Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні, розпорядженні земельними ділянками, що перебувають у приватній власності. Позовні вимоги мотивує тим, що 22 жовтня 2018 року він, [PERSON] , набув прав власності на дві земельні ділянки, площею 0,25 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровим номером: 2124484000:01:009:0073, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 754473721244 та площею 0,25 га із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровим номером: 2124484000:01:009:0025, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 1601178221244, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Земельні ділянки з кадастровим номером 2124484000:01:009:0025 та кадастровим номером 2124484000:01:009:0073 межують між собою та використовуються власником разом. Відхилення фактичного користування зазначених земельних ділянок на кадастровому плані від Б до В при їх дослідженні спеціалістами землевпорядної організації - не виявлено, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення земельного-технічного дослідження від 22 травня 2025 року за номером 157/10.7/2025. Однак, паркан з боку сусіднього землекористувача, відповідача [PERSON] на кадастровому плані від В до Г на земельній ділянці з кадастровим номером 2124484000:01:009:0073, тобто фактична межа земельної ділянки зміщена відносно межі, встановленої правовстановлюючими документами, в бік земельної ділянки з кадастровим номером 2124484000:01:009:0073 та знаходиться в її межах. Детальна схема зміщення наведена на малюнку 9 у висновку експерта за результатами проведення земельного-технічного дослідження від 22 травня 2025 року за номером 157/10.7/2025. Відстань зміщення фактичного землекористування сусідської земельної ділянки з боку [PERSON] - відповідача, в бік земельної ділянки з кадастровим номером 2124484000:01:009:0073 відносно межі, встановленої правовстановлюючими документами, становлять в точці 14 - 4,76 м; в точці 15 - 4,74 м; в точці 16 - 4,83 м,; в точці 17 - 4, 93 м. Шляхом співставлення картографічних матеріалів, кадастрових планів у витягах з Державного земельного кадастру з результатами огляду встановлено, що єдиним землекористувачем який межує з земельними ділянками позивача, [PERSON] , та по межі якого розміщено будівлі та споруди є землекористувач - [PERSON] - відповідач по справі. Питання, які ставились судовому експерту для збирання доказів про порушення відповідачем прав власності [PERSON] у користуванні та розпорядженні зазначеними земельними ділянками - були саме самочинні забудови сусіднього землекористувача, відповідача [PERSON] по всій лінії межування із земельними ділянками [PERSON] та фактично розміщених на його земельних ділянках. В досудовому порядку, мирним шляхом - відповідач [PERSON] відмовився усунути виявлені порушення землекористувач шляхом переміщення огорожі та господарських будівель на свою земельну ділянку що послужило підставою звернутись до суду для вирішення спору. За результатами візуального обстеження та за результатами геодезичної зйомки проведеної судовим експертом на території земельних ділянок кадастровими номерами 2124484000:01:009:0073, 2124484000:01:009:0025 з боку сусіднього землекористувача [PERSON] розміщена огорожа з сітки «рабиця» на бетонних стовпах та тимчасовий навіс для відпочинку. Огорожа розміщена на відстані 4,19 м - 4,93 м від межі земельних ділянок з кадастровими номерами 2124484000:01:009:0073 та 2124484000:01:009:0025, встановленої правовстановлюючими документами, та наведено на малюнку 11,12. Лінією чорного кольору у експлікації фотознімку висновку судового. експерта за результатами проведення земельного-технічного дослідження від 22 травня 2025 року за номером 157/10.7/2025, позначено межі земельних ділянок за правовстановлюючими документами та інформацією з Державного земельного кадастру. Лінією зеленого кольору у експлікації фотознімку висновку судового експерта за результатами проведення земельного-технічного дослідження від 22 травня 2025 року за номером 157/10.7/2025, позначено розташування огорожі. Цифрами позначено точки, в яких проводились геодезичні заміри. Цифрами зі стрілкою позначено відстані від огорожі до межі земельних ділянок, встановленої правовстановлюючими документами. Відстані від огорожі до межі земельної ділянки з кадастровим номером 2124484000:01:009:0073 відносно межі, встановленої правовстановлюючими документами, становлять в точці 14- 4;76 м, в точці 15- 4,74 м, в точці 16 - 4,83 м, в точці 17 - 4,93 м. Відстані від огорожі до межі земельної ділянки з кадастровим номером 2124484000:01:009:0025 відносно межі, встановленої правовстановлюючими документами, становлять: в точці 6 - 4,19 м, в точці 7- 4,39 м, в точці 12-4,73 м, в точці 13-4,76 м. Враховуючи лінійний характер огорожі, площа земельної ділянки, зайнята огорожею, судовим експертом не визначалась. Отже, за результатами дослідження даних Державного земельного кадастру та інших наданих на дослідження судовому експерту матеріалів і співставлення їх з результатами огляду (натурального