Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

23 грудня 2025 року представник ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 12 березня 2025 року між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» та [PERSON] укладено кредитний договір № ДП 0012348 у формі електронного документу з використанням електронного підпису (ідентифікатор ru6DV1). Відповідачу надано кредит в сумі 4 500,00 грн строком на 98 днів з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,9 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, з комісією за надання кредиту 30% від суми наданого кредиту, що становить 1 350,00 грн. 14 жовтня 2025 року між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 14/10/25, відповідно до умов якого останній набув право грошової вимоги до боржників, зокрема, за договором № ДП 0012348 від 12 березня 2025 року. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. В свою чергу, позичальник зобов`язалася своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. [PERSON] не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом, тому позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за договором кредиту в розмірі 9 819,00 грн, з яких: 4 500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3 969,00 грн - заборгованість за відсотками, 1 350,00 грн - заборгованість за комісією, відшкодувати судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 500,00 грн. 13 січня 2026 року відповідач направила відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, розглядати справу у її відсутність. Вказала на те, що жодних договорів з позивачем не укладала, не отримувала від нього коштів, повідомлення про відступлення прав вимоги не отримувала. Крім того, послалася на лист Торгово-промислової палати України № 2024/02-7.1 від 28 лютого 2022 року, яким засвідчено, що військова агресія рф проти України є форс-мажорною обставиною. Також відповідач послалася на п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, зазначаючи, що на період дії воєнного позичальник звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, не нараховується неустойка. На її думку вимога про стягнення заборгованості за відсотками 3 969,00 грн, комісії 1 350,00 грн повністю суперечить законодавству (а.с. 115-117). 28 січня 2026 року позивач направив відповідь на відзив, в якому просив позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених у позові (а.с. 126). Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі (а.с. 123). Відповідач в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву просила розглядати справу у її відсутність. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. 12 березня 2025 року між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» та [PERSON] укладено кредитний договір № ДП 0012348 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в загальному розмірі 4 500,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором про надання кредиту та правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «ФК «МАЙБІЗ». Строк, на який надається кредит, становить 98 днів (п.п. 1-3 договору). Кредитодавець надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки позичальника № [NUMBER] , реквізити якої надані позичальником кредитодавецю з метою отримання кредиту (п. 4 договору). Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховується 0,9 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту. Денна процентна ставка за цим договором дорівнює 0,9 %. Черговість та дата погашення відбувається згідно додатку № 1 - графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 14 днів. Комісія за надання кредиту становить 1 350,00 грн, яка нараховується одноразово в день підписання цього договору за ставкою 30% від суми наданого кредиту та погашається позичальником відповідно до графіку платежів (додаток № 1 до цього договору). Згідно з довідкою № 1012-975 від 10 грудня 2025 року ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» на виконання умов договору кредиту № ДП 0012348 здійснено перерахування коштів в розмірі 4 500,00 грн за номером платіжної картки № [NUMBER] на підставі квитанції № 44180-39005-51123. Перерахування коштів здійснено за посередництвом надавача фінансових послуг ТОВ «ПрофітГід» (PSP Platon), яке надає платіжні послуги позивачу на підставі договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-922 від 19 березня 2024 року, укладеного між ТОВ «ПрофітГід» (PSP Platon) та ТОВ «ФК «МАЙБІЗ». Між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 14/10/25 від 14 жовтня 2025 року, згідно якого ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» відступило, а ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» прийняло право грошової вимоги до боржників. Згідно з реєстром прав вимог № 14/10/25 від 14 жовтня 2025 року до вищевказаного договору факторингу ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» отримало право вимоги до відповідача за договором про надання кредиту від 12 березня 2025 року № ДП 0012348 року. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків та комісії ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем. Заборгованість відповідача перед позивачем складає 9 819,00 грн, з яких: 4 500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3 969,00 грн - заборгованість за відсотками, 1 350,00 грн - заборгованість за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором від 12 березня 2025 року № ДП 0012348. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст.ст. 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Договір був вчинений в електронній формі, яка згідно зі ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора, тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 361/2105/16-ц. Отже, ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» має право вимоги до [PERSON] . Оскільки відповідачем не виконано обов`язку за кредитним договором від 12 березня 2025 року № ДП 0012348, тобто не погашено заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 9 819,00 грн, суд дійшов висновку, що відповідач порушила умови укладеного договору, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Доказів виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором від 12 березня 2025 року № ДП 0012348 матеріали справи не містять. Щодо доводів відповідача про те, що про укладення договору факторингу їй не було повідомлено, суд зазначає наступне. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі № 6-14194св14 зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступлені права вимоги. Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Ч.ч. 1, 2 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України. Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Суд не ставить під сумнів укладання між первісним кредитором та позивачем договору факторингу, за умовами якого ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» відступило ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором від 12 березня 2025 року № ДП 0012348. Також суд не бере до уваги посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин з таких підстав. Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Відповідачем не доведено існування обставин (не самих по собі, а для даного конкретного випадку), що перешкодили б йому виконати обов`язок щодо повернення кредитних коштів, тобто, відповідачем не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили, на які він послався, та неможливістю належного виконання ним свого зобов`язання за договором. Введення воєнного стану в Україні, наявність листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року, який засвідчує військову агресію рф проти України, не звільняє відповідача від виконання ним відповідних зобов`язань перед позивачем. Щодо стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 1 350,00 грн суд зазначає наступне. Відповідно до п. 10 кредитного договору від 12 березня 2025 року комісія за надання кредиту становить: 1 350 грн, яка нараховується одноразово в день підписання цього договору, за ставкою 30% % від суми наданого кредиту та погашається позичальником відповідно до графіку платежів додаток № 1 до цього договору. Протягом всього строку дії договору комісія не може бути збільшена кредитодавцем. Нарахування комісії за надання кредиту є правом кредитодавця, а не його обов`'язком. Кредитодавець без погодження з позичальником може на свій розсуд зменшити нарахування комісії за видачу кредиту. Таким чином, положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на п. 10 кредитного договору не розповсюджуються. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю ІІ групи (п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»). Відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, тому судовий збір необхідно компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем суду надано договір про надання правової допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року, витяг з акту № 3-ДІЛ від 08 грудня 2025 року, який є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги, відповідно до яких гонорар адвоката Тараненко Ю.О. становить 4 500 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 грн.

Outcome: approved