Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20 лютого 2018 року між Акціонерним товариством «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № Z75.00404.003686234, за яким відповідачка отримала у кредит 35900 грн. 00 коп. зі строком кредитування 36 місяців, зі сплатою відсотків в розмірі 9,99% та платою за обслуговування кредитної заборгованості 2,89% щомісячно від початкової суми кредиту. Банк виконав свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачці кредит в розмірі обумовленому договором. 02 грудня 2020 року між АТ«ІДЕЯ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу № 12/89, у відповідності до умов якого АТ «ІДЕЯ БАНК» відступило право вимоги до відповідачки. Всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала свої зобов`язання за кредитним договором № Z75.00404.003686234 від 20 лютого 2018 року, у зв`язку з чим в неї виникла заборгованість в розмірі 67206 грн. 64 коп., з яких 31267 грн. 57 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 7125 грн. 44 коп. сума заборгованості за відсотками, 28813 грн. 63 коп. сума заборгованості за комісіями, і тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, згідно наявного в справі клопотання просив проводити розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував (а. с. 3, 64). Відповідачка, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась причини неявки суду не повідомила (а. с. 66 зворот). Суд постановив проводити заочний розгляд справи. З`ясувавши обставини по справі, дослідивши докази, що маються у справі надані позивачем на підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що 20 лютого 2018 року між ТОВ «ІДЕЯ БАНК», як позикодавцем, та відповідачем, як позичальником, був укладений кредитний договір №Z75.00404.003686234, відповідно до якого відповідачка отримала кредитні кошти в сумі 35900 грн. 00 коп. зі сплатою 9,99 відсотків за користування кредитом строком 36 місяців, зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти за його користування, а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором (а. с. 5-15). 02 грудня 2020 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та позивачем укладено договір факторингу №12/89, за яким АТ «ІДЕЯ БАНК» відступило позивачу право вимоги за кредитним договором №Z75.00404.003686234 (а. с. 22-24). Згідно витягу з додатку №1 до договору факторингу - реєстру боржників за кредитним договором №Z75.00404.003686234 розмір заборгованості відповдіачки складає 67206 грн. 64 коп., з яких 31267 грн. 57 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 7125 грн. 44 коп. сума заборгованості за відсотками, 28813 грн. 63 коп. сума заборгованості за комісіями і право вимоги сплати заборгованості перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а. с. 25). Судом встановлено, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за кредитним договором № Z75.00404.003686234 від 20 лютого 2018 року складає 67206 грн. 64 коп., з яких 31267 грн. 57 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 7125 грн. 44 коп. сума заборгованості за відсотками, 28813 грн. 63 коп. сума заборгованості за комісіями (а. с. 21). Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки за кредитним договором № Z75.00404.003686234 від 20 лютого 2018 року заборгованості у загальній сумі 67206 грн. 64 коп. є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а. с. 4, 45). На підставі викладеного, ст.ст. 526-530, 533, 536, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561 ЦК України;

Outcome: approved