обстеження) з кадастровими номерами 2124484000:01:009:0073, 2124484000:009:0025, з боку межі сусіднього землекористувача [PERSON] розташований навіс для відпочинку та огорожа, яка проходить на відстані 4,19 - 4,93 м від межі земельних ділянок з кадастровими номерами 2124484000:01:009:0073 та 2124484000:01:009:0025 встановленої правовстановлюючими документами. Враховуючи вищевикладене, судовим експертом зроблено висновки: що межі, розміри та площа земельної ділянки кадастровий номер 2124484000:01:009:0073 та 2124484000:01:009:0025, за адресою : [ADDRESS] , - за фактичним користуванням не відповідають межам, розмірам та площі, вказаним у правовстановлюючих документах. Висновки судового експерта є доказами (ст.76 ЦПК України) виявлених позивачем перешкод у користуванні та розпоряджанні ним своїми земельними ділянками з кадастровим номерами 2124484000:01:009:0073 та 2124484000:01:009:0025 з боку сусідського землекористувача [PERSON] - відповідача по справі та є підставою для задоволення позовних вимог. Враховуючи викладене, просить суд постановити рішення, яким зобов?язати відповідача, [PERSON] , за свої кошти, усунути порушення прав власника суміжних земельних ділянок з кадастровим номерами 2124484000:01:009:0073, 2124484000:01:009:0025, що перебувають у власності [PERSON] - шляхом демонтажу навісу для літнього відпочинку та переміщення або демонтажу огорожі, яка проходить на відстані 4,19 - 4,93 м від межі земельних ділянок, в такому порядку: в точці 14 - 4,76 м; в точці 15 - 4,74 м; в точці 16 - 4,83 м; в точці 17 - 4,93 м.: в точці 6 - 4,19 м; в точці 7 - 4,39 м; в точці 12 - 4,73 м; в точці 13 - 4,76 м, а також дотримуватися правил добросусідства. Стягнути судові витрати в розмірі 1211,20 гривень - судового збору, 18000 гривень за проведення судової експертиз та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн. 10 вересня 2025 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання та встановлено відповідачам термін для подання відзиву на позовну заяву. 10 жовтня 2025 року від відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] , надійшов до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до якого зазначають, що позивач в 2019 році, звертався до Тячівського районного суду Закарпатської області з аналогічним позовом до нього про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом перенесення існуючої межі між земельними ділянками огорожі довжиною 50 метрів на 2,08 метрів та знесенні частини сінника і стайні, де предметом розглядом справи були саме ці земельні ділянки за кадастровими номерами 2124484000:01:009:0073, 2124484000:01:009:0025, справа № 307/2335/19. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2020 року позивачу в позові відмовдено, а постановою Закарпатського апеляційного суду від 06 липня 2021 року, рішення Тячівського районного суду залишено без змін, ухвалою Верховного суду від 21 вересня 2021 року позивачу відмовлено у відкритті касаційного провадження. Позивач в позові стверджує, що на території земельних ділянок за кадастровими номерами 2124484000:01:009:0073, 212448000:009:0025 з боку сусіднього землекористувача відповідача - [PERSON] (відповідача) розміщена огорожа з сітки «рабиця» на бетонних стовпах та тимчасовий навіс для відпочинку. Зауважує, що цю «рабицю» він, відповідач сам встановлював по існуючій межі, що видно на фотознімках експерта, а що стосується тимчасового навісу для відпочинку (фото таб.5 експертизи), це його тимчасова споруда на його території. На його території, неподалік його тимчасового навісу для відпочинку знаходиться сарай та хлів, який ним побудований в 1991 році про що свідчить характеристика його будинку, господарських будівель та споруд та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно по справі. Враховуючи викладене просять відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву та просили в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 142180445 від 22 жовтня 2018 року, земельна ділянка кадастровий номер 2124484000:01:009:0073, площею 0,25 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 754473721244), зареєстрована в цілій частці за [PERSON] на підставі договору дарування від 22 жовтня 2018 року, посвідченого державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори Бенчак М. Т. та зареєстрованим у реєстрі за № 2-1204 (а.с.5). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 142158778 від 22 жовтня 2018 року, встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер 2124484000:01:009:0025, площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1601178221244), зареєстрована в цілій частці за [PERSON] на підставі договору дарування від 22 жовтня 2018 року, посвідченого державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори Бенчак М. Т. та зареєстрованим у реєстрі за № 2-1203 (а.