Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

У березні 2025 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі - ПрАТ «СК «АРКС») звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди в сумі 10 851,75 грн та судовий збір в сумі 3 028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 29.10.2021 року о 16:13 в м. Київ, по вул. Дорогожицька, 9 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля Skoda Karoq (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON] ); та автомобіля Chevrolet Cruze (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Skoda Karoq (д.р.н. [NUMBER] ), що був застрахований у Позивача за Договором добровільного страхування наземного транспорту №49514а1кЗ від 13.05.2021 року. Згідно Відповіді від НПУ № 3021306398893378 про ДТП та Постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 17.01.2022 року (справа № 761/40732/21), дорожньо- транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] пункту 10.1,16.1 ПДР України (ст. 124 КпАП України). Страхувальник звернувся до Позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX3023997 від 05.11.2021 року, страхового акту про "Пряме врегулювання" збитку № ARX3023996 від 05.11.2021 року та умов Договору страхування № 49514а1кЗ від 13.05.2021 року, розмір страхового відшкодування склав 43 798,34 грн. (сорок три тисячі сімсот дев`яносто вісім гривень 34 коп.), яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно Заяви Страхувальника на СТО згідно платіжних доручень № 836497 від 08.11.2021 року, № 836587 від 08.11.2021 року. До AT «СК «АРКС» (правонаступника AT «СК «АХА СТРАХУВАННЯ»), Позивача по справі, перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Skoda Karoq (д.р.н. [NUMBER] - [PERSON] ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.10.2021 року о 16:13 в м. Київ, вул. Дорогожицька, 9. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо- транспортної пригоди ( [PERSON] ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Chevrolet Cruze (д.р.н. [NUMBER] ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» згідно полісу № ЕР 203614914. Полісом № ЕР203614914 встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» в розмірі 130 000,00 грн., франшиза -0,00 грн. Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 32 946,59 грн. було відшкодовано Позивачем за ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків, згідно умов полісу № ЕР203614914, страхового акту про "Пряме врегулювання" збитку № АRХ3023996 від 05.11.2021 року. ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було компенсовано зазначену суму страхового відшкодування Позивачу в розмірі 32 946,59 грн. в рамках процедури прямого врегулювання збитків. Відповідно до Рахунку № 00025373 від 01.11.2021 року та ремонтної калькуляції до рахунку, вартість відновлювального ремонту ТЗ Skoda Karoq (д.р.н. [NUMBER] ) складає 43 798,34 грн., коефіцієнт фізичного зносу ТЗ Skoda Karoq (д.р.н. [NUMBER] ) згідно розрахунку коефіцієнту фізичного зносу складає 0,3100. Отже, розрахунок розміру страхового відшкодування, компенсованого ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» відповідно до умов полісу № ЕР203614914 компенсованого ПРАТ СК 'ПЗУ УКРАЇНА" відповідно до умов полісу № 200802914 наступний: 8 792,71 грн.+ 0,00грн.+ 35 005,63грн.(1-0,31) = 32 946,59 грн. Де: 8 792,71 грн. - вартість ремонтно-відновлювальних робіт згідно рахунку № 00025373 від 01.11.2021 року та ремонтної калькуляції; 0,00 грн. - вартість необхідних для ремонту матеріалів згідно рахунку № 00025373 від 01.11.2021 року та ремонтної калькуляції; 35 005,63 грн. - вартість складових, що підлягають заміні згідно рахунку № 00025373 від 01.11.2021 року та ремонтної калькуляції; 0,31 - коефіцієнт фізичного зносу ТЗ Skoda Karoq (д.р.н. [NUMBER] ) згідно розрахунку. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 10 851,75 грн. ( десять тисяч вісімсот п`ятдесят одна гривня 75 коп.) 43 798,34 грн. - 32 946,59 грн. = 10 851,75 грн. Вказується, що з метою досудового регулювання спору позивач 08.02.2022 відправив на адресу відповідача претензію за вих. № СУ/009844/4-1, однак зі сторони відповідача не було вижито заходів на відшкодування завданих збитків, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06.05.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, якою роз`яснено процесуальні права сторін подати заяви по суті справи та визначено відповідні процесуальні строки. Ухвала суду про відкриття провадження у справі разом з копію позовної заяви та доданими документами направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.57), вказані документи були отримані відповідачем 17.07.2025 року, про що свідчить розписка, долучена до матеріалів цивільної справи, правом подати відзив на позов та докази на спростування заявлених вимог не скористався. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. У відповідності до ч.8 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 29.10.2021 року о 16:13 в м. Київ, по вул. Дорогожицька, 9 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля Skoda Karoq (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] та автомобіля Chevrolet Cruze (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Skoda Karoq (д.р.н. [NUMBER] ), що був застрахований у Позивача за Договором добровільного страхування наземного транспорту №49514а1кЗ від 13.05.2021 року. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником транспортного засобу Skoda Karoq (д.р.н. [NUMBER] ), є [PERSON] (а.с.32). Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 17.01.2022 року (справа № 761/40732/21), дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] пункту 10.1,16.1 ПДР України (ст. 124 КпАП України). У відповідності з частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Отже, позивач звільнений від доказування підстав для звернення до суду із вказаним позовом, оскільки наявність вини в діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди в даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню. Крім того, відповідно до відповіді від НПУ (ідентифікатор картки ДТП в системі Національної поліції України № 3021306398893378), учасника даного ДТП водія [PERSON] вказано як винуватцем, яким порушено п.10.1,16.1 ПДР України (а.с.12). На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ( [PERSON] ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Chevrolet Cruze (д.р.н. [NUMBER] ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» згідно полісу № ЕР 203614914. Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 32 946,59 грн було відшкодовано позивачем за ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків, згідно умов полісу № ЕР203614914, страхового акту про "Пряме врегулювання" збитку № АRХ3023996 від 05.11.2021 року. ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було компенсовано зазначену суму страхового відшкодування Позивачу в розмірі 32 946,59 грн в рамках процедури прямого врегулювання збитків. Відповідно до Рахунку № 00025373 від 01.11.2021 року та ремонтної калькуляції до рахунку, вартість відновлювального ремонту ТЗ Skoda Karoq (д.р.н. [NUMBER] ) складає 43 798,34 грн., коефіцієнт фізичного зносу ТЗ Skoda Karoq (д.р.н. [NUMBER] ) згідно розрахунку коефіцієнту фізичного зносу складає 0,3100. Отже, розрахунок розміру страхового відшкодування, компенсованого ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» відповідно до умов полісу № ЕР203614914 компенсованого ПРАТ СК 'ПЗУ УКРАЇНА" відповідно до умов полісу № 200802914 наступний: 8 792,71 грн.+ 0,00грн.+ 35 005,63 грн.(1-0,31) = 32 946,59 грн. Де: 8 792,71 грн. - вартість ремонтно-відновлювальних робіт згідно рахунку № 00025373 від 01.11.2021 року та ремонтної калькуляції; 0,00 грн. - вартість необхідних для ремонту матеріалів згідно рахунку № 00025373 від 01.11.2021 року та ремонтної калькуляції; 35 005,63 грн. - вартість складових, що підлягають заміні згідно рахунку № 00025373 від 01.11.2021 року та ремонтної калькуляції; 0,31 - коефіцієнт фізичного зносу ТЗ Skoda Karoq (д.р.н. [NUMBER] ) згідно розрахунку. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 10 851,75 грн ( десять тисяч вісімсот п`ятдесят одна гривня 75 коп.) 43 798,34 грн - 32 946,59 грн = 10 851,75 грн. Станом на момент укладення договору про добровільне страхування та настання події, що має ознаки страхового випадку, відносини у сфері страхування були врегульовані Законом України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07 березня 1996 року. Частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом ст.ст.12, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим-юридичним особам страховик відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Згідно ст.ст.28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», різновидом шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, є шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Суд вважає, що право вимоги, яке виникає в порядку та на умовах передбачених статтею 993 ЦК України, а також статтею 27 Закону України «Про страхування», є суброгаційним, а відповідний обов`язок відшкодування шкоди винною особою, з огляду на положення статті 1166 ЦК України є деліктним зобов`язанням. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 27 постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика, суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Так, у випадку суброгації, відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні, із збереженням самого зобов`язання, на підставі договору страхування, а також ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування». У випадку регресу, одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється нормами статті 1191 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц в аналогічних правовідносинах зроблено висновок про те, що за вимогами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Суд враховує і правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Судом встановлено отримання позивачем від страховика відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 32 946,59 грн та виплату страхового відшкодування за відновлювальний ремонт у розмірі 43 798,34 грн. Предметом спору є відшкодування витрат страховика, який сплатив страхове відшкодування страхувальнику, з особи, відповідальної за заподіяний збиток. За змістом статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. З урахуванням встановлених у даній справі обставин та

Outcome: approved