Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом у розмірі 19694,64 грн., з яких 8550,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 11144,64 грн. - заборгованість по відсотках, витрати на професійну правничу допомогу 3500,00 грн, та судовий збір. Позов обгрунтовано тим, що 30.05.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено електронний договір позики № 75716272. Позикодавцем було надано кредит відповідачеві в сумі 8550,00 грн. строком на 5 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день - фіксована процентна ставка, однак, останній отримавши кошти своїх забов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів належно не виконав через що утворилась заборгованість, яку заявлено у позові до стягнення. За ланцюгом відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором таке перейшло від первісного кредитора до позивача. Ухвалою Шевченківський районний суд м. Харкова 04.06.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, також було встановлено строки для реалізації права сторін на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Представник позивача подав заяву згідно якої просив справу розглянути за його відсутністі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позов підтримав та просив його задовільнити. Відповідача було повідомлено про дату, час та місце судового розгляду, однак, він в судове засідання не з`явився, причини не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. За таких обставин судом, згідно ч. 2 ст. 247, ст.ст. 280-281 ЦПК України, постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 30.05.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №7516272 (далі за текстом - Договір позики). За умовами договору сума позики становить 8500,00 грн, строк позики 5 днів, базова процентна ставка 1,99 % в день (фіксована), дата надання позики 30.05.2021, дата повернення позики 04.06.2021, знижена процентна ставка в день 0,69% застосовується згідно програми лояльності, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1089,4%, орієнтовна загальна вартість позики 8844,98 грн., проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п.п. 2, 4 Договору позики). Підписанням Договору позики Позичальник - [PERSON] підтвердив, що: Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» ( TM «MYCREDIT»), в якій визначені умови застосування зниженої процентної ставки, а також із правилами постійно діючої акції під умовною назвою «OH MY FREEDOM (перша позика 0.01%)» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «MYCREDIT»), розміщених за адресою https://mycredit.ua/ua/akcii/; до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі (п. 5 Договору позики). Згідно Правил надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі за текстом - Правила), в редакції від 14.05.2021, вони є невід`ємною частиною Договору позики, що укладається між Товариством та Позичальником. У раз неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування (п.п. 1.3, 6.5 Правил) В договорі позики вказано дані відповідача, в т.ч. e-mail: [INFO] і рахунок: [NUMBER] . Укладений договір було підписано електронним підписом позичальника у формі одноразового ідентифікатора - r3IOtw2TkC, що було відправлено на електронну пошту відповідача [INFO] про що свідчить довідка про ідентифікацію. Таким чином, у Договорі позики передбачено пролонгацію 5-ти деного строку позики на 90 календарних днів. Як свідчить надана на виконання ухвали суду інформація АТ «Універсал банк» на ім`я [PERSON] було емітовано платіжну картку [NUMBER] на рахунок якої 30.05.2021 було зараховано 8550,00 грн. Також банком надано дані про рух коштів за рахунком до названої картки (виписку) за період з 30.05.2021 по 02.06.2021. Відповідач не здійснював сплату кредиту та відсотків. Нараховані суми заборгованості за кредитом 8550,00 грн. та простроченими відсотками 11144,64 грн., а всього 19694,64 грн. підтверджено розрахунком заборгованості, який узгоджується з первинними документами і умовами Договору позики й відповідачем не спростований. Право вимоги за вказаним Договором позики було неодноразово передано на підставі договорів факторингу за якими одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 19.11.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (Фактор) уклали Договір факторингу № 1911 за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75716272 від 30.05.2021 в момент підписання - 19.11.2021 Акту прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (п.п. 5.1-5.2 Договору факторингу № 1911 19.11.2021). Такий акт було складено 19.11.2021. За цим Актом Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр заборгованостей від названої дати із даними відповідача, Договору позики заборгованості за кредитом і відсотками. 03.04.2023 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75716272 від 30.05.2021 в момент підписання - 03.04.2023 Акту прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (п. п.5.1 - 5.2 Договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023). Відповідно до Реєстру права вимог від 19.11.2021 року до договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 23980,89 грн., з яких: 8550,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15430,89 грн. - сума заборгованості за відсотками. Разом з тим, як встановлено вище розрахунком право вимоги могло перейти за заборгованостю за кредитом 8550,00 грн. та простроченими відсотками 11144,64 грн., а всього 19694,64 грн. За правилом частинипершоїстатті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписи частини першої статті 1054 ЦК України визначають, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частинапершастатті1048 ЦК України). Частиною другою статті1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). За правилами частини дванадцятої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Як встановлено статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України). В даній справі суд виходить з того, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню (висновок Верховного суду, викладений в постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21). Враховуючи, що відповідачем не заперечувалися встановлені обставини і не спростовано їх слід дійти висновку, що відповідачем було укладено Договір позики, отримано кредит, який не повернуто і не сплачено за його користування відсотки. До позивача перейшло право вимоги до відповідача за Договором позики на суму заборгованості у 19694,64 грн. з яких: заборгованість за кредитом 8550,00 грн. та заборгованість за відсотками 11144,64 грн. За встановлених обставин позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором позики підлягають задоволенню. Як передбачено ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Звертаючись з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40грн., які підлягають стягненню на користь останнього з відповідача. Для захисту своїх прав та отримання професійної правничої допомоги позивач уклав з Адвокатом Ткаченко Ю.С. Договір про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 (далі - Договір). Даним договором в п. 1.1 передбачено, що Адвокат має здійснити заходи, спрямовані на стягнення належної до сплати позивачу заборгованості за договорами позики. Пунктом 4.1 Договору визначено, що за вивчення документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції винагорода складає 500,00 грн., за підготовку позовної заяви - 3000,00 грн. Факт надання правничої допомоги засвідчується Актом приймання-передачі наданої правничої допомоги у відповідності до п. 4.4 Договору. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом, за ч. 8 ст. 141 ЦПК України, на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно витягу з Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги № 11-П від 30.04.2025 Адвокатом надано правничу допомогу позивачеві щодо вивчення документів, їх аналізу, та складання позову відносно боржника [PERSON] на 500,00 грн. та 3000,00 грн., а разом 3500,00 грн. За таких обставин з відповідача на користь позивача, згідно ст. 137, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3500,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved