Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

16.10.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» через систему «Електронний суд» звернулося до Шептицького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №23023-09/2024 від 18.09.2024 в розмірі 11 412 грн, а також стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 8000,00 грн. В обґрунтування позову вказано, що 18.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» і [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №23023-09/2024, відповідно до умов якого Товариство надано відповідачу фінансовий кредит в розмірі 3600 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. Відповідач не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість за договором №23023-09/2024 від 18.09.2024 в розмірі 11 412 грн, з яких: 3600 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3492 грн - заборгованість за процентами; 4320 грн заборгованість за штрафом. 23.12.2024 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №23122024, за яким до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №23023-09/2024 від 18.09.2024. Враховуючи, що відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості за договором, позивач вимушений звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. Ухвалою Шептицького міського суду Львівської області від 24.11.2025 цивільну справу передано на розгляд Гайсинському районному суду Вінницької області. Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.12.2025 цивільну справу передано за підсудністю до Ладижинського міського суду Вінницької області. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.01.2026 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, за клопотанням представника позивача витребувано у АТ «ВСТ БАНК» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи була успішною транзакція, здійснена 18.09.2024 в сумі 3 600 грн на банківську картку № [NUMBER] , яка належить [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ), чи були зараховані кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської картки № [NUMBER] . Відповідачу [PERSON] ухвалою суду було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилалася відповідачу [PERSON] за місцем реєстрації ( [ADDRESS] ), проте рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося з відміткою «адресат відсутній». Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглядає цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладений договір про надання фінансового кредиту №23023-09/2024 (а.с.13-21), відповідно до умов якого Товариство надано відповідачу фінансовий кредит в розмірі 3600 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1.1 Договору). Відповідно до п. 1.2. Договору, тип кредиту кредит. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 18.09.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 15.01.2025. Згідно п.1.3. Договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Денна процентна ставка складає 0,85%. Відповідно до п.1.6. Договору кредит надається клієнту у безготівковій формі в національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №4218-55хх-ххх-3407. Пунктом 2.12. Договору передбачено, що після підписання Договору Товариство надає кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок Клієнта за реквізитами банківської картки Клієнта, зазначеної в Заявці та цьому Договору. Згідно п.2.2 Договору видача кредитів Клієнту-фізичній особі Товариством здійснюється онлайн використовуючи мережу «Інтернет», через веб-сайт Товариства: https://starfin.com.ua. За умовами укладеного договору (п.п.2.1., 2.3.-2.8. Договору) для підписання договору відповідач [PERSON] відвідав веб-сайт Товариства, де ознайомився з Правилами надання коштів у позику, кредитними продуктами Товариства, примірним договором про надання кредиту, інформацією про істотні характеристики послуги з надання мікрокредиту/споживчого кредиту тощо, створив на веб-сайті особистий кабінет Клієнта, для чого пройшов процедуру ідентифікації та верифікації й надав свої персональні ідентифікаційні дані, та заповнив у особистому кабінеті заявку-анкету, у якій вказав необхідні дані для прийняття рішення про надання кредиту, надав згоду на передачу і обробку своїх персональних даних з метою оцінки фінансового стану. В подальшому, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» направило відповідачу [PERSON] одноразовий ідентифікатор W0292, який він використав 18.09.2024 о 20:06:00 для підписання договору про надання фінансового кредиту, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (а.с.21 зворот). Відповідно до п.2.17 Договору введенням коду на сайті Товариства Клієнт підтверджує прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) Товариства на укладення Кредитного договору (електронний підпис Клієнта накладається на оригінал Договору). Згідно п.7.1. Договору цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє протягом строку вказаного в п.1.2. цього Договору. Отже, укладаючи кредитний договір [PERSON] та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 3 600 грн шляхом зарахування 18.09.2024 кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується листом платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №3426_250416092140 від 16.04.2025 (а.с.22). На виконання ухвали суду від 22.01.2026 також отримано відповідь АТ «ВСТ БАНК» №550-БТ від 05.02.2026, з якої вбачається, що платіжна карта № [NUMBER] емітована як спосіб доступу по рахунку [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , № [NUMBER] у національній валюті. Банк підтвердив, що 18.09.2024 відбулась фінансова операція по безготівковому зарахуванню коштів в сумі 3600,00 грн на рахунок № [NUMBER] (карта [NUMBER] ). Відповідач [PERSON] не виконав кредитні зобов`язання, внаслідок чого згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №23023-09/2024 від 18.09.2024, виданого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» у відповідача утворилася заборгованість за кредитом, а саме: 3 600,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3 240,00 грн - заборгованість за процентами; 4 320,00 грн - штрафні санкції (а.с.23-24). 23.12.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» був укладений договір факторингу №23122024, за яким до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №23023-09/2024 від 18.09.2024 (а.с.24 зворот-31). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Як передбачено ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, ст. 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позивачем надано суду письмову форму укладеного між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»та відповідачем [PERSON] договору про надання фінансового кредиту №23023-09/2024 від 18.09.2024. Договір укладений за допомогою використання відповідачем одноразового ідентифікатора, який він отримав на номер мобільного телефону зазначений у договорі. Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано. Первинний кредитор ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» виконало свої обов`язки за електронним договором №23023-09/2024 від 18.09.2024, та надало відповідачу кредит в сумі 3600 грн, проте відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за договором, не повернув кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування ним. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Можливість заміни кредитора в зобов`язанні передбачена положеннями статті 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. При цьому, відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору. Факт переходу до позивача право кредитора за договором №23023-09/2024 від 18.09.2024 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. Отже, надані позивачем наведені вище докази, як кожен окремо так в сукупності належним чином підтверджують заявлені у позові обставини справи, а саме, що [PERSON] отримав кредит у ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», а в подальшому право вимоги за кредитним договором перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Враховуючи, що долучені до позовної заяви докази підтверджують надання кредитних коштів [PERSON] , фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку ні первинному кредитору, ні його правонаступнику ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не повернуті, суд вважає позовні вимоги у частині стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту в сумі 3600,00 грн та процентів за користування кредитом в сумі 3492,00 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить стягнути з відповідача заборгованість за штрафом у розмірі 4 320 грн. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 у справі №183/7850/22 зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, стягнення з відповідача неустойки (пені, штрафу) у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем [PERSON] за договором №23023-09/2024 від 18.09.2024, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню на суму 7 092,00 грн, в тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 3 600,00 грн, проценти за користування кредитом - 3 492,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи,

Outcome: partial