Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Зміст позовних вимог і позицій сторін. Представник позивача [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 0,1292 га, кадастровий номер 2625880901:02:034:0128, вартістю 568 480 грн., визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0774 га, кадастровий номер 2625880901:02:034:0127, вартістю 340 560, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в якості різниці у вартості поділеного спільного майна грошові кошти в сумі 111 561 грн. та судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу. В обґрунтування позову посилається на те, що 29 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, актовий запис № 1289, номер свідоцтва [NUMBER] . За період перебування у шлюбних відносинах подружжя придбало: 1) земельну ділянку площею 0,0774 га, кадастровий номер 2625880901:02:034:0127, цільове призначення для особистого селянського господарства на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 листопада 2023 року, який зареєстрований приватним нотаріусом Чіпко І.П., Івано-Франківського міського нотаріального округу, Івано-Франківської області, Витяг з державного реєстру речових прав сформовано за № 353258637, від 06.11.2023 року. Земельна ділянка розташована за адресою Україна, Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, село Драгомирчани, урочище «Березники»; 2) земельну ділянку площею 0,1292 га, кадастровий номер 2625880901:02:034:0128, цільове призначення для особистого селянського господарства на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 листопада 2023 року, який зареєстрований приватним нотаріусом Чіпко І.П., Івано-Франківського міського нотаріального округу, Івано-Франківської області, Витяг з державного реєстру речових прав сформовано за №353255349, від 06.11.2023 року. Земельна ділянка розташована за адресою Україна, Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, село Драгомирчани, урочище «Березники»; 3) автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, VINкод [NUMBER] , колір чорний, тип кузова універсал легковий. Автомобіль був придбаний на підставі договору купівлі-продажу 22 липня 2023 року, номерний знак [NUMBER] . 24 вересня 2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Свідоцтво про розірвання шлюбу видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ІваноФранківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Серія [NUMBER] від 24.09.2024 року. [PERSON] неодноразово зверталася до відповідача у добровільному порядку поділити усе майно, яке було придбано під час шлюбу, однак останній не вчиняв жодних дій з цього приводу. На початку липня 2025 року їй стало відомо, що [PERSON] продав автомобіль третім особам без її згоди. Згодом вона дізналася, що автомобіль, який був проданий, 28 листопада 2024 року повторно був проданий та перереєстрований на третього власника, а також було змінено номерні знаки на [NUMBER] . Згоду на продаж автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, VINкод [NUMBER] , колір чорний, тип кузова універсал легковий, вона не надавала. Відповідач розпорядився автомобілем самостійно, що свідчить про його не добросовісні дії та викорисав кошти для своїх особистих потреб. У випадку поділу між подружжям неподільної речі виплата одному з подружжя компенсації його частки у майні здійснюється за дійсною (ринковою) вартістю цього майна на час розгляду справи, а у разі неможливості її встановлення визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року, становить 10 900 (десять тисяч дев`ятсот) доларів США, що еквівалентно становить 451 042 (чотириста п`ятдесят одну тисячу сорок дві гривні). Автомобіль придбано в період шлюбу, шлюбний договір між подружжям не укладався, майно належить подружжю на справі спільної сумісної власності, тому частка позивачки становить 50 % від вартості автомобіля, зокрема 5 450 доларів США, що еквівалентно дорівнює 225 521 (двісті двадцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять одну) гривню. Щодо земельних ділянок зазначає, що: 1) земельна ділянка, площею 0,0774 га, кадастровий номер 2625880901:02:034:0127, цільове призначення для особистого селянського господарства, була придбана за період перебування у шлюбі, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 листопада 2023 року, який зареєстрований приватним нотаріусом Чіпко І.П., Івано-Франківського міського нотаріального округу, Івано-Франківської області, Витяг з державного реєстру речових прав сформовано за № 353258637, від 06.11.2023 року. Земельна ділянка розташована за адресою Україна, Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, с. Драгомирчани, урочище «Березники». Вартість земельної ділянки, згідно оцінки становить 340560 (триста сорок тисяч п`ятсот шістдесят грн. 00 коп.). 2) земельна ділянка, площею 0,1292 га, кадастровий номер 2625880901:02:034:0128, цільове призначення для особистого селянського господарства, придбана за період перебування у шлюбі, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 листопада 2023 року, який зареєстрований приватним нотаріусом Чіпко І.П., Івано-Франківського міського нотаріального округу, Івано-Франківської області, Витяг з державного реєстру речових прав сформовано за №353255349, від 06.11.2023 року. Земельна ділянка розташована за адресою Україна, Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, с. Драгомирчани, урочище «Березники». Вартість земельної ділянки, згідно оцінки становить 568480 грн. (п`ятсот шістдесят вісім тисяч чотириста вісімдесят грн. 00 коп.). Враховуючи, що вказане нерухоме майно є спільною сумісною власністю, просила суд задовольнити позовні вимоги. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою від 15 вересня 20265 рок суд відкрив загальне позовне провадження у справі та призначив підготовче засідання. Ухвалою від 22 грудня 2025 року суд закрив підготовче провадження і призначив справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача Пленюк М.Д. просила задовольнити позов на підставах, викладених у ньому, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились повторно. Від представника відповідача надійшла до суду заява з клопотанням про відкладення розгляду справи, причину своєї неявки в судове засідання обґрунтував перебуванням на лікуванні, проте доказів на підтвердження вказаних обставин не надав. Враховуючи строки розгляду даної справи і поведінку відповідача і його представника, які не з`являлися в судові засідання, суд визнає причину їх неявки не поважною і розглядає справу за їх відсутності. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд постановив у судовому засіданні ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. Встановлені судом обставини справи. Так, суд встановив, що 29 липня 2015 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що був розірваний 24 вересня 2024 року (а.с. 9, 36). 06 листопада 2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1292 га, розташованої за адресою: Україна, Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, с. Драгомирчани, урочище «Березники». Цільове призначення для особистого селянського господарства, кадастровий номер 2625880901:02:034:0128 (а.с. 9 зворот). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав за [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку, площею 0,1292 га, кадастровий номер 2625880901:02:034:0128, за адресою: Україна, Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, с. Драгомирчани, урочище «Березники». Вказану земельну ділянку було придбано на підставі договору купівлі-продажу від 06.11.2023 року (а.с.10). 06 листопада 2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0774 га, розташованої за адресою: Україна, Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, с. Драгомирчани, урочище «Березники». Цільове призначення для особистого селянського господарства, кадастровий номер 2625880901:02:034:0127 (а.с. 10 зворот). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав за [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку, площею 0,0774 га, кадастровий номер 2625880901:02:034:0127, за адресою: Україна, Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, с. Драгомирчани, урочище «Березники». Вказану земельну ділянку було придбано на підставі договору купівлі-продажу від 06.11.2023 року (а.с.11-13). Згідно з звітом про оцінку майна від 30.08.2025 вартість земельної ділянки площею 0,0774 га, розташованої за адресою: Україна, Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, с. Драгомирчани, урочище «Березники», цільове призначення для особистого селянського господарства, кадастровий номер 2625880901:02:034:0127 становить 340 560 грн (а.с.14-24). Відповідно до звіту про оцінку майна від 30.08.2025 вартість земельної ділянки площею 0,1292 га, розташованої за адресою: Україна, Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, с. Драгомирчани, урочище «Березники», цільове призначення для особистого селянського господарства, кадастровий номер 2625880901:02:034:0128 становить 568 480 грн (а.с.25-35). Відповідно до копії Витягу щодо купівлі-продажу автомобіля [PERSON] придбав автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, VINкод [NUMBER] , колір чорний, тип кузова універсал легковий 22 липня 2023 року, а згодом 23 листопада 2024 року вказаний автомобіль він продав (а.с.37-38). Позивачем вартість автомобіля в позовній заяві визначена ціною зазначеною на сайті продажу автомобілів в сумі 451042 грн. Проте з відповіді №2412112 від 03.03.2026 з Єдиного держаного реєстру транспортних засобів, суд встановив, що 23 листопада 2024 року автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, VINкод [NUMBER] , був проданий за 273000 грн. Позивачка просила розділити майно виділивши кожному у власність по одній земельній ділянці, а також стягнути з відповідача на її користь різницю у вартості спільного майна в сумі 111561 грн. Релевантні норми права і висновки суду. Визначальним для правильного вирішення даного спору є з`ясування питання про те, яким саме чином слід поділити майно подружжя з урахуванням встановлених у справі обставин. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом /частина третя статті 368 ЦК України/. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя /стаття 60 СК України/. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої статті 70 СК України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення /стаття 71 СК України/. Згідно з частинами другою та третьою статті 372 ЦК України в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними /частини перша, друга статті 71 СК України/, або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки /частина друга статті 364 ЦК України/. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом /речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України/. Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (див. пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21). Суть поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. Під час здійснення поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, в зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням переліку об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а у разі недосягнення згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Обсяг майна, яке подружжя просить поділити, повинен охоплювати все спільно набуте ними у шлюбі майно з метою найбільш ефективного вирішення спору про його поділ у межах одного провадження (постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022року у справі № 209/3085/20, від 23 січня 2024року у справі № 523/14489/15-ц). Отже, рівність часток подружжя під час поділу майна обумовлена обсягом спільного майна та його вартістю. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або в позасудовому порядку, а тому для дотримання такого принципу необхідно встановлювати увесь обсяг набутого подружжям майна та досліджувати його вартість. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина друга статті 71 СК України). Суд наголошує, що у разі поділу спільної сумісної власності необхідно настільки, наскільки це можливо, встановити, для кого зі сторін спору майно, яке є предметом поділу, має більше значення, враховуючи різні обставини його набуття та використання сім`єю (див. пункт 66.1 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21). Суд встановив, що спільним сумісним майном сторін є: 1) земельна ділянка кадастровий номер 2625880901:02:034:0128, вартістю 568480 грн, 2) земельна ділянка кадастровий номер 2625880901:02:034:0127, вартістю 340560 грн, 3) автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, VINкод [NUMBER] вартістю 273000 грн. Оскільки позивачка [PERSON] наполягала на виділені їй у власність земельної ділянки кадастровий номер 2625880901:02:034:0128, вартістю 568480 грн, а у власності відповідача залишити земельну ділянку, кадастровий номер 2625880901:02:034:0127, вартістю 340560 грн, проти чого відповідач [PERSON] не висловив своїх заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в цій частині. Щодо частини позовних вимог про стягнення різниці вартості спільного майна, суд звертає увагу на таке: Так, відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 755/20923/14-ц (провадження № 61-10442св18), від 09 грудня 2020 року у справі № 301/2231/17 (провадження № 61-5392св19), від 07 квітня 2021 року у справі № 402/849/18 (провадження № 61-8383св19), в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), суд касаційної інстанції дійшов таких висновків: - у справі № 755/20923/14-ц: при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів, витребування цього майна у третіх осіб з підстав його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна; - у справі № 127/7029/15-ц: у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні; - у справі № 301/2231/17: у випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) зазначено, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що оскільки спірний автомобіль придбаний сторонами під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти, то це майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідач здійснив продаж транспортного засобу без повідомлення про це позивача та без отримання її згоди, тому має відшкодувати останній 1/2 частину його вартості, визначену відповідно до висновку (акта) експертної оцінки, за яким вартість транспортного засобу становить 132 500,00 грн; - у справі № 402/849/18: у разі, коли під час розгляду вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Визначаючи розмір компенсації вартості частки автомобіля, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що у договорі купівлі-продажу автомобіля визначена вартість його продажу. Водночас суди не врахували, що у договорі купівлі-продажу спірного автомобіля його ціна визначається за згодою сторін, яка може не відповідати його дійсній вартості, а також на момент поділу майна вартість автомобіля може змінитися, а тому під час вирішення спору суд зобов`язаний був врахувати дійсну його вартість. Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди безпідставно не застосували до спірних правовідносин правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18). Звертаючись до суду з позовом, позивач на обґрунтування вартості спірного автомобіля надала звіт про оцінку майна, за яким середня ринкова вартість транспортного засобу становить 489530,00 грн. Відповідач на спростування розміру ринкової вартості автомобіля інших доказів суду не надав, не звертався із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи, не надав суду заперечень щодо звіту про оцінку транспортного засобу, а тому Верховний Суд дійшов висновку, що саме ці обставини, з`ясовані судами на підставі звіту, підлягали врахуванню ними під час визначення належного розміру компенсації частини спільного майна колишнього подружжя. У випадку множинності об`єктів нерухомого майна, що перебуває у спільній власності сторін, суду належить розглянути можливість здійснити поділ майна таким чином, щоб не зобов`язувати сторону сплачувати компенсацію. Тобто, вирішуючи спір про поділ майна подружжя, суд повинен розглянути можливість здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя у спосіб без визначення грошової компенсації, або з визначенням такої у мінімальному розмірі. Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 15 квітня 2020року в справі № 565/495/18, від 09 червня 2021року в справі № 537/5528/16, від 12 жовтня 2022року в справі № 757/64512/16-ц, від 02 серпня 2023року в справі № 2-7539/09. Визначаючи розмір грошової компенсації частини спільного майна суд виходить з такого: - позивачці [PERSON] суд виділив земельну ділянку вартістю 568480 грн; - відповідачу [PERSON] - земельну ділянку вартістю 340560 грн; - вартість автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, VINкод [NUMBER] , що був проданий [PERSON] без відома [PERSON] за 273000 грн. Отже, загальна вартість спільного сумісного майна становить 1182040 грн, відповідно кожний з подружжя має право на отримання частини майна в розмірі 591020 грн. Таким чином, розмір компенсації за належну частку в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає стягнення з відповідача на корить позивача становить 22540 грн, з розрахунку 591020 (вартість спільного майна) 568480 грн (вартість виділеної у власність позивачки земельної ділянки). Такий поділ спільної сумісної власності подружжя буде законним та таким, що направлений на справедливий захист прав сторін, з урахуванням дотримання балансу їх інтересів. Рішення щодо розподілу судових витрат. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 9456,32 грн судових витрат зі сплати судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (10880,66 х 86,91 %).

Outcome: partial