Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 8.03.2025 року, учасниками якої були [PERSON] та [PERSON] . Внаслідок цієї пригоди автомобіль марки Cherry TIGGO 4, 2022 року випуску, д.н. [NUMBER] , під керуванням позивача, зазнав пошкоджень. Винним у вказаному ДТП визнано відповідача за постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 29.04.2025 року у справі №165/828/25. Відповідач є військовослужбовцем в/ч [NUMBER] , має статус учасника бойових дій. На час скоєння ДТП не мав поліса страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому позивачем зібрано всі необхідні документи для відшкодування завданих збитків через Моторно-Транспортне Страхове Бюро України. Винуватець ДТП протягом більше двох місяців не надавав копію посвідчення учасника бойових дій та довідку з місця служби, перелік яких вимагав МТСБУ для відшкодування замість [PERSON] нанесених збитків. Позивач вів тривалу переписку та спілкування з відповідачем. Переписка також велась з відділенням поліції м.Нововолинська, командиром військової частини [NUMBER] , все це впливало на здоров`я позивача та його дружини. МТСБУ здійснило виплату регламентного відшкодування в розмірі 135331,79 грн. позивачу. Проте, фактичні витрати на відновлювальний ремонт автомобіля позивача склали 148 730,26 грн., що підтверджується квитанцією №323924199 від 08.05.2025р. Згідно з Рахунком-фактурою ТзОВ АТ «Укравто Львів» №0000001741 від 07 квітня 2025 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Cherry TIGGO 4, 2022 року випуску,д.н. [NUMBER] становить 148 730,26 грн. З метою уникнення судового розгляду щодо відшкодування завданих збитків, [PERSON] було запропоновано добровільно відшкодувати різницю між страховим відшкодуванням за завдані збитки в розмірі 13398,47 грн., на що він спочатку погоджувався, але своїми подальшими діями став на шлях уникнення виплати. Після неодноразових звернень щодо вирішення питання щодо вирішення питання про відшкодування в різниці виплачених МТСБУ коштів та фактичними затратами на ремонт автомобіля [PERSON] тривалий час уникав прямих відповідей та затягував і продовжує затягувати дане питання. Листом від 18.06.2025 року відповідач зобов`язався виплатити різницю до 31 грудня 2025 року. Рівень доходу відповідача не обмежував його у можливості здійснити відшкодування позивачу своєчасно. Внаслідок ДТП та несвоєчасного здійснення відшкодування збитків погіршився стан здоров`я позивача та його дружини. Для компенсації завданих збитків позивач вимушений був використовувати фінансові заощадження. ДТП також вплинуло на психологічний стан позивача та його дружини, з`явилась та посилилась підвищена тривожність, почуття безпорадності, постійного очікування результатів запитів на отримання документів, очікування виплат, очікування результатів судів, що зумовило звернення в лікувальні заклади. Позивач отримав додатковий стрес від судових та бюрократичних процедур, необхідності брати участь в судових засіданнях, збирати документи, вести переговори . З огляду на викладене, позивач оцінив розмір та глибину своїх душевних страждань у 20000 грн., які просив стягнути з відповідача. Позивач на судовий розгляд не з`явився та просив здійснити розгляд справи за відсутності; позов підтримав. Відповідач направив письмовий відзив, який підтримав уповноважений представник в судовому засіданні. Представник відповідача підтвердив, що на дату завершення розгляду справи у нього відсутні непогашені зобов`язання перед позивачем. Заявлений розмір моральної шкоди, глибина та тривалість страждань не доведені належними та допустимими доказами. Просив відмовити у задоволені позову. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заявлений позов таким, що підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 8 березня 2025 року [PERSON] керував по вул.Автобусній біля будинку 9 в м.Нововолинську автомобілем марки «Фольксваген Пасат», реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, здійснив зіткнення з автомобілем марки Черрі, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ,в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Винним у вказаному ДТП визнано відповідача за постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 29.04.2025 року у справі №165/828/25. Відповідач є військовослужбовцем в/ч [NUMBER] , має статус учасника бойових дій. На час скоєння ДТП не мав поліса страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому позивачем зібрано всі необхідні документи для відшкодування завданих збитків через Моторно-Транспортне Страхове Бюро України. МТСБУ здійснило виплату регламентного відшкодування в розмірі 135331,79 грн. позивачу. Проте, фактичні витрати на відновлювальний ремонт автомобіля позивача склали 148 730,26 грн., що підтверджується квитанцією №323924199 від 08.05.2025р. Згідно з Рахунком-фактурою ТзОВ АТ «Укравто Львів» №0000001741 від 07 квітня 2025 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Cherry TIGGO 4, 2022 року випуску,д.н. [NUMBER] становить 148 730,26 грн. З метою уникнення судового розгляду щодо відшкодування завданих збитків, [PERSON] було запропоновано добровільно відшкодувати різницю між страховим відшкодуванням за завдані збитки в розмірі 13398,47 грн. [PERSON] здійснив відшкодування майнової шкоди на момент завершення розгляду справи, що підтверджено в судовому засіданні представником відповідача. Здійсненню майнового відшкодування передувала тривала переписка позивача з відповідачем та переговори. Внаслідок ДТП позивач зазнав змін у повсякденному житті, вимушений був організувати звернення до МТСБУ, суду. Причинно-наслідковий зв`язок між зверненнями позивача до лікувального закладу та дорожньо-транспортною пригодою не доведений належними та допустимими доказами. Негативний вплив дорожньо-транспортної пригоди на життя позивача та його сім`ї зумовленний винною повіденікою відповідача є очевидним. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 11 грудня розглянув справу №761/6406/16-ц та встановив, що у разі прострочення страхової виплати зі страхової компанії стягується, окрім самої виплати, 3% річних за весь період прострочення, а також пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Оцінюючи завдану моральну шкоду, суд бере до уваги складнощі та незручності, що виникли у позивача внаслідок необхідності проведення ремонту автомобіля, докладення зусиль для організації життя, обмеження у використанні автомобіля, поведінку винуватця ДТП у ситуації, що склалась, заперечення підставності стягнення моральної шкоди, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову в частинні відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн. Позивач був вимушеній докладати додаткових зусиль до нормалізації та повернення до звичайного життя, шляхом звернення до МТСБУ, здійснення дій по відновленню транспортного засобу. В той же час відповідач здійснив відшкодування завданої матеріальної шкоди під час розгляду справи. Сам по собі факт часткового задоволення позову є елементом моральної сатисфакції позивача. На підставі ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141,142, 200, 258, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд ,-

Outcome: approved