою вiддiлу кадрiв. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення . Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17. Відповідно до ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наслідками судового розгляду судом встановлено, що у трудовій книжці заявника наявні помилки у написанні її імені, при цьому усунення такої помилки є неможливим в позасудовому порядку шляхом внесення відповідних виправлень до даного документа, при цьому доведення факту належності заявнику вищевказаного документа має юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить можливість реалізації права заявника на призначення пенсії, тому заява в цій частині підлягає задоволенню. При цьому, вимоги заявника в частині зобов`язання Головного управління ПФУ у Львівській області та Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області враховувати записи її трудової книжки при обчисленні її стажу для призначення пенсії задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними та не підлягають вирішенню у порядку окремого провадження. Згідно ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом. На підставі викладеного,

Outcome: partial