Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

17 липня 2024 року до суду надійшов вищевказаний позові, відповідно до якого позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] , на користь позивача [PERSON] грошову компенсацію в розмірі вартості автомобіля марки Hyundai Santa FE, 2007 року випуску, VIN [NUMBER] , який був придбаний сторонами у шлюбі, в сумі 202700 грн (двісті дві тисячі сімсот гривень), автомобіль марки Hyundai Santa FE, 2007 року випуску, VIN [NUMBER] залишити у власності відповідача, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі сплаченого судового збору та виплат на експертну оцінку транспортного засобу 4527 грн. В обґрунтування вимог вказала, що 09 вересня 2017 року між сторонами було укладено шлюб. 07 червня 2024 року шлюб між сторонами розірвано. Спільне майно подружжя на день подання позову складається з автомобіля марки Hyundai Santa FE, 2007 року випуску, VIN [NUMBER] , який було придбано подружжям у шлюбі на підставі договору. Згідно звіту про експерту оцінку від 05.07.2024, яку виконано ТОВ «КЕТО ГРУП» загальна вартість автомобіля марки Hyundai Santa FE, 2007 року випуску, VIN [NUMBER] складає 405 400,00 грн., виходячи з цього вартість частки складає 202 700,00 грн. Виходячи з того що автомобіль на теперішній час перебуває у фактичному володінні та користуванні відповідача, є неподільною річчю та для потреб позивача не представляє цінності, остання просить суд стягнути з відповідача грошову компенсацію у розмірі частки автомобіля 202 700,00 грн. Ухвалою суду від 23 липня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 02 жовтня 2024 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Кафтасьєвою Г.В. подано відзив на позовну заяву відповідно до якого остання просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У зв`язку з тим, що не визнають і не погоджуються із розміром грошової компенсації за частки транспортного засобу набутого у шлюбі, а саме в розмірі 202 700,00 грн. Ухвалою суду від 28 січня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача Кафтасьєвої Г.В. та призначено у справі судову авто технічну експертизу. 10 квітня 2025 року судовим експертом надано суду висновок. Ухвалою суду від 12 лютого 2026 закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Позивач та її представник правом присутності не скористалися, в свою чергу адвокат Палішева Н.О. надала заяву про розгляд справи за відсутності сторін, позов просить задовольнити ґрунтуючись на висновку, який був долучений стороною відповідача. Відповідач та його представник правом присутності не скористалися, в свою чергу адвокат Кафтастьєва Г.В. надала заяву про розгляд справи за відсутності сторін, не заперечує проти позовних вимог в частині вартості автомобіля , визначеного висновком судової експертизи. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке. 09 вересня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с.6). 07 червня 2024 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб між сторонами було розірвано. У період шлюбу позивача з відповідачем придбано автомобіль марки Hyundai Santa FE, 2007 року випуску, VIN [NUMBER] . . Автомобіль придбаний у період шлюбу тому він є спільним сумісним майном позивачки та відповідача. Відповідно до висновку експерта №Д3/04/25 про оцінку транспортного засобу ринкова вартість транспортного засобу автомобіля марки Hyundai модель Santa FE, тип загальний легковий універсал-В, номер шосі (кузова, рами) [NUMBER] , VIN- [NUMBER] , 2007 року випуску, колір чорний, державний реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням технічного стану та з обстеженням об`єкта оцінки станом на дату проведення судової експертизи 31 березня 2025 складає, 326 377,20 грн. Відповідно до статей 21,24,41 Конституції України, статей 319,358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначаєтьсяглавою 26 ЦК Україниз урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. За приписами ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до вимог ч. 1ст.60 СК України майно, набуте подружжя за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно із вимогами ч. 1ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.1ст.70 СК України, у разі поділу майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення щодо рівності часток у спільній сумісній власності містить ч. 2ст. 372 ЦК України. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Відповідно до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Аналіз змісту положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку. У пунктах 1-3 частини першо їстатті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим. Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України,кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав від інших співвласників грошову або іншу матеріальну компенсацію вартості його частки, припиняється з дня її отримання. Результати аналізу зазначеної правової норми дають підстави для висновку, що у випадку надання співвласником згоди на припинення його права на частку у спільній частковій власності з одержанням від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, ризик невиплати такої грошової компенсації несе саме співвласник, який заявив вимогу про припинення його права на частку у майні. Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації, а відповідач, у свою чергу, не завжди згоден її виплачувати. При цьому залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею в подальшому. Одночасно інший з подружжя позбавляється як можливості користуватися спірною річчю, хоча вона перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла. Оцінюючи положення частини п`ятої статті 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, Верховний Суд робить висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач. Аналогічні висновки висловлені, зокрема у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі N 210/4854/15-ц (провадження N 61-30421св18) та від 03 червня 2020 року у справі N 487/6195/16-ц (провадження N 61-46326св18). Виходячи з аналізу зазначеної норми та враховуючи положенняст.ст.21,24,41 Конституції України, ст.ст.316,317,319,358та361 ЦК України право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов`язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи. Оскільки спірний автомобіль знаходиться у користування відповідача, з нього підлягає стягненню грошова компенсація у розмірі 163 188,60 грн. за частку позивача у транспортному засобі. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. До того ж, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачкою судового збору слід покласти на відповідача. Стосовно вимог позивача у частині стягнення з відповідача витрат за експертну оцінки ТЗ на суму 2500,00 грн. , суд зазанчає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки судом була призначена судова автотехнічна експертиза, з висновком якої позивач погодилася та просила стягнута грошову компенсацію за автомобіль , керуюсь саме висновком судової автотехнічної експертизи. На підставі викладеного,

Outcome: approved