Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько. За життя останній заснував та очолював селянське (фермерське) господарство «КАЗКА». Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої входять, зокрема, майнові права засновника селянського (фермерського) господарства «КАЗКА» (ідентифікаційний код юридичної особи 24989490), розташованого в селі Перше Травня Кам`янського (Верхньодніпровського) району, членом якого є також позивач. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та його брати і сестри, які відмовилися від прийняття спадщини на його користь. Заповіт за життя спадкодавцем складений не був. Після смерті батька позивач фактично очолив зазначене фермерське господарство. 18 листопада 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно та майнові права засновника селянського (фермерського) господарства «КАЗКА». Проте постановою нотаріуса у видачі такого свідоцтва було відмовлено у зв`язку з тим, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 18.11.2024 року розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) господарства становить 0,00 грн, що унеможливлює визначення вартості спадкового майна. У зв`язку з цим позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину щодо майнових прав засновника фермерського господарства. Водночас він має намір продовжувати діяльність господарства, від прийняття спадщини не відмовлявся та бажає здійснювати управління і ведення справ господарства. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Провадження у справі відкрито 03.10.2025. Ухвалою від 03.12.2025 залучена до участі у справі як третя особа [PERSON] . Ухвалою від 20.01.2026 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням справу розглянути без його участі. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала. Пояснила, що фермерське господарство засновували вони чоловіком у 1994 році, до складу господарства входили члени родини. З померлим вони розлучилися у 2000 році. Після розпаювання орендованої землі чоловік збирався закрити господарство, але не закрив. Вважає, що господарство повинно бути закрито. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання. Суд, вислухавши сторони, дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до архівного витягу № 82 від 03.06.2019 рішенням Верхньодніпровської районної ради народних депутатів від 16.08.1994 № 12-2/ХХІІ затверджено проекти відводу земельних ділянок і надано у постійне користування громадянам для ведення селянського господарства, у тому числі [PERSON] площею 11.4 га. Розпорядженням Верхньодніпровської районного державної адміністрації № 163-р від 04.03.1997 зареєстроване Селянське (фермерське) господарства «КАЗКА». Згідно довідки № 7999/10/08-15 про взяття на облік платника податків, [PERSON] приступив до обов`язків голови підприємства з 04.03.1997. Згідно довідки № 4658 від 18.07.1997, господарство включене до єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 24989470, що також підтверджується свідоцтвом про державну реєстрації юридичної особи серії А00 № 680419. 14.01.2007 Верхньодніпровською районного державною адміністрацією за № 12021050001000273 зареєстровано статут селянського (фермерського) господарства «КАЗКА», відповідно до змісту якого головою господарства є його засновник [PERSON] , цього ж дня зареєстровано установчий договір господарства. Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.02.2025, земельна ділянка кадастровий номер 1221087500:01:081:0017, що розташована на території Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району, площею 9,700 га, власником є Верхньодніпровська міська рада, на праві постійного користування належала [PERSON] , що також підтверджується копією державного акту на право постійного користування землею ДП № 000023. До витягу додано кадастровий план земельної ділянки, координати поворотних точок меж земельної ділянки. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської обласні Малашової Г.В. від 18.11.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.11.2024 року, станом на 18.11.2024 року розмір статутного (складеного капіталу (пайового фонду) складає: 0,00 грн., будь-які майнові права за СФГ «Казка» не зареєстровані. Крім того, після отримання у постійне користування земельної ділянки, наданої для ведення селянського (фермерського) господарства постійним користувачем цієї ділянки є відповідне господарство, а не громадянин, якому вона надавалася. Тому у такій ситуації зазначене право не може бути об`єктом спадкування, а постійним користувачем вказаної ділянки є селянське (фермерське) господарство. Згідно матеріалів спадкової справи № 98/2020, спадкоємці після смерті [PERSON] , крім позивача є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовилися від належної їм частки спадкового майна на користь [PERSON] . Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області 4-4360/15-17-СГ від 29.06.2017 та витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1213611072020 від 13.05.2020 земельна ділянка з кадастровим номером 1221087500:01:066:0006 надана у власність [PERSON] та орендується ТОВ «Агро-Холд». Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, 14.12.2020 вказана земельна ділянка успадкована позивачем. Також, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, 15.08.2024 земельна ділянка площею 3,0372, що розташована в адміністративних межах Сагородоцької сельської ради Смілянського району Черкаської області також успадкована позивачем. Постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської обласні Малашової Г.В. від 10.02.2021 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у вигляді житлового будинку, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності подружжя на житловий будинок. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та /або користування, у тому числі в оренду для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. У відповідності до ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, обладнання, а також інші майнові права, в тому числі на інтелектуальну власність грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Згідно зі ст. 20 зазначеного Закону, майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у статуті термін. Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство», спадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про фермерське господарство» діяльність фермерського господарства припиняється у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом та згідно із положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261 - 1265 ЦК України. Згідно зі ст. 191 ЦК України, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з роз`ясненнями, наведеними у п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» від 25.02.2016 року № 4, до корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб`єктного складу сторін, зокрема, спори, пов`язані зі вступом до юридичних осіб спадкоємців, правонаступників, осіб, яким було відчужено частку в статутному капіталі господарських товариств. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності», успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається статтями 130, 147, 166 ЦК (435-15), статтями 55, 69 Закону України від 19.09.1991 року № 1576-ХІІ (1576-12) «Про господарські товариства» і не підпадає під заборону п. 2 ч. 1 ст. 1219 ЦК України. При цьому успадковується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У постанові від 23.06.2020 року у справі № 922/989/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у разі смерті громадянина - засновника селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) право постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення фермерського господарства його засновнику, не припиняється зі смертю цієї особи, а зберігається за фермерським господарством до якого воно перейшло після створення фермерського господарства. Звідси право постійного користування земельною ділянкою саме через перехід його до селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) не входить до складу спадщини. Спадкувати можна права померлого засновника (члена) щодо селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства), а не земельну ділянку, яка перебуває в користуванні такого господарства. Суд доходить висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і майнові права, які мав спадкодавець. А отже такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати юридична особа та до юридичного оформлення прав на неї спадкоємцем. Таким чином, суд при вирішенні справи враховує, що позивач є спадкоємцем, що прийняв спадщину, від якої відмовилися інші спадкоємці на його користь, за законом, вчинив після смерті батька усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак, з незалежних від нього причин, у видачі такого їй було відмовлено. Водночас, суд не приймає до уваги доводи третьої особи [PERSON] , якими вона обґрунтовує заперечення проти задоволення позову з огляду на таке. Посилання третьої особи на намір померлого припинити діяльність селянського (фермерського) господарства не мають правового значення для вирішення даного спору, оскільки сам по собі намір не тягне припинення юридичної особи у встановленому законом порядку. Крім того, обставини, на які посилається третя особа, зокрема щодо особистих відносин із позивачем та невиконання ним обіцянок про надання допомоги, не стосуються предмета доказування у даній справі та не впливають на наявність у позивача права на спадкування майнових прав засновника фермерського господарства. Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved