Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

У серпні 2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Кшевецька І.В. звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] з 02 серпня 2003 року перебувала у шлюбі з [PERSON] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 жовтня 2023 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у сторін є діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Забезпеченням потреб доньок займається виключно мати [PERSON] , доньки проживають з нею. На підставі Судового наказу від 23 травня 2024 року по справі № 369/5352/24 з [PERSON] на користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.03.2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [INFO] старшій доньці сторін [PERSON] виповнилось 18 років. Відповідно, стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , що стягувались на підставі Судового наказу, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області від 23 травня 2024 року по справі №369/535/24, припинено. Донька сторін [PERSON] , [INFO] , з 01 вересня 2022 року навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Київського фахового коледжу міського господарства Таврійського національного університету імені В.І. Вернадського» за освітньо-професійною програмою «Обслуговування комп`ютерних систем і мереж» зі спеціальності 123 Комп`ютерна інженерія. Термін закінчення коледжу 30 червня 2026 року. Представник позивача зазначає, що відповідач отримує стабільну заробітну плату, інших осіб на утриманні, окрім дітей, у нього немає. На підставі викладеного, представник позивача просила суд, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення [PERSON] навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, при цьому представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надходило, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис №886. На підставі Судового наказу від 23 травня 2024 року по справі № 369/5352/24 з [PERSON] на користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.03.2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [INFO] старшій доньці сторін [PERSON] виповнилось 18 років. Відповідно, стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , що стягувались на підставі Судового наказу, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області від 23 травня 2024 року по справі №369/535/24, припинено. Згідно довідки т.в.о. директора Відокремленого структурного підрозділу Київський фаховий коледж міського господарства Таврійського національного університету імені В.І. Вернандського №202/25 від 12 червня 2025 року, [PERSON] дійсно є студенткою ІІІ курсу групи Км-31 денного відділення, Відокремленого структурного підрозділу Київський фаховий коледж міського господарства Таврійського національного університету імені В.І. Вернандського за освітньо-професійною програмою Обслуговування комп`ютерних систем і мереж зі спеціальності 123 Комп`ютерна інженерія. Навчається за бюджетом. Вступила на основі 9-ти класів001.09.2022 року, термін закінчення коледжу 30.06.2026 року. Згідно з ч.4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України, під час розгляду даної справи суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 20.05.2020 по справі №635/1139/17 та зазначає таке. У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (ст. 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Враховуючи те, що позивачем не доведено наявності передбачених законом умов для стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, належних та допустимих доказів на підтвердження відповідних обставин не надано, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України. Позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у повнолітньої дочки [PERSON] потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з її навчанням. Виходячи з наведеного, обставини, на які посилався позивач в обґрунтування пред`явленого позову, не були підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed