Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача [PERSON] - адвокат Кот Є.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав у відношенні неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказано, що 14 липня 2007 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Дніпровським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 436. [INFO] у подружжя народилася донька - [PERSON] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 березня 2012 року у цивільній справі № 2-711/12 шлюб між сторонами розірвано. Причиною розірвання стали зловживання відповідачем алкогольними напоями, ведення антигромадського способу життя, небажання працювати та брати участь в утриманні доньки. Після розірвання шлюбу відповідач спілкувався з донькою лише кілька разів. Із 2017 року спілкування між ними повністю припинилося, що донька може підтвердити у суді. Відповідач не проявляв жодного інтересу чи ініціативи щодо виховання або спілкування з дитиною. У дитини та відповідача відсутні будь-які зв`язки. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач добровільно не надавав. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 листопада 2011 року у справі № 2-1743/11 із відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2007 року народження, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на користь позивачки, починаючи з 20 вересня 2011 року. На підставі виконавчого листа у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження. У 2012 році відповідач просив позивачку забрати виконавчий лист і запевняв, що сплачуватиме аліменти добровільно та братиме участь у вихованні дитини. Позивачка погодилася. Проте фактична допомога обмежилася двома оплатами харчування у дитячому садку (приблизно по 250 грн кожна). Надалі відповідач жодної матеріальної допомоги не надавав, і позивачка була змушена повторно звернутися до виконавчої служби. Станом на червень 2019 року заборгованість відповідача становила 91 244,52 грн, а станом на 01 жовтня 2019 року - 131 203,19 грн. Станом на 01.07.2025 року залишок боргу заборгованість зі салати аліментів складає 79006,44 грн. Погашення заборгованості розпочалося лише після отримання відповідачем інвалідності (внаслідок зловживання алкоголем) та примусового стягнення аліментів із його пенсії по інвалідності. 07 вересня 2018 року щодо відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення № 46103937 у зв`язку з несплатою аліментів. Не може залишити без уваги випадок 2024 року: позивачка через застосунок «Дія» вирішила оформити державну допомогу «Є Підтримка» у розмірі 1000 грн. на доньку, але як виявилося гроші отримав відповідач і витратив на власні потреби. Лише після погрози позивачки звернутися до правоохоронних органів він повернув кошти дитині. Фактично з 4-річного віку доньки батьківські функції виконує нинішній чоловік позивачки - [PERSON] . В той же час, відповідач протягом тривалого часу не виявляє зацікавленості життям доньки, не бере участі у її вихованні, не дбає про її фізичний та духовний розвиток, навчання і підготовку до самостійного життя. Він не забезпечував дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом і лікуванням, не підтримує з нею спілкування, тобто фактично самоусунувся і ухиляється від виконання батьківських обов`язків та свідомо їх ігнорує. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Кот Є.О. в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] заперечував проти позовних вимог, про що вказав у заяві. Просить розглянути справу у його відсутності. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника, крім того повідомляють, що на теперішній час [PERSON] , [INFO] є повнолітньою. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою від 10 грудня 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.32) Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 16 січня 2008 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 30, [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої є - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . (а.с.10). Згідно витягу з реєстру Кам`янської територіальної громади від 01.10.2025 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.15) Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 14 вересня 2021 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . (а.с.16) Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 березня 2012 року, яке набрало законної сили 27.03.2012 року, розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] . (а.с.18) 01 листопада 2011 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області виданий виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на користь [PERSON] , починаючи з 20 вересня 2011 року до досягнення дитиною повнолітнього віку. (а.с.19) Постановою ВП №46103937 від 19.01.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1743 виданого 21.10.2014 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі частини від усіх видів доходу, починаючи з 20.09.2011 р. (а.с.20) 07 вересня 2018 року заступником начальника Дніпровського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області Кривенським Є.В. складений протокол № 46103937 про притягнення [PERSON] , [INFO] до адміністративної відповідальності за ст.183-1 КУпАП. (а.с.21) Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на червень 2019 року, [PERSON] має заборгованість у розмірі 91244,52 грн. (а.с.22) Згідно інформації Відділу з питань відрахувань ГУ ПФУ в Дніпропетровській області загальна сума стягнутих аліментів з пенсійної виплати [PERSON] за період з 01.10.2019 року по 30.06.2025 року складає 52196,75 грн. Станом на 01.07.2025 року залишок заборгованості зі сплати аліментів складає 79006,44 грн. (а.с.23-25) Згідно довідки виданої КЗ «ДЮСШ №4» КМР [PERSON] , 2007 року народження, дійсно була вихованкою КЗ «ДЮСШ №4» у відділенні спортивної акробатики в період з вересня 2012 року по травень 2025 року. Організаційні питання, пов`язані з виступами на змаганнях, тренер відділення [PERSON] узгоджувала з матір`ю - [PERSON] . Батьківські збори також відвідувала мати. Батько у спортивному житті [PERSON] участі не брав. (а.с.26) Згідно інформації КЗ «Ліцей №30» КМР від 24.10.2025 року, [PERSON] дійсно навчалась у Ліцеї №30 з вересня 2018 року по червень 2025 року. Мати, [PERSON] , брала активну участь у житті класу та ліцею, допомагала класному керівникові та цікавилась навчальними досягненнями доньки, регулярно відвідувала батьківські збори. Батько [PERSON] не брав участі у вихованні та навчанні дитини, до проведення заходів не долучався, з адміністрацією та педагогічними працівниками ліцею не спілкувався. (а.с.27) Згідно інформації КЗ «Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №37 «Веселка» КМР від 27.10.2025 року, [PERSON] з вересня 2009 року по травень 2014 року дійсно була вихованкою закладу. Дівчинка проявляла активний інтерес до пізнавальної та предметно-ігрової діяльності. Мати, [PERSON] , завжди цікавилась успіхами [PERSON] , вчасно фінансувала перебування дитини в дитячому закладі, брала активну участь у створенні гідного розвивального середовища групи в якій виховувалась донька, була членом батьківського комітету. Батька, [PERSON] , за чотири роки перебування [PERSON] в дошкільному закладі, бачили всього кілька разів, тому не мають можливості дати достовірну інформацію про його участь у розвитку і вихованні [PERSON] . (а.с.28) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дочки, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дочки. На час ухвалення рішенням судом, [PERSON] , [INFO] досягла повнолітнього віку. Згідно висновку Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво23) досягнення дитиною повноліття під час розгляду судом справи про позбавлення батьківських прав не може бути самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Незважаючи на досягнення дитиною повноліття, суд має встановити обґрунтованість чи необґрунтованість передбачених ст. 164 СК України підстав позову про позбавлення відповідача батьківських прав та ухвалити відповідне судове рішення. Верховний Суд зауважив, що факт досягнення дитиною повноліття під час розгляду спору та ухвалення відповідного судового рішення не може впливати на правовий результат вирішення справи судом, оскільки суд має оцінювати в сукупності факти виконання / невиконання батьками своїх обов`язків щодо дитини за період до її повноліття, які й стали підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Положення СК України та інших законодавчих актів не містять заборони позбавлення батьківських прав стосовно сина / дочки після досягнення ними повноліття. При досягненні повноліття особа втрачає правовий статус дитини в розумінні закону, проте сімейні відносини між батьком / матір`ю та сином / дочкою після досягнення дитиною повноліття не припиняються, між ними зберігається правовий зв`язок як батьків і дитини. Це, відповідно, означає й існування між ними взаємних особистих немайнових та майнових прав і обов`язків, які є чинними впродовж усього життя, а окремі з них - навіть після смерті одного з них. Тож навіть після досягнення дитиною повноліття батьки, які не позбавлені батьківських прав стосовно такої дитини, зберігають певні права та обов`язки стосовно неї, які ґрунтуються на факті їх кровного споріднення. Із повноліттям дитини виникають права батьків на утримання і піклування з боку повнолітніх сина / дочки та відповідні кореспондуючі їм обов`язки. Батьки, не позбавлені батьківських прав, є спадкоємцями своєї дитини за законом. Таке нормативне регулювання сімейних відносин між батьками та повнолітніми сином / дочкою є втіленням моральних засад суспільства, за яких батько та мати, які належно виконували свої обов`язки щодо власної дитини протягом тривалого часу (від народження і до досягнення дитиною повноліття, а в певних випадках -навіть після досягнення повноліття), мають право на утримання від повнолітніх сина / дочки, а також на спадкування за законом. Відповідно, позбавлення матері чи батька батьківських прав стосовно їхньої дитини, за умови доведеності факту невиконання ними своїх батьківських обов`язків, унеможливлює існування, зокрема, права на утримання та спадкування в майбутньому. Отже, у разі подання позову про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої дитини суд не може відмовити в такому позові з тієї підстави, що під час розгляду цивільної справи і вирішення спору по суті дитина досягла повноліття. Тлумачення змісту п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з метою надання їй статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, суд відносить його на рахунок позивача.

Outcome: approved