Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

06.01.2026 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON] . Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2017 року, з відповідача, на її користь на утримання сина, стягнуто аліменти у розмірі 800 грн, щомісячно до досягнення ним повноліття. Однак, враховуючи зміни в законодавстві щодо підвищення мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину, позивач просить суд змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини з 800 грн на частину від доходу відповідача щомісяця, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.01.2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін по справі в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, справу просила розглянути в її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач всудове засідання не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, на адресу суду надіслали заяву в якій розгляд справи просили проводити без представника третьої особи. Згідно положень ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Броварського МРУЮ у Київській області, актовий запис № 1033, який рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2016 року розірвано. Від подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 02.04.2015 року Виконавчим комітетом Оленівської сільської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 2. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2017 року стягнуто, зокрема, з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень, щомісячно, починаючи з 15 лютого 2017 року і до досягнення сином повноліття. На виконання вказаного рішення, 05.04.2017 року Фастівським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист, який було пред`явлено для примусового виконання до Броварського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області. Постановою старшого державного виконавця Броварського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області від 13.07.2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 54228073 з примусового виконання виконавчого листа № 381/542/17 від 05.04.2017 року. Постановою головного державного виконавця Броварського відділу ДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 12.06.2025 року вказаний виконавчий документ повернутий стягувачу. Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20250508-1937 від 08.05.2025 року [PERSON] з 18.07.2024 року набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин. Здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч.ч. 1, 4 ст. 25 ЦК України). Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» покликаний визначити правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, не зменшує обсяг цивільної правоздатності такої особи. Між тим, станом на день розгляду справи відомості про наявність рішенням суду, яке набрало чинності, про визнання [PERSON] безвісно відсутнім чи наявність актового запису про його смерть в матеріалах справи відсутні. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Так, частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Законом України «Про державний бюджет України на 2026 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2026 року - 3512 гривень. Розмір аліментів, визначений рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2017 року є значно меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Наведене свідчить про те, що на день постановлення даного рішення розмір прожиткового мінімуму суттєво змінився в бік його збільшення, а тому розмір раніше присуджених аліментів не в повній мірі задовольняє мінімальні потреби дитини, оскільки відповідно зросли затрати на утримання, харчування, навчання, духовний розвиток, які несе позивач. Відтак, за встановлених обставин, суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів та стягувати аліменти у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір відповідатиме інтересам дитиний та буде необхідним та достатнім для забезпечення його гармонійного розвитку. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 1331,20 гривень.

Outcome: approved