Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

У березні 2025 року позивач ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернувся до суду із позовом [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд: стягнути з відповідача на заборгованість за кредитним договором №99175494 від 21.01.2021 року у розмірі 38288,80 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.01.2021 року відповідач, ознайомившись з умовами Публічної пропозиції на укладання договору про надання позики ТОВ «ФК «Профіль», підписанням Заяви-приєднання №99175494 підтвердив, що акцептує Публічну пропозицію ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРОФІЛЬ", яка розміщена на сайті Фінансової Компанії: casharing.com.ua в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства), Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають Договір про надання позики, укладання якого підтвердив і зобов`язався виконувати його умови. Договір вважається укладеним з дня отримання Фінансовою Компанією заповненої та підписаної відповідачем Заяви-приєднання до Договору, свої примірники Заяви приєднання відповідач отримав в день укладання Договору. 21.12.2021 р. між ТОВ «ФК «Профіль» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 21122021, за яким первісний кредитор передав ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги до відповідача, за яким ТОВ ««ДІДЖИ ФІНАНС» набув права грошової вимоги до відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 38288,80 грн., із яких:заборгованість за тілом кредиту становить 24702,48 грн.; заборгованість за відсотками становить 13586,32 грн. Відповідач добровільно взятих на себе зобов`язань не виконує, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Ухвалою суду від 15.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав. Приймаючи до уваги викладене, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, що судом ухвалено про заочний розгляд справи, то в відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Заяви-Анкети на приєднання до договору про надання позики №99175494 від 21.01.2021 року, паспорту споживчого кредиту, які були підписані відповідачем та представником ТОВ «ФК «Профіль», між ними було укладено Договір про споживчий кредит. Відповідач підписав Заяву-Анкету №99175494, відповідно до якої відповідачу видається позика у сумі 24702,48 грн, строком на 12 місяців (з 21.01.2021 по 20.01.2022) з процентною ставкою 0,0001% річних, комісією за управління позикою 5,0%, разовою комісією 2245,68 грн. Заява-Анкета №99175494 від 21.01.2021 містить графік платежів, погоджений сторонами та відповідно до якого встановлено кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення позики та сплати процентів за користування кредитом, комісію за управління позикою. 21.01.2021 відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту, яким погоджено такі самі умови кредитування. Підписуючи Заяву-Анкету відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання фінансових послуг, Тарифами, Паспортом споживчого кредиту, Договором про надання позики, Таблицею обчислення вартості позики для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання позики, які йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення та складають Договір про надання позики, підтвердила, що погоджується з усіма пунктами цієї Заяви-Анкети. Відповідач не надав своєчасно ТОВ «ФК «Профіль» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно умов Договору факторингу № 21122021 від 21.12.2021 року, ТОВ «ФК «Профіль» відступлено право вимоги за Кредитним Договором №99175494 від 21.01.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги до відповідача. Згідно витягу з додатку до договору факторингу розмір заборгованості відповідача за договором №99175494 від 21.01.2021 року складає 38288,80 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 24702,48 грн.; заборгованість за відсотками 13586,32 грн. Згідно розрахунку заборгованості станом на 21.12.2021 року, розмір заборгованості відповідача за договором №99175494 від 21.01.2021 року складає 38288,80 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 24702,48 грн.; заборгованість за відсотками 13586,32 грн. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надавши оцінку наданим сторонами доказам, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт укладення між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору, належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань за кредитним договором, неналежне виконання зобов`язання відповідачем. При цьому, відповідачем, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не спростовано належними та допустимими доказами розмір заборгованості, не надано доказів неналежного виконання зобов`язання первісним кредитором, зокрема не надано доказів прострочення кредитора, не надано власного контррозрахунку заборгованості, підтвердженого відповідними доказами. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. В матеріалах справи відсутні докази вручення відповідачу повідомлень про заміну сторони (кредитора) у спірному зобов`язанні. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, позивач, уклавши 21.12.2021 з ТОВ «ФК «Профіль» договір факторингу №21122021, який на час розгляду справи не розірваний та не визнаний в установленому законом порядку недійсним, на законних підставах набуло прав кредитора за договором № 99175494. Виходячи з наведеного вище, до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором№99175494 від 21.01.2021 року. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання позивача про наявність заборгованості та її розміру, суду не надано. На час розгляду справи судом відповідачем не надано жодних даних, які б свідчили про погашення заборгованості у добровільному порядку. Приймаючи до уваги вищевикладене, що відповідач не належним чином виконує свої зобов`язання, суд позовні вимоги задовольняє і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №99175494 від 21.01.2021 року в розмірі 38288,80 грн. Відповідно до ст. ст. 133,141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу позивача у сумі 6000,00 грн., суд зазначає наступне. За приписами ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За нормами ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Нормою ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги №42649746 від 01.04.2024 року, укладений між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом Білецьким Б.М.; додаткову угоду №0011749908286 від 24.06.2024 року до договору про надання правничої допомоги №42649746 від 01.04.2024 року; акт виконаних робіт, в якому зазначена послуга, яка надається, кількість годин та вартість. Згідно опису обсягу та видів виконаних робіт на професійну правничу допомогу, витрати складаються: правовий аналіз обставин спірних правовідносин 1,5 год. -2250,00 грн., складання позовної заяви 3 год. 3000,00 грн., формування додатків до позовної заяви 1 год. -750,00 грн. Склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу, здійснений адвокатом на загальну суму 6000,00 грн. не є співмірним зі складністю справи, часом (5,5 годин), витраченим адвокатом на надання послуг, пов`язаних з правовим аналізом обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів, складання позовної заяви та формування додатків до позову, оскільки справа за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення заборгованості є типовою для позивача, не представляє для адвоката складності та не потребує окремих консультацій або розробку позиції захисту по кожній конкретній справі цієї категорії. Застосовуючи зазначені вище критерії розумності розміру заявлених до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи характер спірних правовідносин у справі, суд дійшов висновку, що справедливим буде стягнення з відповідача на користь відповідача в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу грошових коштів у розмірі 3000 грн.

Outcome: approved