Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» до [PERSON] (далі «Відповідач») про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 18 березня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту № 4479781. Цим договором ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачці кредит на суму 2000 гривень на визначений строк та узгоджено процентну ставку. Договір підписаний відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора «48781». В цей же день відповідачу були надані кредитні кошти. 25 жовтня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» був укладений договір факторингу № 25/10/2024, яким право вимоги до [PERSON] за договором № 4479781 від 18.03.2024 передане новому кредитору ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 20550 гривень, з яких: 2000 гривень заборгованість за кредитом; 11100 гривень заборгованість з процентів за користування кредитом нарахованих первісним кредитором; 6450 гривень заборгованості з процентів нарахованих позивачем; 1000 гривень штрафні санкції. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до умов договору споживчого кредиту № 4479781 від 18 березня 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» надало [PERSON] кредит в розмірі 2000 гривень строком на 350 днів. Вказаний договір підписано в електронній формі за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором «48781». В матеріалах справи також міститься копія договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024, яким право вимоги до [PERSON] за Договором передане позивачу. Вказане підтверджується й відповідними витягами з реєстрів боржників. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 2000 гривень за цим кредитним договором. Окрім суми основного боргу позивачем заявлені вимоги про стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 17550 гривень. Вказана сума нарахована за період кредитування. Застосована при розрахунку процентів денна процентна ставка становить 2,5 % процентів на день. В той же час, приписами ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Вказана норма діяла станом на дату укладення договору споживчого кредиту між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] та діє на даний час. Таким чином, кредитор при укладенні договору, що є предметом позову, був обмежений у праві встановлювати денну процентну ставку в розмірі більшому, ніж 1 %. Визначаючи суму процентів, які підлягають стягненню у даній справі, суд керується умовами договору щодо суми кредиту та строку кредитування та застосовує вимогу закону щодо максимального розміру денної процентної ставки. Таким чином, за період з 18 березня 2024 року до 03 березня 2025 року (включно; виходячи зі строку кредитування, встановленого п. 1.3 Договору) сума процентів складає: 2000 грн. * 350 днів * 1 % річних/день = 7000 гривень 00 копійок. Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 10000 грн. 00 коп. (заборгованість з тіла кредиту 2000 грн. + заборгованість по відсотках 7000 грн. + штраф 1000 грн.) Судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог на підставі ч. 1 ст. 141 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. При цьому суд констатує, що розгляд даної справи відбувся без участі представника позивача адвоката Столітнього М.М. на підставі його відповідної заяви (зазначена безпосередньо у тексті позовної заяви). Таким чином, суд, оцінюючи обґрунтованість витрат на правову допомогу у даній справі, вважає необхідним виключити з переліку наданих правничих послуг представництво інтересів клієнта в суді (п. 10 Заявки), адже фактичні дії представника позивача охоплені іншими пунктами Заявки № 6650 від 07.01.2025.

Outcome: partial