Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

У листопаді 2025 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між первісними кредиторами та відповідачем було укладено чотири кредитні договори, за якими відповідач отримала грошові кошти, але не виконала зобов`язання щодо їх повернення та сплати процентів. Право вимоги за цими договорами перейшло до позивача на підставі договорів відступлення права вимоги. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договорами № 3425519573 від 14.07.2021, № 5047696 від 18.10.2021, № 8353549 від 19.10.2021, № 3396706628-135046 від 15.10.2021 у розмірі 102698,90 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн. Ухвалою суду від 25 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд. Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також матеріали позовної заяви та додатки до неї. Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено наступне. 14.07.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та [PERSON] укладено Договір № 3425519573. 18.10.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено Договір №5047696, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. Договором встановлено умови повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1890 грн за ставкою 0,63 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 19.10.2021 між ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та [PERSON] укладено Договір № 8353549, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. 15.10.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір № 3396706628-135046, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 3000,00 грн. Дата видачі кредиту 15.10.2021, дата повернення кредиту 04.11.2021, термін користування кредитом 20 діб. За користування кредитом встановлено плату в розмірі 1,95 % за кожен день користування кредитом. Договори укладено в електронній формі шляхом акцепту оферти позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір. Суд вважає, що кредитні договори укладені сторонами у відповідності до вимог чинного законодавства України, містять всі істотні умови, підписані відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що прирівнюється до власноручного підпису. Факт надання грошових коштів відповідачу підтверджується долученими до матеріалів справи доказами перерахування коштів, виписками та довідками кредиторів. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Право вимоги за договором № 3425519573 перейшло до позивача наступним чином: - 07.10.2016 - договір №ТАСЦФР-10-2016 (ТОВ «ФК «ЦФР» - АТ "ТАСКОМБАНК"); - 21.12.2023 - договір №НІ/11/14-Ф (АТ "ТАСКОМБАНК" - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»). Право вимоги за договором № 5047696 перейшло до позивача наступним чином: - 26.01.2022 - договір №26-01/2022-83 (ТОВ "МІЛОАН" - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»); - 10.01.2023 - договір №10-01/2023 (ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»). Право вимоги за договором № 8353549 перейшло до позивача наступним чином: - 29.11.2021 - договір №29/11-1 (ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»); - 10.03.2023 - договір №10-03/2023/01 (ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»). Право вимоги за договором № 3396706628-135046 перейшло до позивача наступним чином: - 15.02.2022 - договір №15-02/22 (ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»); - 10.03.2023 - договір №10-03/2023/01 (ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»). Факти відступлення права вимоги підтверджуються долученими до матеріалів справи копіями договорів відступлення, актами приймання-передачі реєстрів боржників, витягами з реєстрів боржників, платіжними дорученнями. Таким чином, позивач є належним кредитором за зобов`язаннями відповідача за вказаними кредитними договорами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконала, грошові кошти не повернула, проценти не сплатила, у зв`язку з чим у неї обліковується заборгованість. Згідно з розрахунками позивача, які додані до позовної заяви, загальний розмір заборгованості за кредитними договорами станом на день формування позовної заяви становить 102698,90 грн, у тому числі: За договором № 3425519573 від 14.07.2021 - 21814,74 грн, з яких: - основний борг -7499,17 грн; - проценти - 0,02 грн; - комісії - 14315,55 грн. За договором № 5047696 від 18.10.2021 - 56890,00 грн, з яких: - основний борг - 10000,00 грн; - проценти - 46390,00 грн; - комісії - 500,00 грн. За договором № 8353549 від 19.10.2021 - 6710,16 грн, з яких: - основний борг - 4000,00 грн; - проценти - 2574,60 грн; - інфляційні збитки - 116,83 грн; - 3% річних - 18,73 грн. За договором № 3396706628-135046 від 15.10.2021 - 17284,00 грн, з яких: - основний борг - 3000,00 грн; - проценти - 14284,00 грн. Загальна структура заборгованості: - основний борг - 24499,17 грн; - проценти - 63248,62 грн; - комісії - 14815,55 грн; - інфляційні збитки - 116,83 грн; - 3% річних - 18,73 грн. Відповідач доказів на спростування розрахунків позивача або доказів сплати заборгованості суду не надала. Суд вважає, що розрахунки позивача здійснені з дотриманням вимог чинного законодавства України та умов кредитних договорів, є арифметично правильними та обґрунтованими. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд, при визначенні суми відшкодування має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява № 19336/04). Згідно договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги ТОВ «Коллект Центр» уклало з адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», за умовами якого адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до заявки про надання юридичної допомоги № 1459 від 01.10.2025 року вартість адвокатських послуг склала 25000 грн. Докази надані ТОВ «Коллект Центр» на підтвердження витрат на правничу допомогу, їх обсяг та час витрачений на надання такої допомоги, не є безумовними підставами для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі з іншої сторони, оскільки розмір таких витрат має бути не лише доведений та документально обґрунтований, а й бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Таким чином, з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання послуг, їх обсяг та ціну позову, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати за правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved