Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №10072020 від 22.07.2020 року у розмірі 33 543,20 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 11 500,00 грн; заборгованість за процентами 22 043,20 грн, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, сплачений позивачем при подані позову та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. Позов обґрунтовується тим, що 22.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (надалі -Кредитодавець) та [PERSON] (надалі Відповідач , Позичальник, Боржник, Клієнт) укладено Договір позики № 10072020 (надалі-Договір кредиту)шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання(акцепту) умов, підписаний у порядку визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2 Договору кредиту, Кредитодавець надає Позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 11 500 грн, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від суми позики. Сторони визначили, що строк позики (строк Договору) складає 30 днів, із відповідною Базовою процентною ставкою 1,6 % в день та розміром акційних Процентів 1,28% в день. Сторонами відповідно до умов п. 2 Договору визначено, що розмір процентів на прострочену позику (строк користування коштами понад строки Договору) складають 2,70% в день. Згідно з п. 5 Договору кредиту визначено, що цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідно до п. 4.2. Договору кредиту Позичальник до моменту підписання Договору вивчив це договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредит розміщені на сайті https://mvcredit.ua/ru/documents-licen.se/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Відповідно до п.8.4 Правил якщо під час дії особливих умов виконання Договору, встановлених для Позичальника в рамках програми лояльності (у тому числі право сплати Процентів акційних) Позичальник порушить взяті на себе договірні зобов`язання, такі особливі умови виконання Договору втрачають силу, що означає, що нараховані згідно умов Договору Проценти підлягають сплаті Позичальником в повному об`ємі за весь період дії Договору згідно умов Договору і незалежно від запропонованих особливих умов Програми лояльності. Кредитодавець на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 11 500 грн строком на 30 днів, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами згідно з умовами цього Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує та не виконав. У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договором кредиту та відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором № 10072020 від 22.07.2020 ро станом на 09.04.2021 року (дата відступлення права вимоги) становить 33 543, 20 грн , яка складається з: заборгованості за основним боргом 11 500 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими базовими процентами 22 043,20 грн. 10.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТЕ НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал» / Фактор) укладено договір факторингу № 1007220 (дат Договір факторингу). Відповідно до п.2.1 Договору факторингу Первісний кредитор зобов`язується передати Новому кредитору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимог, а Новий кредитор зобов`язується їх прийняти. Пунктом 4.1. Договору факторингу визначено, що: Право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги у формі, наведеної в Додатку №3 до цього Договору. 09.04.2021 року між сторонами за Договором факторингу було підписано Реєстр прав вимоги № 115, відповідно до котрого право вимоги за Договором позики № 10072020 від 22.07.2020 року перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» Так, право вимоги за Договором кредиту перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за Реєстром передачі прав вимоги № 115 починаючи з 09.04.2021 року. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливій виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язань на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку із не належним виконанням [PERSON] зобов`язань за Договором позики №10072020 від 22.07.2020 року, що станом на 09.04.2021 року (дата підписання реєстру №115 про відступлення права вимоги) становить 33 543,20 грн, яка складається з: -заборгованості за основним боргом - 11 500 грн; -заборгованості за нарахованими та несплаченими Базовими процентами - 22 043,20 грн; Отже, загальна сума заборгованості [PERSON] становить - 33 543,20 грн. Добровільно відповідач заборгованість не сплачує, у зв`язку із чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором в загальному розмірі 33 543, 20 грн та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. Ухвалою суду від 07.01.2026 року, відкрито провадження у справ, розгляд якого вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Представник відповідача адвокат Іваницький Андрій Миронович через систему «Електронний суд» надав відзив на позовну заяву, згідно якоговідповідач не визнає позовні вимоги Позивача в частині стягнення процентів, вважає їх безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке. 22.07.2020 між сторонами укладено Договір позики № 9295286, за умовами якого позика надавалась строком на 30 днів до 21.08.2020 року. Інший строк користування кредитними коштами договором не передбачений. Розрахунок заборгованості, поданий Позивачем, містить нарахування процентів після 21.08.2020 року, що суперечить умовам договору та нормам цивільного законодавства. Загальна вартість позики та процентів за договором становить 16 016,00 грн, з яких 4 416,00 грн проценти, нараховані в межах строку кредитування, тобто до 21.08.2020 року. Нарахування процентів у більшому розмірі є безпідставним. Відповідач частково виконав зобов`язання за договором, а після відкриття провадження сплатив заборгованість у межах основного боргу та допустимих процентів, що підтверджується платіжними документами. Відповідач належним чином виконував зобов`язання за договором, частково сплатив борг, а після відкриття провадження у справі повністю погасив суму основного боргу та процентів, нарахованих у межах строку кредитування, що підтверджується платіжними документами. За таких обставин заборгованість у заявленому позивачем розмірі відсутня, а вимоги про її стягнення є необґрунтованими. Окремо відповідач заперечує проти задоволення вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн, оскільки вони є неспівмірними зі складністю справи, обсягом виконаних робіт та ціною позову. Справа є типовою, не містить складних правових питань, а позовна заява має шаблонний характер. З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, а у випадку вирішення питання про судові витрати відмовити у їх відшкодуванні або зменшити їх розмір до розумного та співмірного. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У прохальній частині поданої позовної заяви просила суд розглянути справу за її відсутності. 16 лютого 2026 року були подані додаткові пояснення у справі, в яких представник позивача просила відмовити у задоволенні відзиву. Інших клопотань до суду не надходило. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи за його відсутності, у якому він також просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов таких висновків. 22.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (надалі -Кредитодавець) та [PERSON] (надалі Відповідач , Позичальник, Боржник, Клієнт) укладено Договір позики № 9295286 (надалі-Договір кредиту) шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний одноразовим ідентифікатором, у порядку визначеному Законом України «Про електронну комерцію». Підписавши вказаний договір, відповідач погодився на умови договору та отримав грошові кошти у позику. Відповідно до п. 2 Договору кредиту, Кредитодавець надає Позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 11 500 грн, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від суми позики. Сторони визначили, що строк позики (строк Договору) складає 30 днів, із відповідною Базовою процентною ставкою 1,6 % в день та розміром акційних процентів 1,28% в день. Сторонами відповідно до умов п. 2 Договору визначено, що розмір процентів на прострочену позику (строк користування коштами понад строки Договору) складають 2,70% в день. Крім того, договором позики визначено: дата надання позики 22.07.2020, дата повернення позики (останній день) 21.08.2020, вартість позики на весь строк на який видано позику 4416,00 грн, загальна вартість позики та процентів 15 916,00 грн. Згідно з п. 5 Договору кредиту визначено, що цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідно до п. 4.2. Договору кредиту Позичальник до моменту підписання Договору вивчив це договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредит розміщені на сайті https://mvcredit.ua/ru/documents-licen.se/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Відповідно до п.8.4 Правил якщо під час дії особливих умов виконання Договору, встановлених для Позичальника в рамках програми лояльності (у тому числі право сплати Процентів акційних) Позичальник порушить взяті на себе договірні зобов`язання, такі особливі умови виконання Договору втрачають силу, що означає, що нараховані згідно умов Договору Проценти підлягають сплаті Позичальником в повному об`ємі за весь період дії Договору згідно умов Договору і незалежно від запропонованих особливих умов Програми лояльності. Кредитодавець на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 11 500 грн строком на 30 днів, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами згідно з умовами цього Договору. Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором виконав неналежним чином, оскільки виконав їх частково. Так, 20.08.2020 року ним було здійснено платіж у розмірі 4 268,80 грн на рахунок ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», що підтверджується розрахунком заборгованості. 10.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 1007220 . Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу Первісний кредитор зобов`язується передати Новому кредитору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимог, а Новий кредитор зобов`язується їх прийняти. Пунктом 4.1. Договору факторингу визначено, що: Право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги у формі, наведеної в Додатку №115 до цього Договору. 09.04.2021 року між сторонами за Договором факторингу було підписано Реєстр прав вимоги № 115, відповідно до якого право вимоги за Договором позики № 9295286 від 22.07.2020 ро перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Так, право вимоги за Договором позики перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за Реєстром передачі прав вимоги № 115 починаючи з 09.04.2021 року. Таким чином, строк кредитування, у межах якого кредитор мав право нараховувати проценти за договором, становить 30 календарних днів. Разом з тим, всупереч умовам укладеного договору позики, після спливу 30-денного строку кредитування товариством було збільшено процентну ставку з 1,6% до 2,70% на день та здійснено нарахування процентів протягом додаткових 115 днів. З урахуванням усталеної судової практики, після спливу визначеного договором строку кредитування кредитор не має права нараховувати проценти за користування кредитом поза межами такого строку, якщо інше прямо не передбачено умовами договору. Відповідно до статей 1048, 1054 ЦК України проценти за користування кредитом є платою за користування грошовими коштами протягом строку, визначеного договором. Строк кредитування є істотною умовою кредитного договору та визначає межі прав і обов`язків сторін. Згідно з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту. Після спливу строку кредитування кредитор має право на застосування наслідків, передбачених статтею 625 ЦК України, але не на продовження нарахування договірних процентів за користування кредитом. Зазначена вище правова позиція щодо заборони нарахування відсотків після спливу строку кредитування міститься у правових висновках Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року у справі N 310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року у справі N 916/190/18, від 08 листопада 2019 року у справі N 127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року у справі N 536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року у справі N 522/1528/15-ц. Таким чином, нарахування позивачем процентів після 21.08.2020 року (після спливу 30-денного строку кредитування), а також збільшення процентної ставки з 1,60 % до 2,70 % на день без належного погодження з відповідачем, суперечить умовам договору та вимогам чинного законодавства. Суд враховує, що фактично отримана відповідачем сума кредиту становила 11 500,00 грн, а проценти за користування кредитом могли бути нараховані лише в межах погодженого сторонами строку 30 календарних днів. Сума, сплачена відповідачем (16 015,80 грн), покриває тіло кредиту та проценти у межах строку кредитування, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення процентів, нарахованих поза межами строку дії договору. З огляду на викладене, вимоги позивача в частині стягнення процентів, нарахованих після спливу строку кредитування, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Суд бере до уваги, що Договором позики № 9295286 від 22.07.2020 року визначено істотні умови договору: сума позики 11 500,00 грн; строк дії договору - 30 днів; дата повернення позики (останній день) 21.08.2020, базова процентна ставка 1,60 % в день, розмір акційних процентів 1,28 % в день, Таким чином, строк кредитування, в межах якого кредитор має право на нарахування відсотків за вказаним договором становить 30 днів. 20.08.2020 року відповідач сплатив частину заборгованості у розмірі 4 268,80 грн на рахунок ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно з розрахунком позивача за період з 22.07.2020 по 18.12.2020 року загальна заборгованість визначена у розмірі 33 543,20 грн, з яких: 11 500,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 22 043,20 грн нараховані проценти. Разом з тим, суд виходить із того, що проценти можуть бути нараховані лише в межах погодженого сторонами строку кредитування 30 днів. Загальна сума заборгованості у межах цього строку становить 15 916,00 грн (тіло кредиту та проценти за 30 днів). З урахуванням сплати відповідачем 4 268,80 грн, сума, яка підлягала стягненню, становила: 15 916,00 грн 4 268,80 грн = 11 647,20 грн. Судом встановлено, що позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 33 543,20 грн. З огляду на обмеження строку нарахування процентів межами погодженого сторонами строку кредитування, обґрунтованою та такою, що підлягала б стягненню, є сума 11 647,20 грн. Таким чином, суд визнає обґрунтованими вимоги на суму 11 647,20 грн, що становить 34,72 % від заявленої суми позову (11 647,20 грн ? 100 % / 33 543,20 грн). Проте, після відкриття провадження у справі № 673/2/26 відповідач добровільно сплатив на рахунок позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» грошові кошти у розмірі 11 747,00 грн. Отже, станом на 19 січня 2026 року відповідачем сплачено загалом 16 015,80 грн (4 268,80 грн + 11 747,00 грн), що перевищує суму заборгованості у межах погодженого сторонами строку кредитування (15 916,00 грн) на 99,80 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, на підставі викладеного, враховуючи, що первісний кредитор та відповідач узгодили істотні умови договору,відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 11 500 грн та зобов`язався сплатити проценти за користування кредитом. Загальна сума зобов`язання за договором становила 15 916 грн. 20.08.2020 відповідачем сплачено 4 268,80 грн. Відповідачем в ході розгляду справи додатково сплачено 11 747 грн, що підтверджується матеріалами справи. Позивач просив стягнути заборгованість із нарахуванням процентів за 115 днів користування кредитом. Однак судом встановлено, що відповідно до умов договору та вимог законодавства проценти підлягають нарахуванню лише за строк фактичного користування кредитом, а саме за 30 днів. Нарахування процентів за період понад зазначений строк є необґрунтованим. Таким чином, суд дійшов висновку, що обґрунтованою є сума заборгованості у розмірі 11 647,20 грн, яка підлягала стягненню з відповідача, що становить 34,72 % від заявлених позовних вимог (11 647,20 грн із 33 543,20 грн). Після відкриття провадження у справі відповідач добровільно сплатив на користь позивача грошові кошти у розмірі 11 747,00 грн, що перевищує суму обґрунтованої заборгованості. З огляду на те, що відповідач добровільно виконав зобов`язання у частині суми, яка підлягала стягненню (11 647,20 грн), після відкриття провадження у справі, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору. У задоволенні позовних вимог у частині стягнення процентів, нарахованих понад встановлений договором строк кредитування, слід відмовити як необґрунтованих. Оскільки позов підлягав задоволенню на 34,72%, судові витрати підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 1, пункту 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: додаткову угоду №1/1 до Договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01 липня 2024 року, акт №97 прийому-передачі наданої правової допомоги від 01.07.2024 року, наказ (розпорядження) №02-К від 01.07.2024 року, платіжну інструкцію в національній валюті від 25.12.2025 року №1806. Водночас представником відповідача до матеріалів справи надано підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем: копію ордера на надання правничої допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого на ім`я Іваницький Андрій Миронович, витяг договору про надання правничої допомоги від 12.01.2026 року та квитанцію до прибуткового касового ордера. Згідно з положеннями частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрата (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (Постанова від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц). Так, позивачем ставилось питання про стягнення з відповідача на його користь суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн Апредставником відповідача заявлено, що відповідач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару понесеного позивачем і відповідачем є не обґрунтованим. Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, яка розглядається без виклику сторін. Розмір правової допомоги є неспівмірними із складністю справи. Суд зазначає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 р. по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу відповідача з 12 000,00 грн до 4 000,00 грн як таких, що є співмірними зі складністю справи та обсягом виконаної роботи. Оскільки у задоволенні позову відмовлено на 65,28 %, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 65,28 % від 4 000,00 грн, що становить 2 611,20 грн. Водночас відповідно до частки обґрунтованих вимог (34,72 %) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 34,72 % витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн, що становить 1 388,80 грн. Судом встановлено, що на момент звернення позивача до суду заборгованість за договором у відповідача існувала та не була погашена. Після відкриття провадження у справі відповідачем добровільно сплачено суму основного боргу та процентів, у зв`язку з чим позов у цій частині не підлягає задоволенню. Оскільки на момент ухвалення рішення суду заборгованість за кредитним договором відсутня, підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості немає. Разом із тим, при частковому обґрунтуванні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони, судові витрати підлягають розподілу пропорційно до обґрунтованої та відхиленої частин вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України. З огляду на часткове обґрунтування позовних вимог на 34,72%, з метою економії часу та ресурсів, вважає за потрібне здійснити взаємозалік сум стягуваних витрат на професійну правничу допомогу (841,06+1388,80=2229,86 грн), сума, що підлягає стягненню з позивача на користь відповідача: 2 611,20 грн, то різниця становить (2611,20 ?2229,86=381,34 грн), а тому слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 381,34 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial