Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

21 липня 2025 року до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] , сформована в системі «Електронний суд» представником позивача адвокатом Гавриленко Н.А. (діє на підставі Ордеру серії серії АР №1250916 від 17.07.2025 р.), уточнена в ході підготовчого провадження, до Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради, треті особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Запорізький обласний державний нотаріальний архів, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Черкун Валентина Іванівна, про зняття обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, в якій позивач просить суд: зняти обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, що належить [PERSON] РНОКПП [NUMBER] (невизначене майно, все майно) з реєстраційним № 2110973, що зареєстровано 22.06.2005 11:34:38 за № 2110973 реєстратором: Запорізький обласний державний нотаріальний архів на підставі Ухвали, 21.06.1987, Нарсуд, Ленінський район на будинок, состав: ціле; состояние: добудоване; статус: жиле; адреса: [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , архівний номер: 613436ZAP1, Архівна дата: 17.07.1997, Дата виникнення: 11.06.1987, №? реєстра: 14271-93, внутр. № A4015D3228EE4C2D4B37. В обґрунтування позову зазначено, що позивач - [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] є спадкоємцем за заповітом згідно спадкової справи №205/2024, заведеної приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Черкун В.І. щодо майна та після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (дев?ятого грудня дві тисячі двадцять четвертого року), що проживала за адресою: [ADDRESS] , та була спадкоємцем [PERSON] , чоловіка, який помер [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Крім позивача є інші спадкоємці за заповітом: Син - [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , який відмовився від спадщини за заповітом на користь [PERSON] . 11.06.2025 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Черкун В.І. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на все майно в тому числі на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому [PERSON] , чоловіку, померлому [INFO] , спадкоємцем якого була дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. При цьому, для вчинення зазначеної нотаріальної дії [PERSON] надала нотаріусу документи, які підтверджують факт смерті, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав закликання до спадкоємства, а також склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Однак при підготовці до вчинення нотаріальних дій було виявлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна Державного реєстру речових прав на нерухоме майно міститься запис № 2110973 про арешт (архівний запис) на нерухоме майно: будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] ( [PERSON] ). У звязку із зазначеними обставинами позивачу видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №377/02-31 від 11.06.2025 р. Згідно Витягу з ДРРП встановлено, що обтяження у вигляді арешту внесено до реєстру Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом від 22.06.2005 року на підставі ухвали Ленінського нарсуду від 21.06.1987 р. Представник позивача звернулась із запитом до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо надання інформації про відкриті та закриті виконавчі провадження щодо [PERSON] РНОКПП [NUMBER] та зняття заборони на відчуження об`єкту нерухомості арешт № 2110973 на будинок номер [ADDRESS] , право власності на який зареєстроване за [PERSON] РНОКПП [NUMBER] . Запит було направлено 29.06.2025 року з накладеним ЕЦП та офіційну електронну адресу зазначеного відділу ДВС. Відповіді на запит не надано. 04.07.2025 року запит направлено повторно. Встановлено, що в єдиному реєстрі боржників записів щодо спадкодавця не міститься. В свою чергу приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Черкун В.І. звернулась із відповідним запитом до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя, яким надано копії ухвал по відповідній справі № 2-882/1989, з яких встановлено, що позовна заява в рамках якої було накладено арешт залишена без розгляду «определением» від 18.12.1989 р. У зв`язку з викладеним, позивач вимушена звернутись до суду із вказаним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2025 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Коломаренко К.А. Ухвалою суду від 22.07.2025 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. 24.07.2025 року до суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 25.07.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 29.07.2025 року, 01.09.2025 року, 19.09.2025 року, 17.10.2025 року, 09.12.2025 року, 24.12.2025 року, 30.01.2026 року, 20.02.2026 року від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Черкун Валентини Іванівни надійшли заяви про розгляд справи без її участі. 17.09.2025 року, 14.10.2025 року, від Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява, в якій просять розгляд справи проводити без їх участі. Зазначено, що станом на 17.09.2025 року у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно [PERSON] , державним виконавцем постанова про арешт майна боржника не виносилась, а обтяження №2110973 накладено ухвалою Ленінського районного суду від 21.06.1987 року. 11.11.2025 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, мотивоване тим, що вказані документі підлягають обов`язковому дослідженню при вирішення спору, проте самостійно їх отримати позивач не може, в якому просить: витребувати у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Черкун Валентини Іванівни (адреса: [ADDRESS] ) копію спадкової справи №205/2024, заведеної після смерті [PERSON] ; 2) витребувати у Запорізького обласного державного нотаріального архіву (69005, м. Запоріжжя, бульвар Центральний, 20) відомості: чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , 1915 року народження; якщо так вказати номер справи, прізвище нотаріуса, місце зберігання, а також дані про спадкоємців (ПІБ, ступінь споріднення, зміст заяв про прийняття/відмову від спадщини); якщо спадкова справа передавалась до Запорізького нотаріального архіву надати її копію суду; 3) витребувати у Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію з Єдиного державного реєстру спадкових справ про наявність або відсутність відкритої спадкової справи після смерті [PERSON] , із зазначенням номера, дати відкриття, нотаріуса, місця зберігання та кола спадкоємців (якщо така справа зареєстрована). У разі, якщо спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, надати суду підтвердження її відсутності у спадкових реєстрах. 01.12.2025 року представником позивача подано клопотання про заміну неналежного відповідача у справі. Заяву мотивує тим, що Арешт, який є предметом спору, накладено ухвалою Ленінського народного суду м. Запоріжжя від 21 червня 1987 року у справі № 2-882/1989. За даними матеріалів справи, включно з відповідями Запорізького обласного державного нотаріального архіву та Дніпровського ВДВС, встановлено, що зазначений відділ державної виконавчої служби не накладав арешт, не здійснював жодних виконавчих дій щодо відповідного нерухомого майна, не є правонаступником органів, що діяли у 1987 році, і не має повноважень щодо скасування арешту, який виник на підставі судового рішення, що вже втратило чинність у процесуальному сенсі через припинення провадження у справі та ліквідацію суду. Водночас, характер заявлених вимог свідчить, що спір є спором про усунення перешкод у здійсненні права власності, а отже має природу негаторного позову. Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 03.11.2021 у справі № 161/14034/20, від 22.12.2021 у справі № 645/6694/15, від 07.07.2021 у справі № 2-356/12, від 04.10.2023 у справі № 337/2402/22, у ситуаціях, коли орган, який наклав арешт або створив перешкоду у здійсненні права власності, фактично відсутній або ліквідований, а перешкода продовжує існувати, належним відповідачем є територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцезнаходженням майна. Саме цей орган є суб`єктом публічного права, наділеним компетенцією щодо управління майном у межах відповідної території та здатним забезпечити реальну можливість виконання судового рішення у разі задоволення позову. У даній справі таким суб`єктом є Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради. З огляду на вказане представник позивача просить виключити з числа відповідачів у справі № 334/5802/25 Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 69006, м. Запоріжжя, вул. Лобановського, 10, ЄДРПОУ 35036926; залучити Дніпровський ВДВС у якості третьої особи без самостійних вимог; залучити у якості належного відповідача Запорізьку міську територіальну громаду в особі Запорізької міської ради (69005, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 206). Ухвалою суду від 01.12.2025 року виключено з числа відповідачів у справі № 334/5802/25 Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); залучено Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у якості третьої особи без самостійних вимог; залучено у якості належного відповідача Запорізьку міську територіальну громаду в особі Запорізької міської ради; витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Черкун Валентини Іванівни копію спадкової справи №205/2024, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; витребувано у Запорізького обласного державного нотаріального архіву відомості: чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , 1915 року народження, якщо так вказати номер справи, прізвище нотаріуса, місце зберігання, а також дані про спадкоємців (ПІБ, ступінь споріднення, зміст заяв про прийняття/відмову від спадщини) та надати її копію суду; витребувано у Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію з Єдиного державного реєстру спадкових справ про наявність або відсутність відкритої спадкової справи після смерті [PERSON] , 1915 року народження, із зазначенням номера, дати відкриття, нотаріуса, місця зберігання та кола спадкоємців (якщо така справа зареєстрована), якщо спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, надати суду підтвердження її відсутності у спадкових реєстрах. 08.12.2025 року від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Черкун Валентини Іванівни надійшла копія спадкової справи №205/2024, заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 18.12.2025 року, 23.12.2025 року, від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов інформаційний лист, згідно якого, інформація щодо заведеною спадкової справи до майна померлої [PERSON] в Спадковому реєстрі відсутня. 16.02.2026 року від Запорізького обласного державного нотаріального архіву надійшла інформаційна довідка зі спадкового реєстру, згідно якої інформація про заведені спадкові справи після смерті [PERSON] відсутня, вказана інформація вносилась до спадкового реєстру з 2001 року. Ухвалою суду від 17.02.2026 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, 11.03.2026 року представник позивача адвокат Гавриленко Н.А. подала заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, просять позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 17.12.2025 року представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради не є суб`єктом, який не визнає чи порушує (може порушити) законні права та інтереси позивача. Треті особи в підготовче засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справ без їх участі. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Умови проведення заочного розгляду справи визначені ст. 280 ЦПК України, де передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В даному випадку наявна вся сукупність умов для проведення заочного розгляду справи, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.06.2024 року, виданого Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1312 від 08.06.2024 року (а.с. 147/зв./). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло нерухоме майно (будинок) за адресою: [ADDRESS] (сорок один), який належав померлому на підставі Договору дарування від 10 липня 1986 року, посвідченого державним нотаріусом Т.О. Федченко за реєстровим №1-5179 (а.с.164-165). За життя померлим [PERSON] було складено заповіт серії ААА №290547, посвідчений державним нотаріусом (реєстровий №4-1732), згідно якого [PERSON] заповів на випадок його смерті все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, все те, що належить йому на момент смерті, на що він матиме право за законом, заповідає [PERSON] (а.с. 154 /зв./). [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Черкун В.І. з заявою № 264 від 19.06.2024 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.146/зв./-147), проте не оформила своїх спадкових прав належним чином, що підтверджується копією спадкової справи №84/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 146-184). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.12.2024 року, виданого Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 2820 від 11.12.2024 року (а.с. 136/зв./). Після смерті [PERSON] , [INFO] , відкрилася спадщина, до складу якої увійшло нерухоме майно (будинок) за адресою: [ADDRESS] , який [PERSON] прийняла у спадщину після смерті [PERSON] , проте не оформила належним чином своїх спадкових прав. За життя, померлою [PERSON] було складено заповіт посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Черкун В.І., реєстровий №951, згідно якого [PERSON] на випадок її смерті заповіла все її майно, де б воно не було і з чого воно не складалось, а також все те, що їх буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідає [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в рівних частках кожному (а.с. 139). [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , відмовився від спадщини за заповітом на користь [PERSON] , про що склад відповідну заяву від 16.05.2025 №279 на ім`я приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Черкун В.І. (а.с. 175/зв./). 11.06.2025 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Черкун В.І. з заявою з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на все майно в тому числі на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому [PERSON] , чоловіку померлому [INFO] спадкоємцем якого була дружина - [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав. При цьому, для вчинення зазначеної нотаріальної дії [PERSON] надала нотаріусу документи, які підтверджують факт смерті, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав закликання до спадкоємства, а також склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. При підготовці до вчинення нотаріальних дій було виявлено що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна Державного реєстру речових прав на нерухоме майно міститься запис № 2110973 про арешт (архівний запис) на нерухоме майно: будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] ( [PERSON] ), а саме: згідно Витягу з ДРРП встановлено, що обтяження у вигляді арешту внесено до реєстру Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом від 22.06.2005 року на підставі ухвали Ленінського нарсуду від 21.06.1987 року (а.с.178). У зв`язку із зазначеними обставинами позивачу видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №377/02-31 від 11.06.2025 року (183 /зв./ - 184). Вказані вище обставини підтверджуються копіями спадкових справ №84/2024, заведеної після смерті [PERSON] та №205/2024, заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 134-185). Згідно Витягу з ДРРП встановлено, що обтяження у вигляді арешту внесено до реєстру Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом від 22.06.2005 року на підставі ухвали Ленінського нарсуду від 21.06.1987 р. (а.с. 18зв.-19) Згідно відповіді Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відсутні відкриті виконавчі провадження щодо [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , станом на 10.08.2025 року. Додатково повідомлено, що обтяження №2110973 накладено ухвалою Ленінського районного суду від 21.06.1987 року (а.с.90). На запит приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Черкун В.І., Дніпровським районним судом міста Запоріжжя надано копії ухвал по відповідній справі № 2-882/1989 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дарування частково недійсним на частку житлового будинку, з яких встановлено, що позовна в рамках якої було накладено арешт залишена без розгляду «определением» від 18.12.1989 року (а.с. 181 /зв./). Згідно інформаційного лсита Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), інформація щодо заведеною спадкової справи до майна померлої [PERSON] в Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 195-198, 211-212). Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру, інформація про заведені спадкові справи після смерті [PERSON] відсутня, вказана інформація вносилась до спадкового реєстру з 2001 року (а.с.230). Оскільки судом встановлено, що відкрити виконавчі провадження щодо [PERSON] відсутні, цивільна справа, в рамках якої було накладено арешт, залишено без розгляду, суд вважає, що підстави за якими було накладено арешт на майно померлого [PERSON] відсутні. Відповідно до приписів ст. 1216, 1217ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою ст.1297ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України). Право на спадкове майно виникає з часу відкриття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на неї. Про це йдеться в постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц. У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 Цивільного кодексу України. Верховний Суд у постанові від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц, дійшов наступного висновку «позивач звернулася до суду за захистом свого цивільного права. Враховуючи правові підстави позову, те, що предметом позову є зняття арешту з майна боржника (засудженої особи, яка померла), накладеного в межах виконавчого провадження під час виконання вироку суду, приймаючи до уваги, що позов про зняття арешту з майна поданий не учасником кримінального провадження, не учасником виконавчого провадження, а спадкоємцем, який позбавлений можливості оформити право власності у порядку спадкування за заповітом, тому вказаний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства» Закон України «Про виконавче провадження» надає можливість зняття арешту судом у випадку, коли такий арешт підлягає зняттю, проте державний виконавець не може його зняти самостійно у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому позивачу недоцільно звертатися до суду із скаргою на державного виконавця. У даному випадку, дослідивши доводи позивача та надані на обґрунтування заявлених позовних вимог докази, суд дійшов висновку, що наявність нескасованого арешту на майно боржника за умови відсутності виконавчого провадження, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19), від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09, провадження (№ 61-12406св21), від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21). У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 06.02.2023 у справі №463/2924/22. За приписами ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст.316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). За висновком суду, позивач, як спадкоємець власника майна, на яке накладено арешт, правомірно вимагає усунення перешкод у реалізації своїх спадкових прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України). Відповідно до ст.41Конституції України кожному гарантовано право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю. Аналогічні приписи містить ст.1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відтак, наявність нескасованого арешту на майно боржника, за умови погашення заборгованості та закінчення виконавчого провадження, відсутності майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, позбавляє його можливості оформити спадщину та є перешкодою для здійснення ним права власності на спадкове майно, яке він набув в порядку спадкування відповідно до законодавства України. Указані висновки суду кореспондуються з висновками Верховного Суду, до яких останній дійшов у справі №2/0301/806/11 (постанова від 13.07.2022), у справа №337/2402/22 (постанова від 04.10.2023) за подібних обставин. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.1,3 ст.89 ЦПК України). Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вимог про стягнення судових витрат позивач не заявляв, тому такі витрати слід віднести на його рахунок.

Outcome: approved