Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що 28.04.2022 вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Драбівському відділі ДРАЦС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ). До реєстрації шлюбу сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2015 року. [INFO] позивач народила дочку [PERSON] , відповідач визнав себе батьком дитини. Позивач вказує, що сім`я розпалась через різні погляди на сімейне проживання та наявність конфліктів. Шлюбні відносини сторін припинились, хоча вони проживають в одному будинку. Вважає збереження сім`ї неможливим та вказує, що на примирення не згідна, тому просить розірвати шлюб між сторонами, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , також стягнути з відповідача сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 1700,00 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження, в частині вимог щодо розірвання шлюбу, від 17 грудня 2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. У відкритті провадження у справі в частині вимог щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] ,відмовлено. Від відповідача [PERSON] відзив на позов не надходив, натомість відповідач звернувся до суду з заявою, у якій просив надати термін на примирення 30 днів. Ухвалою суду від 15.01.2026 провадження по справі зупинено, сторонам надано строк на примирення - 1 місяць. Ухвалою суду від 16.02.2026 провадження у справі поновлено. Від позивача [PERSON] заяв та клопотань не надходило. Від відповідача [PERSON] заяв та клопотань не надходило. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 квітня 2022 року, [PERSON] та [PERSON] 28.04.2022 зареєстрували шлюб у Драбівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис № 38, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З?ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, хоч і проживають в одному будинку, однак взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляяє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Отже, враховуючи викладене, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. Згідно положень ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування її витрат по сплаті судового збору 1211,20грн. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. Відповідно договору про надання правової допомоги б/н від 27.11.2025. укладеного між адвокатом Фаєм Валерієм Григоровичем та [PERSON] , його предметом є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у цивільних справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів. Договір містить відомості про Предмет договору, Права та обов`язки сторін, Термін дії договору, Гонорар адвоката, Конфіденційність, Інші умови, Реквізити, адреси та підписи сторін. Згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк» до платіжної інструкції на переказ готівки # 1.420336369.1 від 27.11.2025, [PERSON] сплатила адвокату Фаю Валерію Григоровичу кошти у розмірі 1700,00грн. як: Сплата за правничу допомогу [PERSON] . Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу, за відсутності заперечень з боку відповідача, підлягає стягненню з останнього на користь позивача.

Outcome: approved