с.6). Згідно висновку експерта №157/10.7/2025 від 22 травня 2025 року, вбачається, що межі, розміри та площа земельної ділянки кадастровий номер 2124484000:01:009:0073 площею 0,2500 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за фактичним користуванням не відповідають межам, розмірам та площі, вказаним у правовстановлюючих документах. Межі, розміри та площа земельної ділянки кадастровий номер 2124484000:01:009:0025 площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] , за фактичним користуванням не відповідають межам, розмірам та площі, вказаним у правовстановлюючих документах. На земельних ділянках з кадастровими номерами 2124484000:01:009:0073, 2124484000:01:009:0025 з боку межі сусіднього землекористування [PERSON] розташований навіс для відпочинку та огорожа, яка проходить на відстані 4,19 - 4,93 м. від межі земельних ділянок з кадастровими номерами 2124484000:01:009:0073 та 2124484000:01:009:0025, встановленої правовстановлюючими документами (а.с.12-26). Допитаний в ході розгляду справи судовий експерт [PERSON] суду пояснив, що навіс для відпочинку та огорожа повність знаходяться в межах земельних ділянках 2124484000:01:009:0073 та 2124484000:01:009:0025, на території земельних ділянок [PERSON] . У висновку зазначено від межі земельних ділянок [PERSON] , а саме на відповідній відстані від межі, яка встановлена правовстановлюючими документами. За результатами співставлення двох цифрових моделей фактичного розташування земельних ділянок встановлено, що на межі земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] встановлена огорожа з боку [PERSON] , яка повністю розташована на земельних ділянках [PERSON] на відстані близько 4 метри, відстані в точках зазначені у висновку експертизи. По фактичному користуванню, відповідно до інформації з ДЗК існує накладання території будинковолодіння [PERSON] на земельні ділянки [PERSON] . Який кадастровий номер земельних ділянок [PERSON] невідомо та не можна сказати, що це земельні ділянки сформовані, а лише можна сказати те, що територія домоволодіння [PERSON] встановлена парканом. У висновку експерта не іде мова про накладання сформованих земельних ділянок та внесених до Держаного земельного кадастру, а про те що територія будинковолодіння [PERSON] , яка встановлена парканом накладається на земельні ділянки [PERSON] . Під час проведення експертизи визначалося фактичне користування [PERSON] земельними ділянками та встановлено накладання території будинковолодіння [PERSON] на земельні ділянки [PERSON] , які внесені до ДЗК. При досліджені було встановлено, що на земельній ділянці [PERSON] розташований будинок, проте в завдання експерта не входило визначати місце розташування цього будинку. Відповідно до рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2020 року у справі №307/2335/19 (провадження № 2/307/159/20), в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зобов`язання відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав та усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення існуючої між земельними ділянками огорожі довжиною 50 метрів на 2,08 метрів та знесенні частини сінника і стайні відмовлено (а.с.42-46). Постановою Закарпатського апеляційного суду від 05 липня 2021 року, апеляційну скаргу [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , залишено без задоволення, а рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2020 року залишено без змін (а.с.47-48). Відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] , який виготовлений 10 лютого 2017 року, замовником значиться [PERSON] ( а.с.49). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 81432715 від 28 лютого 2017 року, вбачається, що житловий будинок, розташована за адресою [ADDRESS] на земельній ділянці кадастровий номер 2124484000:01:009:0021 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1184880921244), зареєстрований цілій частці за відповідачем [PERSON] (а.с.50). Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Згідно зі ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Частинами першою, другою ст.78 ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частиною 1 ст.81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Частиною 2 ст.319 ЦК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до ч.7 ст.319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 375 ЦК України установлено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Пунктом "г" ч.1 ст.91 ЗК України визначено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати права власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Так, ст.41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Частиною 5 ст.319 ЦК України передбачено, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Положеннями ч.2 ст.386 ЦК України регламентовано, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, в судовому засіданні встановлено, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є сусідами та користуються суміжними земельними ділянками, та паркан перебуває у власності [PERSON] . Як встановлено з дослідницької частини висновку експерта щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2124484000:01:009:0025, паркан з боку сусіднього землекористувача [PERSON] (на кадастровому плані від А до Б) повністю знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 2124484000:01:009:0025, тобто фактична межа земельної ділянки зміщена відносно межі, встановленої правовстановлюючими документами, в бік земельної ділянки з кадастровим номером 2124484000:01:009:0025 та знаходиться в її межах. Детальна схема зміщення наведена на рисунку 6. Відстані зміщення фактичного землекористування сусідньої земельної ділянки з боку [PERSON] в бік земельної ділянки з кадастровим номером 2124484000:01:009:0025 відносно межі, встановленої правовстановлюючими документами становить: в точці 6 - 4,19 м.; в точці 7 - 4,39 м.; в точці 8 - 4,57 м.; в точці 9 - 4,74 м.; в точці 10 - 4,63 м.; в точці 11 - 4,63 м.; в точці 12 - 4,73 м.; в точці 13 - 4,76 м. Паркан з боку сусіднього землекористувача [PERSON] (на кадастровому плані від В до Г) знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 2124484000:01:009:0073, тобто фактична межа земельної ділянки зміщена відносно межі, встановленої правовстановлюючими документами, в бік земельної ділянки з кадастровим номером 2124484000:01:009:0073 та знаходиться в її межах. Детальна схема зміщення наведена на рисунку 9. Відстані зміщення фактичного землекористування сусідньої земельної ділянки з боку [PERSON] в бік земельної ділянки з кадастровим номером 2124484000:01:009:0073 відносно межі, встановленої правовстановлюючими документами, становлять: в точці 14 - 4,76 м.; в точці 15 - 4,74 м.; в точці 16 - 4,83 м.; в точці 17 - 4,93 м. За інформацією у витягах з Державного земельного кадастру, які досліджені у відповіді на перше та друге питання, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 2124484000:01:009:0073 межує: від А до Б - землі Лазівської сільської ради; від Б до В - землі [PERSON] ; від В до І землі [PERSON] ; від В до Г - землі [PERSON] . Земельна ділянка з кадастровим номером 2124484000:01:009:0025 межує: від А до Б - землі [PERSON] ; від в до В - землі [PERSON] ; від В до А землі Лазівської сільської ради. Шляхом співставлення картографічних матеріалів, кадастрових планів у витягах з Державного земельного кадастру з результатами огляду (натурного обстеження) встановлено, що єдиним землекористувачем, який межує з земельними ділянками, що належать [PERSON] , та по межі якого розміщено будівлі та споруди є землекористувач - [PERSON] . Отже, у відповіді на трете питання досліджувалась забудова саме по межі землекористувача [PERSON] . За результатами візуального обстеження та за результатами геодезичної території земельних ділянок кадастровими номерами 2124484000:01:009:0073, 2124484000:01:009:0025 з боку сусіднього землекористування [PERSON] розміщена огорожа з сітки "рабиця" на бетонних стовпах (фото таблиця 2) та тимчасовий навіс для відпочинку (фото таблиця 5). Огорожа розміщена на відстані 4,19 м. - 4,93 м. від межі земельних ділянок з кадастровими номерами 2124484000:01:009:0073 та 2124484000:01:009:0025, встановленої правовстановлюючими документами. Розміщення огорожі відносно межі, встановленої правовстановлюючими документами, наведено на рис. 11, 12. Лінією чорного кольору позначено межі земельних ділянок за правовстановлюючими документами та інформацією з Державного земельного кадастру. Лінією зеленого кольору позначено розташування огорожі. Цифрами позначено точки, в яких проводились геодезичні заміри. Цифрами зі стрілкою позначено відстані від огорожі до межі земельних ділянок, встановленої правовстановлюючими документами. Відстані від огорожі до межі земельної ділянки з кадастровим номером 2124484000:01:009:0073, встановленої правовстановлюючими документами, становлять: в точці 14 - 4,76 м.; в точці 15 - 4,74 м.; в точці 16 - 4,83 м.; в точці 17 - 4,93 м. Відстані від огорожі до межі земельної ділянки з кадастровим номером 2124484000:01:009:0025 встановленої правовстановлюючими документами становлять: в точці 6 - 4,19 м.; в точці 7 - 4,39 м.; в точці 8 - 4,57 м.; в точці 9 - 4,74 м.; в точці 10 - 4,63 м.; в точці 11 - 4,63 м.; в точці 12 - 4,73 м.; в точці 13 - 4,76 м. Враховуючи лінійний характер огорожі, площа земельної ділянки, зайнята огорожею, не визначалась. Інших будівель та споруд в межах фактичного користування земельних ділянок кадастровими номерами 2124484000:01:009:0073, 2124484000:01:009:0025 з боку сусіднього землекористування [PERSON] не виявлено. Отже, за результатами дослідження даних Державного земельного кадастру та інших наданих на дослідження матеріалів і співставлення їх з результатами огляду (натурного обстеження) для відповіді на третє питання встановлено, що на земельних ділянках з кадастровими номерами 2124484000:01:009:0073, 2124484000:01:009:0025 з боку межі сусіднього землекористування [PERSON] розташований навіс для відпочинку та огорожа, яка проходить на відстані 4,19 - 4,93 м. від межі земельних ділянок з кадастровими номерами 2124484000:01:009:0073 та 2124484000:01:009:0025, встановленої правовстановлюючими документами. Оцінюючи висновок експерта на предмет належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємного зв`язку з іншими доказами у справі, суд,

Outcome: partial