Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі свого представника [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 07 червня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис 1753, серія [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 07 червня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис 1753, про що видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Однак, протягом останнього часу стосунки позивача з відповідачем поступово погіршувались. Спільне життя не склалось у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, розходження поглядів на життя, що у подальшому привело до втрати взаєморозуміння і почуття любові один до одного та неможливості умов спільного мешкання. Крім того, відповідач неодноразово застосовував до позивача фізичне та психологічне насильство, що робить неможливим подальше спільне життя та загрожує безпеці позивача і їхньої малолітньої дитини. Сторони спільно не мешкають, шлюб існує формально, фактично шлюбні стосунки припинені, відсутній сімейний бюджет, спільне господарство не ведеться. За таких обставин нормальні шлюбні відносини не можуть бути поновлені, і зберігати шлюб немає сенсу, примирення неможливе, тим більше подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а також інтересам дитини, що має істотне значення. Заходи досудового врегулювання спору не проводилися, оскільки у даних спірних правовідносинах не є обов`язковими . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у поданій заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у поданій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, час на примирення не надавати. Інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 червня 2019 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис 1753, про що видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 07 червня 2019 року. Під час державної реєстрації позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У шлюбі у сторін народились дитина, син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10 вересня 2020 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків. За час спільного проживання між сторонами втрачено взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, бажання їх поновити в подружжя відсутнє, спільне господарство вони не ведуть. За змістом ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. З огляду на обставини, встановлені судом, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд доходить висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 969 гривні 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved