Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, просила стягувати щомісячно з [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ) аліменти на утримання сина - [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок. Свої вимоги мотивує тим, відповідач є батьком [PERSON] , який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги від батька, оскільки він самостійно не може себе забезпечувати матеріально, а позивач не має змоги самостійно утримувати останнього. Враховуючи вимоги ст. 199 СК України просить позов задовольнити. 15.12.2025 від відповідача на адресу суду надійшов відзив, у якому просив позовні вимоги задовольнити частково. Стягувати щомісячно на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 2 000,00 грн щомісячно до досягнення ним 23 років або до завершення навчання, оскільки заявлений розмір вимог є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Крім того, зазначив, що він є особою з інвалідністю, тимчасово не працює, має на утриманні дружину [PERSON] (тимчасово не працює) та її неповнолітню дитину (батько якої помер). 03.01.2026 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій просила позовні вимоги, викладені у позовній заяві, задовольнити у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача. Зазначила, що базові потреби [PERSON] , сина Позивачки і Відповідача, неможливо забезпечити аліментами у розмірі 2000 грн, оскільки тільки витрати на добирання до навчального закладу від місця проживання (м. Винники) зі студентським квитком орієнтовно 425 грн (8,5 грн*2*25 днів), також є витрати на харчування, проживання, одяг, канцелярію, необхідну для навчання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила такі задовольнити. У судове засідання від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно із ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стаття 182 Сімейного кодексу України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Стаття 201 Сімейного кодексу України передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження, при цьому на час розгляду справи йому виповнилось 18 років та він продовжує навчання, що підтверджується довідкою ВСП «Техніко-економічного фахового коледжу Національного університету «Львівська політехніка». Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача є підставними, оскільки спільний син сторін продовжує навчання, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, беручи до уваги прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 році, суд приходить до висновку, що слід стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн, починаючи з 12.11.2025 (дата пред`явлення позову до суду) і до закінчення [PERSON] навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. При цьому під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 605,60 гривні судового збору, тобто 50 % розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial