Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

31.10.2025 [PERSON] , діючи в інтересах неповнолітньої [PERSON] , через свого представника - адвоката Горстку Я.В., звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що 06.03.2010 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який у подальшому був розірваний заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.11.2019 у справі № 711/7510/19. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.10.2020 у справі № 711/4116/20 із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.06.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Однак [PERSON] аліменти не сплачує, внаслідок чого станом на 01.09.2025 заборгованість становить 203 070,61 грн. Крім того, [PERSON] не бере участі у вихованні доньки: не спілкується з нею, не вітає зі святами, не цікавиться її навчанням, станом здоров`я та розвитком. Згідно з наданими довідками зі школи, танцювальної студії та медичного закладу, батько жодного разу не відвідував дитину та не контактував із педагогами чи лікарями, тобто фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Натомість позивачка самостійно займається вихованням та розвитком доньки, забезпечує їй належні умови проживання, харчування та догляд. Враховуючи свідоме нехтування відповідачем своїми обов`язками, позивачка просила суд позбавити його батьківських прав задля захисту інтересів дитини. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.11.2025 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.12.2025 витребувано в Органу опіки та піклування Черкаської міської ради висновок щодо доцільності/недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] 13.01.2026 на виконання вказаної ухвали суду надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] .. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. До початку судового засідання представник позивачки адвокат Горстка Я.В. подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглядати справу без участі позивачки та її представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засіданняповторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином; правом на подання відзиву на позовну заяву не скориставсь, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 23.02.2026 Троян О.В., яка представляє інтереси Органу опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради на підставі довіреності, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідно до частини 8 статті 178, частини 4 статті 223 та частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що[PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.04.2014. Малолітня [PERSON] проживає разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження умов проживання від 02.10.2025. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.10.2020 у справі № 711/4116/20 із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.06.2020. Відповідач аліменти на утримання доньки не сплачує. Згідно з розрахунком заборгованості, виданим головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) В. Улюліною, станом на 01.09.2025 заборгованість по аліментам становить 203 070,61 грн. Згідно з довідкою Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 15 Черкаської міської ради Черкаської області від 10.09.2025 № 293, [PERSON] за період навчання [PERSON] на батьківських зборах присутнім не був, з учителями не спілкувався, не цікавився успіхами доньки у школі, у позакласних заходах участі не брав. Відповідно до довідки директора та тренера танцювальної студії «Blow up» [PERSON] від 10.09.2025 [PERSON] не бере участі у вихованні [PERSON] не спілкується з тренером, не забирає дитину після тренувань, не відвідує змагання та концерти танцювальної студії). Згідно з довідкою дільничного педіатра [PERSON] , [PERSON] не відвідує дільничного педіатра, не цікавиться станом здоров`я дитини. Відповідно до висновку виконавчого комітету Черкаської міської ради, орган опіки та піклування вважає за доцільне та таке, що відповідає інтересам дитини, позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] . Правовідносини між сторонами, що виникли на підставі викладених обставин, регулюються такими правовими нормами. Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частиною 2, 4 статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини 1 статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Під час вирішення такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише за наявності вини у діях батьків. У виняткових випадках за доведеності винної поведінки когось із батьків з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи суд може відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Такий правовий висновок неодноразово викладений Верховним Судом у постановах, зокрема від 24.10.2024 року в справі № 199/3287/23, від 20.03.2024 в справі № 204/2097/22. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. У справі «Мамчур проти України» Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. 100). Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошує, що особистісні непорозуміння між батьками не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки в рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинне мати першочергове значення і переважати над інтересами батьків. Необґрунтоване позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті кровної спорідненості з нею, не може вважатися таким, що відповідає інтересам дитини (постанова Верховного Суду від 23.10.2024 в справі № 464/2040/23). Таким чином, при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько чи мати ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує невиконувати свої батьківські обов`язки, і такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, наданими у справі, достовірно встановлено, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої [PERSON] . Це виявляється у відсутності інтересу до її життя, самоусуненні від виховання, піклування про її фізичний та духовний розвиток, а також у незабезпеченні належного утримання дитини. Судом з`ясовано, що жодних перешкод у реалізації батьківських прав відповідачеві не чинилося, проте його пасивна поведінка залишається незмінною протягом значного періоду. На переконання суду, така позиція батька негативно впливає на розвиток дитини, оскільки він свідомо позбавив її батьківської уваги та підтримки. Враховуючи фактичне самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків, а також висновок виконавчого комітету Черкаської міської ради як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] . Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до частини 1 статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до частини 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно до вимог частини 2 статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved