Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

09.10.2025 представник позивача звернувся до суду з указаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначено, що до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ»» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] по Заяві-Договору № TDB.2022.0010.903 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. В обґрунтування якого зазначив, що 14.01.2022 між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та [PERSON] укладено Заяву-Договір № № TDB.2022.0010.903 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками та індивідуальної частини, якою є вказана заява договір, які у своїй сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості банка та клієнта. Банк на підставі отриманої від відповідача заяви, відкрив останньому поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, та поточні рахунки у доларах США та у євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи. Банк надав позичальнику кредит у гривні на поточний рахунок, встановивши ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії, що встановлений у п. 4. розділу «Запевнення та умови» кредитного договору, та надав можливість користуватись кредитними коштами, у межах доступного ліміту кредитної лінії, визначеного кредитним договором Однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач не виконав у зв`язку з чим, станом на 03.09.2024 у позичальника сформувалась заборгованість перед банком, на загальну суму в розмірі 27049,10 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 9604,30 грн та суми заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 17444,80 грн. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 23.10.2025 прийнято до провадження та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач відзив не подав, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомив, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтрує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним, причини неявки суду не повідомив, правом подання відзиву не скористався. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши доводи позовної заяви та додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. 14.01.2022 між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та [PERSON] укладено Заяву-Договір № № TDB.2022.0010.903 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками та індивідуальної частини, якою є вказана заява договір, що підтверджується його копією з підписом відповідача. У кредитному договорі сторони погодили наступні умови. 1.Відповідно до п. 2 індивідуальної частини договору банк відкриває клієнту: поточний рахунок поточний рахунок № [NUMBER] (у гривні), що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, поточні рахунки № [NUMBER] (у доларах США), № [NUMBER] (у Євро), що обслуговуються за дебетовою схемою, а також видає платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International Gold Rewards миттєвого випуску (неперсоніфіковану). Картка є власністю Банку. Зідно із п. 4 індивідуальної частини договору банк може надавати клієнту кредит шляхом сплати з карткового рахунку платежів клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах доступного ліміту кредитної лінії. Сума максимального ліміту кредитної лінії 200 000,00 грн. Сума доступного ліміту кредитної лінії згідно із Паспортом споживчого кредиту. Строк кредиту 12 місяців; пільговий період 62 дні; базова процентна ставка (фіксована) 56% річних; у пільговий період 0,0001% річних; орієнтовна реальна річна процентна ставка 87,30 % річних; тип кредиту кредитна лінія; мета кредиту споживчі цілі. Обов`язковий мінімальний платіж (ОМП) 5% від використаного доступного ліміту, строк сплати ОМП передостанній робочий день місяця, в якому здійснюється розрахунок/нарахування обов`язкових платежів клієнта за відповідний звітний період. У пункті 5 індивідуальної частини договору зазначено, що сторонами погоджено в публічній частині договору, зокрема: права та обов`язки сторін Розділ 1.6; відповідальність сторін Розділ 1.7 публічної частини договору та п. 8.11 Тарифів todobank, 80% річних від простроченої суми за весь період прострочення, тощо. В індивідуальній частині договору сторонами погоджено, що банк має право без згоди клієнта за споживчим кредитом повністю або частково передати (відступити) свої права та обов`язки по цьому договору. Підписанням цієї заяви-договору клієнт підтверджує та запевняє, що: 1) ця заява-договір, договір з додатками (в тому числі, тарифи, тощо) у сукупності складають єдиний договір, істотні умови якого можуть міститися як у цьому тексті так в інших частинах договору; 2) внесення змін із дотриманням порядку встановленого в публічній частині договору не є односторонньою зміною умов укладеного договору, оскільки здійснюється в порядку, погодженому сторонами; 3) з усіма умовами договору (з урахуванням публічної частини договору, яка розміщена на офіційному сайті банку www.megabank.ua та/або в мережі інтернет www.todobank.ua, та/або у відділеннях банку, тарифів, тощо), ознайомлений і згодний. 14.01.2022 [PERSON] також було підписано і Паспортом споживчого кредиту (Додаток 9 до договору), в якому містяться наступні умови кредитування АТ «МЕГАБАНК»: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія з пільговим періодом для використання; ліміт кредиту до 200000,00 грн (розмір ліміту зазначається у Мобільному додатку або повідомляється клієнту у порядку, передбаченому договором); строк кредитування - 12 міс.; мета отримання кредиту - споживчі цілі; надання кредиту здійснюється безготівковим шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на поточному рахунку клієнта; назва тарифу - todobank; процентна ставка - 56% річних (базова), 0,0001% річних (у пільговий період); реальна річна процентна ставка - 87,30% річних; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 80,00% річних від простроченої суми за весь період прострочення. Так, АТ «МЕГАБАНК» виконав свої зобов`язання за договором, відкривши відповідачу поточні рахунки, видавши платіжну картку та здійснивши перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача в межах ліміту кредитної лінії. Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується виписками по особовому рахунку за період з 14.01.2022 по 02.12.2022 та 03.12.2022 по 03.09.2024, де вбачається рух коштів по рахунку відповідача. Відповідач погодився із умовами кредитного договору, адже після отримання кредитної картки, за умовами укладеного з банком договору, здійснював дії щодо її активації, користувався карткою, що підтверджується виписками з рахунку. Відповідач користувався грошовими коштами доступного ліміту кредитної лінії, вносив грошові кошти в рахунок часткового погашення заборгованості, що відображено у виписках з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті процентів за користування кредитною лінією відповідач не виконав. Як вбачається з довідки-розрахунку, заборгованість відповідача станом на 03.09.2024 за кредитним договором № TDB.2022.0010.903 від 14.01.2022 складає 27049,10 грн, з них: заборгованість за кредитом 9604,30 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 17044,80 грн. 03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів аукціону, оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» набуло право вимоги до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» є фінансовою установою та має діючу ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема з надання послуг з факторингу, від 14.03.2024. Відповідно до Витягу з Додатку №1 до Договору №GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № TDB.2022.0010.903 від 14.01.2022 на загальну суму 27049,10 грн. 27.12.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» було укладено договір про відступлення прав вимоги №1/12, відповідно до умов якого ТОВ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» відступає ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» належні йому, а ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуває право вимоги ТОВ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами. Відповідно до Витягу з Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги №1/12 від 27.12.2024, ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № TDB.2022.0010.903 від 14.01.2022 на загальну суму 27049,10 грн, з яких: 9604,30 грн - основний борг, 17444,80 грн відсотки. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно із ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 20 ЦК України визначено, що право на захист особа здійснює на свій розсуд Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач має право задовольнити свої порушені права шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача кожної складової грошової заборгованості за кредитним договором, нарахованої відповідно до умов кредитного договору. Відповідачем розмір заборгованості не спростовано, альтернативного розрахунку суду не надано. Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. На підставі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається договором. Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 ЦК України. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно із ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч.1-4, 8 ст. 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано заперечень проти позову, контррозрахунку, доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за договорами у добровільному порядку, тощо. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими у розмірі заборгованості відповідача за кредитним договором № TDB.2022.0010.903 від 14.01.2022 на загальну суму в розмірі 27049,10 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 9604,30 грн та суми заборгованості за по сплаті відсотків в розмірі 17444,80 грн, які суд стягує з відповідача на користь позивача, задовольняючи позовні вимоги. Згідно із ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. З огляду на викладене суд відзначає, що ЦПК України передбачено наступні критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) пов`язаність витрат з розглядом справи; 2) їх дійсність; 3) необхідність; 4) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. До таких висновків в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 19.02.2020 (справа №755/9215/15-ц провадження №14-382цс19). Дослідивши надані представником позивача документи на підтвердження надання професійної правничої допомоги та його розміру, враховуючи складність справи, значення справи для сторін, беручи до уваги, що розгляд справи відбувався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами, відсутність відповідних заяв по суті з боку відповідача, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позивач має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11200,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору у розмірі 2422,40 грн за подання до суду даної позовної заяви. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved