Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Представник позивача ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Тертиця Т.В. звернулась до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] , зареєстрованої за адресою [ADDRESS] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 61 806 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.10.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір №1464-3969. Відповідачем електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 16 500 грн. на строк 300 днів зі сплатою відсотків за користування. Оскільки Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконала, тому станом на 29.12.2025 року утворилась заборгованість за Договором про надання кредиту в розмірі 61 806, 00 гривень, що складається з: суми по тілу кредиту 16 500 гривень; суми прострочених платежів по процентах 41 876 гривень та заборгованості за штрафами 3 430 гривень. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 28.01.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 28.01.2026 року від відповідачки [PERSON] до суду надійшли заперечення щодо позовної заяви, відповідно до яких, остання просить суд зменшити розмір штрафних санкцій. 02.02.2026 року до суду надійшли додаткові пояснення [PERSON] , відповідно до яких, відповідачка вже на наступний день після укладення кредитного договору сплатила 10 000 гривень, що підтвердило її добросовісний намір виконувати зобов`язання та зменшити суму заборгованості. 03.02.2026 року від відповідачки [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів, мотивую тим, що .. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, відповідачка відзив щодо позову не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.10.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено кредитний договір №1464-3969. Відповідачем електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 16 500 грн. на строк 300 днів зі сплатою відсотків за користування. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 16 500,00 грн, що підтверджується довідкою про перерахуванн суми кредиту №1464-3969 від 27.10.2024 року. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Відповідачка [PERSON] належним чином не виконала свої зобов`язання за Кредитним договором та станом на 29.12.2025 року утворилась заборгованість за Договором про надання кредиту в розмірі 61 806, 00 гривень, що складається з: суми по тілу кредиту 16 500 гривень; суми прострочених платежів по процентах 41 876 гривень та заборгованості за штрафами 3 430 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №1464-3969 від 27.10.2024 року. Разом з тим, суд враховує додаткові пояснення відповідачки [PERSON] , відповідно до яких, остання стверджує, що на наступний день після укладення кредитного договору, нею було внесено 10 000 гривень у рахунок погашення кредиту. Однак, на підтвердження зазначених даних обставин відповідачкою не подано належний та допустимих доказів, які б свідчили про здійснення відповідного платежу, зокрема платіжних інструкцій, квитанцій чи інших доказів проведення фінансової операції. Крім того, зі змісту наданого позивачкою розрахунку заборгованості не вбачається відомостей про внесення відповідачкою платежу у розмірі 10 000 гривень у рахунок погашення тіла кредиту. За таких обставин, суд приходить до висновку, що наведені відповідачкою пояснення носять характер непідтверджених тверджень, які не спростовані належними доказами у розумінні статей 76-81 ЦПК України, а відтак не можуть бути покладені судом в основу висновків при вирішенні спору. Щодо клопотання про витребування доказів у позивача копії кредитного договору, документів щодо стану кредиту, детального розрахунку заборгованості, а також документів, які підтверджують право позивача на пред`явлення вимог саме до неї. Вирішуючи подане клопотання, суд виходить із такого. За змістом положень ЦПК України, учасник справи має право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них копії, подавати заяви та клопотання, а витребування доказів судом застосовується у разі, якщо учасник справи обґрунтує неможливість самостійно одержати відповідні докази або якщо такі докази відсутні у матеріалах справи. До позовної заяви позивач зобов`язаний додати наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Як вбачається з матеріалів справи, разом із позовною заявою позивачем уже подано документи, на які він посилається як на підставу своїх вимог, зокрема кредитний договір та розрахунок заборгованості. Отже, документи, витребування яких просить здійснити відповідач, уже перебувають у розпорядженні суду та є складовою матеріалів цивільної справи. За таких обставин, підстави для повторного витребування вказаних документів у позивача відсутні, оскільки фактично клопотання зводиться не до необхідності одержання нових чи недоступних доказів, а до повторного надання відповідачу документів, які вже долучені до справи та з якими вона як учасник процесу має право ознайомитися в установленому законом порядку. Крім того, відповідач не була позбавлена можливості ознайомитися з матеріалами справи безпосередньо в суді, а також, в підсистемі ЄСІТС, через електронний кабінет «Електронний суд», де учасникам справи забезпечується доступ до процесуальних документів в електронній формі з урахуванням положень процесуального закону. Суд також бере до уваги, що на звернення відповідача позивачем було надано письмову відповідь, у якій роз`яснено, що копія позовної заяви разом із доданими до неї документами надсилалася відповідачу до подання позову до суду, а також зазначено про право відповідача на ознайомлення з усіма матеріалами справи у суді. Зміст такої відповіді не спростовує наявності у відповідача процесуальних механізмів доступу до відповідних документів. Сам по собі факт незадоволення позивачем позасудового запиту відповідача не є підставою для витребування доказів судом, якщо відповідні документи вже містяться у справі та можуть бути безпосередньо досліджені судом і сторонами під час розгляду. У зв`язку з цим, суд доходить висновку, що заявлене клопотання є необґрунтованим і задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. На спростування розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», відповідачка відзиву відносно позову до суду не подала. Таким чином, умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на дату даного звернення залишається непогашеною. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України - у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тому вимога в частині стягнення штрафних санкцій з [PERSON] за кредитним договором підлягає відмові. За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2 662,40 грн.

Outcome: partial