Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Представник позивача Усенко М.І. звернувся у суд із даним позовом до [PERSON] , який мотивує тим, що 22лютого 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Селфі Кредит" (далі ТОВ "Селфі Кредит") та відповідач уклали договір про надання споживчого кредиту № 628418, згідно з умовами якого останній отримав 2700 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених даним договором. ТОВ "Селфі Кредит" умови Кредитного договору виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредиту на потрібну йому суму. 01 лютого 2024 року ТОВ "Селфі Кредит" і Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (далі ТОВ "ФК "Кредит-Капітал") уклали договір факторингу № 01022024, згідно з яким на користь позивача відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором, боржником за яким є [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконує неналежним чином, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 23123 грн 60 коп., із яких заборгованість за тілом кредиту 2700 грн, заборгованість за відсотками 20423 грн 60 коп. Просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 23123 грн 60 коп. та судові витрати, які складаються із сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Ухвалою суду від 06.01.2026 дану справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, надано відповідачеві строк для подання відзиву, призначено судовий розгляд на 12 лютого 2026 року, який у зв`язку з перебуванням головуючої у відпустці відкладено на 06 березня 2026 року. Відповідач, отримавши 12 лютого 2026 року копію ухвали суду від 06.01.2026, у встановлений судом строк відзив на позов не подав, у зв`язку з чим суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Позов підлягає до задоволення повністю. Суд установив, що 22 лютого 2023 року між ТОВ "Селфі Кредит" та [PERSON] укладено договір № 628418 про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" (далі Кредитний договір), який підписаний електронним підписом відповідача.За умовами Кредитного договору ТОВ "Селфі Кредит" надає [PERSON] кредит у розмірі 2700 гривень (п. 1.3 Кредитного договору) строком на 420 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.4 Кредитного договору). За користування кредитом нараховуються проценти за стандартною процентною ставкою 2,2% в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору (п. 1.5.1 Кредитного договору). Орієнтована вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною процентною ставкою 24084 грн (п. 1.8.1 Кредитного договору). ТОВ "Селфі Кредит" на виконання умов Кредитного договору 22 лютого 2023 року надало відповідачу кредит у розмірі 2700 грн, перерахувавши їх на платіжну картку № [NUMBER] , указаною відповідачем при укладенні Кредитного договору, що підтверджується листами ТОВ "Пейтек" № 20251020-2204 від 20.10.2025 та АТ КБ "ПриватБанк" № 20.1.0.0.0/7-260108/44965-БТ від 06.01.2026. Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором станом на 01 лютого 2024 року у відповідача перед ТОВ "Селфі Кредит"виникла заборгованість у сумі 23123 грн 60 коп., з яких тіло кредиту 2700 грн, заборгованість за відсотками 20423 грн 60 коп. Відповідач розмір заборгованості за Кредитним договором, а саме за тілом кредиту та відсотками, не спростував, заперечень щодо правильності розрахунку такої заборгованості не надав. Між ТОВ"ФК "Кредит-Капітал", як фактором, та ТОВ "Селфі Кредит", як клієнтом, 01 лютого 2024 року укладено договір факторингу № 01022024, відповідно до умов якого фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору в порядку та строки встановлені цим договором, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Згідно з витягом із реєстру боржників до договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024 ТОВ"ФК "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором в сумі 23123 грн 60 коп., з яких 2700 грн залишок по тілу кредиту; 20423 грн 60 коп. залишок по відсотках. Усупереч умовам Кредитного договору відповідач не виконав своїх зобов`язань за Кредитним договором, після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості за Кредитним договором. Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені статтями 1048 та 1056-1 ЦК України. Зокрема, ч. 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Зважаючи на те, що позивачем доведено факт укладення Кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем, отримання останнім кредитних коштів у сумі 2700 грн, відстуність будь-яких платежів з боку відповідача в рахунок повернення тіла кредиту, правові підстави для нарахування первісним кредитором відсотків протягом погодженого сторонами 420-ти денного строку дії договору в розмірі 20433 грн 60 коп., з яких відповідачем сплачено у рахунок первісного кредитора 10 грн, перехід прав вимоги до позивача за Кредитним договором, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача у користь позивача заборгованості за Кредитним договором у загальному розмірі 23123 грн 60 коп., з яких 2700 грн тіло кредиту, 20423 грн 60 коп. відсотки за користування кредитом. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової (юридичної) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" та адвокатським об`єднанням "Апологет"; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з якою керівником АБ "Апологет" є Усенко М.І.; ордер про надання правничої допомоги ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" адвокатом Усенком М.І. серії ВС № 1381377 від 02.07.2025; акт наданих послуг № 10 від 08.12.2025, відповідно до якого АБ "Апологет" надано послуги з надання правової допомоги на суму 8000 грн; детальний опис наданих послуг до акту № 10 за договором про надання правової (юридичної) допомоги № 0107 від 01.07.2025, з описом послуг наданих АО "Апологет" ТОВ "ФК "Кредит-Капітал". Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача. Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи, яка є нескладною та розглядалась у спрощеному позовному провадженні, а також враховує, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд уважає, що визначений розмір оплати є дещо завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved