Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду через систему «Електронний суд» з заявою звернулася [PERSON] , в інтересах якої діє представник, адвокат Єфімік О.О., заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту народження дитини. Заяву обґрунтовує тим, що заявник [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому законом шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 19.12.2023 року. [PERSON] [INFO] у м. Севастополь, Україна народила дитину жіночої статі [PERSON] . Документи, що підтверджують факт народження дитини медичний документ та свідоцтво про народження видані на непідконтрольній території. Встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд, встановити факт народження дитини жіночої статі, [PERSON] , [INFO] у м. Севастополь, Україна, а також встановити дані про її батьків: мати [PERSON] , [INFO] , громадянка України; батько [PERSON] , [INFO] , громадянин Латвії. Заявник [PERSON] та її представник адвокат Єфімік О.О., в судовому засіданні участі не приймали, про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином, в заяві про встановлення факту народження дитини та в заяві просили розглядати справу за відсутності заявника та її представника, та просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, будучи належним чином повідомлений про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 19.12.2023 року. [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Севастополь, є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та має РНОКПП [NUMBER] , що підтверджується копією паспорту та картки фізичної особи - платника податків. Батько дитини [PERSON] , [INFO] , є громадянином Латвії, що підтверджується копією паспорту громадянина Латвії. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12 лютого 2026 року так званим відділом записів актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополь Управління ЗАЦС міста Севастополя слідує, що [INFO] в місті Севастополь народилася [PERSON] батьками, якої є мати - [PERSON] , батько [PERSON] . Факт народження [PERSON] [INFO] в м. Севастополь, Автономна Республіка Крим, Україна дитини жіночої статі підтверджується також медичним свідоцтвом про народження серії 67 №2026000365 від 07.02.2026, згідно якого об 11-41 годині вона народила дитину жіночої статі вагою 3420 грамів. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження та смерті особи в певний час на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 76, 77 ЦК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справі судом береться до уваги практика (ЄСПЛ), а саме правові висновки, що зазначені у справі «Кіпр проти Туреччини». Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. З урахуванням наведеного вище, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих заявником письмових доказів достовірність та правдивість фактів, стосовно того, що [PERSON] [INFO] в м. Севастополь, Автономна Республіка Крим, Україна народила дитину жіночої статі. Відповідно до п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для проведення державної реєстрації народження дитини на території України та отримання свідоцтва про народження встановленого зразка. Згідно ч.1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтва про народження її дитини, виданого державним органом України. На підставі викладеного,

Outcome: approved