Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 09 травня 2025 року звернулась з позовною заявою до суду до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, [PERSON] , та просила визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема на житловий будинок з відповідними господарчими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: Одеська область, Подільський район, с. Мала Олександрівка. [PERSON] заповіту не складав, тому успадкування спадщини має здійснюватися за законом. [PERSON] від спадщини не відмовляється та має намір її оформити, іншим спадкоємцем першої черги є рідна сестра [PERSON] . Проте на прийняття спадщини вона не претендує, заяви про прийняття спадщини не подавала, з батьком на час смерті не проживала, багато років тому як виїхала з України та проживає у російській федерації. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Матір позивача та дружина померлого [PERSON] померла [INFO] , та позивач проживала разом з ним та доглядала за ним, тому вважала, що фактично прийняла спадщину в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проте пізніше дізналась, що потрібно було також бути зареєстрованою з ним за однією адресою. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки було пропущено строк подачі заяви про прийняття спадщини, в зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з цією позовною заявою. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Подільського міськрайонного суду Одеської області, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надали заяву в якій просив розглядати справу без участі представника, проти позовних вимог не заперечували. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] у віці 87 років у с. Мала Олександрівка Подільського району Одеської області помер [PERSON] , про що Подільським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис № 893 від 27 жовтня 2016 року, що підтверджує свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема на житловий будинок з відповідними господарчими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: Одеська область, Подільський район, с. Мала Олександрівка, яке належало йому на підставі свідоцтва № 5 на право власності на житловий будинок від 02.11.1998. На день своєї смерті, [PERSON] разом з [PERSON] , [INFO] проживали по [ADDRESS] , і вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за № 18-01/569 від 25.11.2022. За життя [PERSON] заповіту не складав. Термін на право подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після цього спадкодавця збіг 26 квітня 2017 року. [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 29.10.1950, актовий запис № 22. Матір позивача та дружина померлого [PERSON] померла [INFO] в с. Мала Олександрівка Подільського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.01.2014 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 104. Проте, 20 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Подільського районного нотаріального округу Одеської області Поляковою М.В. позивачу був виданий лист за вих. № 84/01-16, в якому було зазначено, що нею був пропущений шестимісячний строк для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] . В зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусом їй було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом для його продовження. Згідно відповіді Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса за № 351к/01-16 від 10.06.2025, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , Приморською державною нотаріальною конторою у місті Одеса, спадкова справа не заводилась. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного Кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, у відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача, щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про смерть спадкодавця, наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку, та доведення поважності причин пропуску строку. Проте, суд вважає, що позивач [PERSON] знала про наявність спадщини після смерті батька, та не була позбавлена можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з часу відкриття спадщини. У позовній заяві позивач не зазначає обґрунтованих підстав, які б перешкоджали їй звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. З урахуванням заперечень відповідача проти задоволення позову, а також встановленого судом факту обізнаності позивача про наявність спадщини та відсутності об`єктивних перешкод для подання нею заяви про прийняття спадщини, суд дійшов висновку, що позивач не довела існування поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, а відтак не підтвердила обґрунтованість заявлених вимог. Тому, у задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що у задоволенні позову було відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed