Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів, мотивуючи позовну заяву тим, що в Управлінні соціального захисту населення (Правобережне) Департаменту соціальної політики ВМР з 08.06.2022 року перебуває на обліку відповідач, як внутрішньо переміщена особа та отримував допомогу на проживання в період з 01.06.2022 року по 30.09.2024 року в розмірі 2000,00 грн. щомісячно. Розпорядженням від 19.09.2022 року на продовження виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам допомогу продовжено з 01.10.2022 року по 31.12.2022 року в розмірі 2000,00 грн. Надалі відповідачу допомога надавалася та виплачувалась централізовано в Єдиній інформаційній системі соціальної сфери відповідно до п. 3 Порядку №332 у розмірі 2000,00 грн. щомісячно. Таким чином, за період з 01.06.2022 року по 30.09.2024 року [PERSON] було виплачено допомоги на загальну суму 56000,00 грн. Після набрання чинності постановою КМУ №709 від 11.07.2023 року, з 1 вересня 2023 року виплата допомоги припиняється, якщо внутрішньо переміщена особа має у власності житлове приміщення, що розташовані на територіях, не включених до переліку територій щодо яких визначено дату завершення бойових дій. Відповідно до інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.09.2024 року встановлено, що [PERSON] має у власності 1/2 будинку, загальною площею 176,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . На виконання вимог п. 9 Порядку №332 відповідачем жодного повідомлення про зміни, які можуть вплинути на призначення або припинення допомоги до управління соціального захисту населення не надходило. З огляду на вказане, [PERSON] з 01.09.2023 року втратив право на отримання допомоги та в нього виникла надмірно виплачена сума в розмірі 26000,00 грн. за період з 01.09.2023 року по 30.09.2024 року, які він отримав без достаньої правової підстави, внаслідок його зловживання (недобросовісності) та які підлягають безумовному поверненню до державного бюджету. Позивачем вчинялись дії щодо досудового врегулювання спору, проте жодних повернень коштів від отримувача допомоги не здійснювалося, тому позивач змушений був звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 19.12.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. У визначені судом строки, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було, судову кореспонденцію надіслано судом на офактичне місце проживання відповідача: [ADDRESS] . Конверт із судовою кореспонденцією повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 08.06.2022 року [PERSON] звернувся до структурного підрозділу Вінницької міської ради із заявою про взяття його на облік як переміщену особу №509-5001729289 (а.с. 6). В цей же день він подав заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (а.с. 8), на підставі якої було сформовано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб за №509-5001729289 від 08.06.2022 року (а.с. 7). 09.06.2022 року Управлінням соціального захисту населення (Правобережне) Департаменту соціальної політики міської ради на підставі поданих документів було прийнято рішення про призначення відповідачу допомоги переміщеним особам на проживання в розмірі 2000,00 грн. щомісячно з 01.06.2022 року по 03.06.2022 року (а.с. 9). Розпорядженням від 23.06.2022 року на продовження виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам допомогу продовжено з 01.07.2022 року по 30.09.2022 року в розмірі 2000,00 грн. (а.с. 11). Також розпорядженням від 19.09.2022 року на продовження виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам допомогу продовжено з 01.10.2022 року по 31.12.2022 року в розмірі 2000,00 грн. (а.с. 10). Вподальшому відповідачу допомога виплачувалась централізовано в Єдиній інформаційній системі соціальної сфери у розмірі 2000,00 грн. Так, згідно з довідкою №340 від 22.01.2025 року [PERSON] було виплачено допомогу за період з 01.06.2022 року по 30.09.2024 року на загальну суму 56000,00 грн. (а.с. 16). Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначені гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»). Механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам здійснюється відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332. За змістом п. 2 Порядку №332 (в редакції на момент подання заяви про надання допомоги), допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно- територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка». Допомога надається щомісячно з місця звернення до квітня 2022 року включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога призначається за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням. Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30.04.2022 року включно, надається починаючи з березня 2022 року (п. 3 Порядку №332). Пунктом 9 Порядку № 332 визначено, шо уповноважена особа зобов`язана протягом 14 календарних днів після виникнення змін, які впливають на визначення права на отримання допомоги, поінформувати про це засобами поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги») орган Пенсійного фонду України, уповноважену особу виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або адміністратора центру надання адміністративних послуг. Відповідно до пункту 29 Порядку № 332, у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. 11.07.2023 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб», якою з 01.09.2023 року передбачено припинення виплати допомоги внутрішньо переміщеним особам у разі встановлення факту наявності у власності житлового приміщення, розташованого на територіях, не включених до переліку територій, на яких ведуться бойові дії або які є тимчасово окупованими. Вказана інформація була поширена засобами масової інформації, а саме на сайті Вінницької обласної військової адміністрації (а.с.12-14). Так, представником позивача було 20.09.2024 року зроблено запит в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та встановлено, що [PERSON] з 19.01.2017 року належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку загальною площею 176,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Тобто будинок не включеній до переліку територій, на яких ведуться бойові дії або які є тимчасово окупованими. Доказів того, що зазначене житлове приміщення є непридатним для проживання або зруйнованим внаслідок бойових дій, відповідач суду не надав. При цьому, судом встановлено, що відповідач не повідомив Управління соціального захисту населення (Правобережне) про наявність у його власності вказаного вище житлового приміщення, чим порушив обов`язок, передбачений пунктом 9 Порядку № 332. У зв`язку з встановленням зазначених обставин виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам було припинено з 01.09.2024 року, однак кошти допомоги за період з 01.09.2023 року по 30.09.2024 року у розмірі 2000,00 грн щомісячно вже були нараховані та фактично отримані відповідачем, що підтверджується матеріалами справи. З розрахунку переплати по особовій справі №652995 слідує, що встановлена переплата за період з 01.09.2023 року по 30.09.2024 року по допомозі на проживання внутрішньо переміщеним особам у зв`язку з наявністю житлового приміщення на території, не включеній до переліку територій, на яких ведуться бойові дії або які є тимчасово окупованими в загальному розмірі 26000,00 грн. (а.с. 17). Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, зокрема внаслідок його недобросовісності, що може бути у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Відповідно до пункту 29 Порядку №332 у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Орган соціального захисту населення має право здійснити перерахунок надміру виплачених коштів допомоги отримувачу за рахунок наступних виплат. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку. Відомостей про те, що відповідач добровільно повернув кошти позивачу, суду надано не було. Враховуючи наведені обставини і норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що отримані відповідачем кошти за період з 01 вересня 2023 року по 30 вересня 2024 року в сумі 26000,00 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, як набуті без достатньої правової підстави, тобто позов підлягає задоволенню у повному обсязі. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. (а.с. 20). Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved