Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

У жовтні 2025 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.12.2020 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено договір позики №0977985158/1, відповідно до умов якого Товариство надало кредитні кошти в сумі 3000,00 грн. шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки відповідача, а позичальник зобов`язалася повернути кошти, строк користування кредитом 5 днів, строк дії договору 3 роки, з відсотковою ставкою 1,75% за один день користування кредитом. Договір позики підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, відповідно до умов договору позики. 11.02.2022 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №11-02/22, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступає ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає права вимоги до боржника за договором позики №0977985158/1. В подальшому, 10.01.2023 між ТОВ «Ведикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Ведикт Капітал» відступає ТОВ «Коллект Центр», а ТОВ «Коллект Центр» приймає права вимоги до боржника за договором позики №0977985158/1. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 в тому числі за договором №0977985158/1, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та позичальником. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості становить 117765,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 3000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 78015,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 36750,00 грн.; заборгованість за пенею/штрафами 0,00 грн.; заборгованість за комісіями 0,00 грн.; інфляційні збитки 0,00 грн.; нараховані 3% річних 0,00 грн. Посилаючись на вищезазначені обставини позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 46050,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 3000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 43050,00 грн. та судовий збір, а також витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 13.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 11.12.2025. У зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про належне повідомлення її про розгляд даної справи, судове засідання було відкладено на 20.01.2026. У зв`язку з перебуванням судді з 19 по 23 січня 2026 року на лікарняному, розгляд справи було відкладено на 18.02.2026. У зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про належне повідомлення її про розгляд даної справи, судове засідання було відкладено на 12.03.2026. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. При цьому у позовній заяві представник позивача зазначила, що не заперечує проти розгляду справи за її відсутності та винесення заочного рішення судом. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причину неявки суд не повідомила, про дату, час та місце судового засідання за останнім відомив зареєстрованим місцем проживання була належним чином повідомлена, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення. Також судом було здійснено виклик відповідача оголошенням, яке розміщено на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу «Судова влада України», Відповідач відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 26.12.2020 на підставі заяви-анкети відповідача №3404531 на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики, та між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] був укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №0977985158/1, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» надало кредитні кошти в сумі 3000,00 грн. шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки вказаної відповідачем. Договір позики підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора «5r6w4d» і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Строк користування кредитом 5 днів, строк дії договору 3 роки. За користування кредитом відповідач сплачує 1,75% за один день користування позикою, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації, максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов договору, реальна річна процентна ставка 638,75%. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов договору. Кредитні кошти в сумі 3000,00 грн. [PERSON] були перераховані на картку № [NUMBER] , яку вона вказала самостійно, що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 09.09.2025 за вих. №5697_25909142728. Сам факт укладення вказаного кредитного договору шляхом вчинення необхідного алгоритму дій, надання своїх персональних даних та підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора - електронного цифрового підпису на умовах пропозиції (оферти) на укладення договору, що акцептована та отримання кредитних коштів стороною відповідача не оспорюється та під сумнів не ставиться. Відповідач взятих на себе за цим договором зобов`язань належним чином не виконувала, грошові кошти та відсотки за їх користування кредитору не сплачувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 11.02.2022 між ТОВ «ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №11-02/22, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступає ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає права вимоги до боржника за договором позики №0977985158/1 від 26.12.2020. 10.01.2023 між ТОВ «Ведикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Ведикт Капітал» відступає ТОВ «Коллект Центр», а ТОВ «Коллект Центр» приймає права вимоги до боржника за договором позики №0977985158/1 від 26.12.2020. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором №0977985158/1 від 26.12.2020. Відповідно до витягу з додатку №3 до реєстру боржників до договору факторингу №11-02/22 від 11.02.2022, «ТОВ «Інфінанс» передало ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №0977985158/1 від 26.12.2020 в загальній сумі 46050,00 грн., з яких: 3000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 43050,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 0,00 грн. заборгованість по штрафам. Відповідно до витягу з додатку №3 до реєстру боржників до договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Ведикт Капітал» передало ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №0977985158/1 від 26.12.2020 в загальній сумі 81015,00 грн., з яких: 3000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 78015,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 0,00 грн. заборгованість за комісією; 0,00 грн. заборгованість за пенею; 0,00 грн. за порушення грошового зобов`язання. Згідно з розрахунком за вказаним вище договором №0977985158/1 від 26.12.2020 наявна заборгованість у розмірі 46050,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 3000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 43050,00 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. В силу приписів ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання шляхом перерахування позичальнику кредитних коштів у розмірі визначеному договором. Водночас, оскільки сума основного боргу у розмірі 3000 грн. відповідачем не сплачувалася, то відповідно позовні вимоги про стягнення тіла кредиту є обґрунтованими, а вищевказана сума тіла кредиту підлягає стягненню на користь позивача. Позивач, посилаючись на прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, вказує про наявність заборгованості за користування кредитом за відсотками, яка станом на 25.10.2025 становить 114 765 грн. та просить стягнути з відповідача на свою користь зменшену ним суму заборгованості за відсотками у розмірі 43050 грн. Разом з тим, визначаючи належність правових підстав для стягнення з відповідача суми відсотків у вказаному розмірі, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16. Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 5 днів, який встановлено для даного траншу, тобто трирічний строк дії договору до цих правовідносин сторін не застосовується, а тому з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за відсотками у розмірі 256,50 грн.(3000 грн. х 1,75% х 5 днів). Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне. Позивачем заявлено вимогу про компенсацію понесених ним витрат на правову допомогу в розмірі 16000,00 грн. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду копію договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», копію прайс-листа щодо надання виду послуг разом із одиницею виміру та ціною робіт, копію заявки на надання юридичної допомоги №779 від 01.09.2025, копію витягу з акту №14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025. Разом з тим суд враховує, що оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому розмір судових витрат зі сплати судового збору та на правову допомогу слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам згідно зі ст. 131, 141 ЦПК України. Оскільки вимоги задоволено судом на 7,1%, тому з відповідача підлягає стягненню пропорційно сума судового збору в розмірі 172 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1136 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial