Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 512969-КС-003 про надання кредиту від 09.12.2024 року в сумі 69601 грн 14 коп та судового збору в сумі 2662 грн 40 коп. Свої позовні вимоги обгрунтував тим, що 09.12.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 512969-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 09.12.2024 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 512969-КС-003 про надання кредиту. 09.12.2024 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 512969-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону [NUMBER] , що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий було введено/відправлено. Таким чином, 09.12.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір № 512969-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 33000 грн 00 коп шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у останнього станом на 07.01.2026 року утворилась заборгованість за договором № 512969-КС-003 про надання кредиту в розмірі 69601 грн 14 коп, що складається з: 28946 грн 20 коп - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 32074 грн 94 коп - суми прострочених платежів по процентах; 8580 грн 00 коп - суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку. 20.01.2026 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи та зібрані у ній докази приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 09.12.2024 року ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 512969-КС-003 про надання кредиту (а.с. 28). Відповідно до її умов ТОВ «Бізнес Позика» пропонує [PERSON] укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Умови кредитування: тип кредиту - «кредит»; строк кредиту - 24 тижнів; процентна ставка - 1 % в день фіксована; комісія за надання кредиту - 6600 грн 00 коп; загальний розмір наданого кредиту - 33000 грн 00 коп; термін дії договору до 26.05.2025 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 81025 грн 88 коп; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 6676,88 %. 09.12.2024 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 512969-КС-003 про надання кредиту (а.с. 39). У зв`язку з цим 09.12.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 512969-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 18-27). Відповідно до п. 2.1. даного договору, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 33000 грн 00 коп, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил надання споживчих кредитів. Згідно з умовами зазначеного договору, процентна ставка в день становить 1 %, фіксована, комісія за надання кредиту - 6600 грн 00 коп, строк кредиту 24 тижнів, строк дії договору до 26.05.2025 року. Пунктами 4.1., 4.2. кредитного договору визначено, що кредитодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі вказаній в п. 2.1. договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на реквізити електронного платіжного засобу, який зазначений розділі 12 Договору. Позичальнику здійснюється нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, вказаною у п. 10.2. договору, починаючи з першого для користування кредитом. Позичальник зберігає можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, протягом усього періоду дії договору за умови сплати позичальником своєчасно і у повному обсязі процентів, комісії та частини суми наданого кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний в п. 4.2.2. та додатку №1 до договору. У разі несплати позичальником у повному обсязі платежу, передбаченого графіком платежів та не погашення заборгованості із внесення платежу, передбаченого графіком платежів протягом наступних 7 діб, починаючи з 8 дня прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів, подальше нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою до закінчення строку кредитування за цим договором. Позичальнику здійснюється нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою починаючи з першого для користування кредитом. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1%, фіксована. (п. 10.2. договору). Позичальник підтверджує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом цього договору та правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на вебсайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (п. 11.3.1). Вказаний договір укладений через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця, що підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору про надання кредиту. [PERSON] використовуючи номер телефону ідентифікувався в ІТС та зайшов в особистий кабінет; була здійснена перевірка теперішнього статусу клієнта; [PERSON] надав всю необхідну інформацію для формування товариством належної пропозиції клієнту; товариством надано клієнту в особистому кабінеті паспорт споживчого кредиту для ознайомлення та підписання; клієнту на номер телефону відправлено смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором UA-7242 для підписання паспорта споживчого кредиту; [PERSON] ознайомився і підписав одноразовим ідентифікатором UA-6436 паспорт споживчого кредиту; товариство направило (розмістило) клієнту в ІТС індивідуальну оферту (з відповідними активними посиланнями), яка містить істотні умови договору; [PERSON] ознайомився з офертою товариства та приймає її умови; відбулось відправлення в смс-повідомленні на номер телефону клієнта одноразового ідентифікатора UA-0012; [PERSON] ознайомився з офертою товариства та приймає її умови (а.с. 49). У анкеті клієнта стороною позичальника вказано номер електронного платіжного засобу: 5355-2800-2328-4720 (а.с. 50). Згідно підписаного сторонами паспорту споживчого кредиту, який визначає умови кредитування, сторони погодили, що строк кредитування складає 169 днів (24 тижнів), сума кредиту становить 33000 грн 00 коп, комісія 6600 грн 00 коп, відповідач підтверджує отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором (а.с. 15-17). Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором № 512969-КС-003 виконало, та надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 33000 грн 00 коп шляхом перерахування на банківську картку останнього № [NUMBER] , яка була вказана позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою, виданою ТОВ «ПрофітГід» (а.с. 50, на звороті). Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором № 512969-КС-003 про надання кредиту від 09.12.2024 року вбачається, що станом на 06.01.2026 року за період з 09.12.2024 року по 26.05.2025 року у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 69601 грн 14 коп, з яких: заборгованість за кредитом - 28946 грн 20 коп, заборгованість за відсотками - 32074 грн 94 коп, заборгованість по % за ст. 625 ЦКУ - 8580 грн 00 коп. Проценти нараховано за ставкою 1 % в день. Сплачено 37850 грн 00 коп, з яких: заборгованість за кредитом - 4053 грн 80 коп, заборгованість за відсотками - 19276 грн 20 коп, заборгованість по % за ст. 625 ЦКУ - 7920 грн 00 коп, заборгованість по комісії - 6600 грн 00 коп (а.с. 11-13). Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Окрім цього, в матеріалах справи, наявний розширений розрахунок заборгованості, а доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, відтак розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Дана позиція суду відповідає позиції, що міститься у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року по справі 753/16745/15-ц, провадження № 61-40036св18. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно із ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Із ст. 1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Як встановлено судом, відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання за договором № 512969-КС-003 про надання кредиту від 09.12.2024 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідачем у даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором № 512969-КС-003 про надання кредиту від 09.12.2024 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 20 серпня 2024 року не більше 1%. Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства. Нарахування відсотків у розмірі 32074 грн 94 коп відповідає умовам договору, здійснено у межах строку кредитування та узгоджується з Прикінцевими та Перехідними положеннями ЗУ «Про споживче кредитування». Разом із тим позивач, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором просить стягнути заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України у сумі 8580 грн 00 коп. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте, відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що 8580 грн 00 коп відсотків за ст. 625 ЦК України підлягають списанню позикодавцем в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Крім того, як вбачається із розрахунку заборгованості, який доданий до матеріалів справи, відповідачем було сплачено у погашення нарахованих відсотків за ст. 625 ЦК України у сумі 7920 грн 00 коп, то вказана сума підлягає зарахуванню на погашення тіла кредиту. У даному випадку на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № 512969-КС-003 про надання кредиту від 09.12.2024 року, в частині стягнення заборгованості 21026 грн 20 коп - заборгованість за тілом кредиту, 32074 грн 94 коп - заборгованість за відсотками. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем відповідно до платіжної інструкції № 196 від 09.01.2026 року сплачено судовий збір у розмірі 2662 грн 40 коп (а.с. 87). Оскільки судом задоволено позов у розмірі 53101 грн 14 коп, що становить 76,29 % від заявлених вимог в розмірі 69601 грн 14 коп, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2031 грн 14 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial