Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Представник акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №500848315 від 27.08.2021 року у розмірі 31 864,43 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що 27.08.2021 року [PERSON] уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту №500848315. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 31864,43 грн. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. На адресу [PERSON] направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, проте вона залишена останньою без реагування. У зв`язку з викладеним, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але через підсистему «Електронний суд» надіслав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити, не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності. [PERSON] просила, у разі задоволення позову, розстрочити виконання рішення суду на максимальний термін, передбачений чинним законодавством України, оскільки не має стабільного доходу. Судом, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши в електронному вигляді через систему «Електронний суд» матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 27.08.2021 року [PERSON] було запропоновано АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про надання споживчого кредиту №500848315. Підставою для угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між позичальником та банком. Додатком до угоди є паспорт споживчого кредиту, графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг та паспорт споживчого кредиту, які підписані [PERSON] . 27.08.2021 року [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» підписали акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». За умовами укладеного договору АТ «Альфа-Банк» надало [PERSON] кредит у сумі 27226,79 грн., строком на 36 місяців, зі сплатою відсотків у розмірі 23% річних. АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором №500848315 виконало в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером №503380968, відповідно до якого, 28.08.2021 року грошові кошти у сумі 27 226,79 грн. були зараховані на картку [PERSON] , призначення платежу: надання кредиту за кредитним договором №500848315 вiд 27.08.2021. Виконання АТ «Альфа-Банк» своїх зобов`язань за кредитним договором №500848315 підтверджується також випискою по особовим рахункам [PERSON] , виданою за період з 27.08.2021 року по 06.05.2025 року, відповідно до якої, 28.08.2021 року грошові кошти у сумі 27226,79 грн надійшли на рахунок останньої. З вказаної виписки також вбачається, що [PERSON] частково здійснювала погашення кредиту, що свідчить про те, що останньою визначається факт укладення кредитного договору та наявність відповідних зобов`язань за укладеним договором. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором №500848315 належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на 06.05.2025 року, заборгованість за кредитним договором становила 31864,43 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 24561,89 грн.; заборгованість за відсотками - 7302,54 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Представником АТ «Сенс Банкс» було надіслано на адресу [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань за кредитним договором №500848315 протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку у розмірі 31864,43 грн. Відповідно до витягу з державного реєстру банків, АТ «Альфа-Банк» змінило назву на «АТ «Сенс Банк». Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно положень ч.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч.1, 2 ст. 1056-1 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. З матеріалів справи вбачається, що АТ «Альфа-Банк» (змінило назву на АТ «Сенс Банк») свої зобов`язання за кредитним договором №500848315від 27.08.2021 року виконало у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених зазначеним договором. В порушення вимог Закону, [PERSON] в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми в повному обсязі не повернула. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Натомість, [PERSON] не надала в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості у розмірі 31 864,43 грн. Крім того, судом прийнято до уваги заяву відповідача про розстрочення виконання рішення суду у зв`язку з відсутністю стабільного доходу. Частиною 1 ст. 267 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно з положеннями ч.1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. За таких обставин, суд може за заявою боржника відстрочити або розстрочити виконання рішення суду. Відповідно до положень ч.3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При цьому, згідно з ч.4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує матеріальний стан фізичної особи. [PERSON] просила розстрочити виконання рішення суду у зв`язку з відсутністю стабільного доходу. Проте, [PERSON] до заяви не долучила жодного доказу, який би свідчив про відсутність стабільного доходу та не довела відповідними доказами наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з меморіального ордеру від 27.05.2025 року, за подання даного позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,20 грн., а тому, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, вказані судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк».

Outcome: approved