Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

03 грудня 2025 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що вони з відповідачем перебували в шлюбу з 30 серпня 2016 року. У шлюбі у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося через несумісність характерів, шлюбні стосунки між подружжям припинено. Позивачка зазначає, що на даний час вони з відповідачем спільно не проживають, діти перебувають на її утриманні, відповідач матеріально дітей не утримує. З урахуванням росту цін на продукти харчування, одяг, взуття, канцелярію, медикаментів, витрат на дозвілля просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 4000 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її присутності, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи належно повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, які повернулися на адресу суду не врученими, відзиву на позов, чи заяву про розгляд справи у його відсутності не подав. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтведжується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . (а.с. 8,9). В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги частково суд виходить із того, що відповідач, який відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України зобов`язаний надавати утримання своїм малолітнім дітям до досягнення ними повноліття, він є здоровим та працездатним (іншого суду не подано), а діти сторін проживають окремо від батька і потребують матеріального утримання від батька, та забезпечення їх належним харчуванням, одягом, організацію дозвілля, відпочинку та виховання, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя. Суд вважає доцільним стягувати аліменти, однак вказаний позивачкою розмір стягуваних аліментів суд вважає дещо завищеним. Так, з огляду на те, що позивачкою не надано жодних доказів про доходи, майновий стан відповідача та можливість сплачувати аліменти в заявлено розімірі, тому суд вважає, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 3 000 грн на кожного щомісячно, що буде об`єктивним і справедливим та не вплине на погіршення матеріального становища відповідача. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial