Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

До Рівненського районного суду Рівненської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» (далі - Позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» заборгованість за кредитним договором №1932376 від 05.07.2025 року в сумі 49 280,00 грн., яка складається з 27 500 грн. тіло кредиту та 21 780 грн. нараховані проценти, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати за відправку документів відповідачу у розмірі 103,50 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.07.2025 року ТОВ «ФК «Абекор» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «АБЕКОР» уклали електронний кредитний договір №1932376. Строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення 22.09.2025 року. У позовній заяві позивач стверджує, що він виконав свої зобов`язання перед позичальником та надав їй кредит в сумі 27 500,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника, відповідно до квитанції за сплату №20274-1363-233088787 від 05.07.2025 року на банківську платіжну картку № [NUMBER] зараховано грошові кошти в сумі 27 500,00 грн., що здійснювалось за допомогою системи EasyPay, час операції 05.07.2025 р. в 17:02:37. 03.08.2025 року відповідачка уклала Додаткову угоду до кредитного договору №1932376 від 05.07.2025 року на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, сторони погодили, що строк кредитування складає кількість днів користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 22.10.2025 року. Позивач у позовній заяві зазначає, що у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору у відповідачки виникла прострочена заборгованість перед позивачем в розмірі 49 280,00 грн., яка складається з 27 500 грн. тіло кредиту та 21 780 грн. нараховані проценти 12.01.2026 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання вказала про те, що погоджується з сумою заборгованості зі тілом кредиту, однак не погоджується з сумою нарахованих відсотків, оскільки вважає, що така сума повинна бути меншою, оскільки договір укладався на строк 80 днів, а відсотків нараховано за строк кредиту 110 днів. Однак, відповідач зазначає про те, що не пролонгувала договір на строк 110 днів, а підписувала договір лише на 80 днів. Докази на підтвердження продовження строку договору у матеріалах відсутні. Погоджується з сумою процентів нарахованих на строк дії договору у 80 днів. Просила частково задоволити позовні вимоги в частині стягнення 27 500,00 грн. як тіла кредиту та 15 109,90 грн. відсотків за кредитом. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 12.11.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 10:30 год. 28.11.2025 року. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 28.11.2025 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та ухвалено витребувати докази в АТ КБ «ПриватБанк», судове засідання відкладено до 15:45 год. 29.12.2025 року. 29.12.2025 року судове засідання відкладено за клопотанням відповідачки до 11:50 год. 29.01.2026 року. 29.01.2026 року судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідачки до 08:45 год. 10.03.2026 року. У судове засідання 10.03.2026 року сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи. При цьому, у позовній заяві позивач просив суд, розглянути справу за відсутності представника позивача, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи або ж про розгляд справи без її участі до суду не подавала. Разом з тим, суд враховує той факт, що 12.01.2026 року відповідачкою подано до суду відзив на позовну заяву, де вона висловила свою позицію у справі. Таким чином, суд приходить до висновку проводити розгляд справи у відсутність представника позивача та відповідачки, за наявних у розпорядженні суду доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 05.07.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» (далі - кредитор) та [PERSON] (далі - позичальник) укладено кредитний договір №1932376 (далі - кредитний договір), який підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором z67788 о 17:02 05.07.2025 року. Відповідно до п.1.1, п.п.1.1.1 кредитного договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС кредитора, доступ до якої забезпечується позичальнику через сайт. Електронна ідентифікація позичальника в ІКС кредитора здійснюється при вході позичальника в Особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки кредитором правильності введення коду, що є електронним підписом позичальника та направлений кредитором на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході. При цьому, позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до сайту/ІКС кредитора. На умовах цього договору, кредитор надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з п.п.1.2, 1.3 кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає: 27 500 грн. 00 коп. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до «22» вересня 2025 року (включно). У п.п. 1.4.1, 1.4.2, 1.7, 1.8, 1.9, 1.10 кредитного договору визначено, що базова процентна ставка 0.9900% в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом; основна процентна ставка 0.99% в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом. Денна процентна ставка на дату укладення договору складає: 0.15 % в день. Розрахунок денної процентної ставки: (3 403.13 грн/27 500 грн 00 коп.)/80 дн. х 100% = 0.15 % в день. Загальні витрати за кредитом на дату укладення договору складають: 3 403.13 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: 235.36% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 30 903.13 грн. Відповідно до п.2.1 кредитного договору, кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , що емітована банком України. Згідно з п.5.3.1. кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредитору суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Відповідно до паспорта споживчого кредиту основні умови кредитування наступні: сума кредиту 27 500,00 грн.; строк кредитування обраний клієнтом 80 днів; тип процентної ставки: фіксована; загальні витрати за кредитом 3 403,13 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника 30 903,13 грн., реальна річна процентна ставка, відсотків річних 235,36%. Паспорт споживчого кредиту підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором: 17:01, 05.07.2025 року, t45212. Довідкою Log file за кредитним договором №1932376 від 05.07.2025 року підтверджується, що [PERSON] , з якою укладено кредитний договір №1932376 від 05.07.2025 року, ідентифікована Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор». Виконання кредитного договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» підтверджується довідкою про надання інформації за Вих. №7/16967 від 24.10.2025 року, ТзОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» відповідно до якої ТОВ «ФК «Абекор» надав кошти у розмірі 27 500,00 грн. 05.07.2025 року о 17:02 год., номер картки [NUMBER] , ID платежу 1635169384, статус «успіх». Згідно Додаткової угоди від 17:07 03 серпня 2025 року до Кредитного договору №1932376 від 05.07.2025 року ТОВ «ФК Абекор» та відповідачка [PERSON] уклали Додаткову угоду та сторони домовилися продовжити строк кредиту на 80 днів та внесли наступні зміни до Договору: на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, сторони погодили, що строк кредитування складає кількість днів користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 22.10.2025 року. Детальні терміни дати (повернення) кредиту та сплати процентів в період пролонгації визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для Позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком 1 до цього Договору. Кількість платежів в період пролонгації - 2 платежі: 1- й платіж через 30 днів, 2 й платіж через 50 днів. Основна процентна ставка 0,99% в день, денна процентна ставка 0,43%; орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою складає 2206%; орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою складе: 37 028,75 грн. Вказана Додаткова угода підписана [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором: 17:07, 03 серпня 2025 року, v63805. У відповідь на ухвалу суду про витребування доказів, АТ КБ «Приват Банк» повідомив, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] та 05.07.2025 року на вказану карту було зараховано кошти в сумі 27 500 грн., а також надано виписку по рахунку. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідачка має заборгованість за кредитним договором №1932376 від 05.07.2025 року в сумі 49 280,00 грн., яка складається з 27 500 грн. тіло кредиту та 21 780 грн. нараховані проценти. У відзиві на позовну заяву відповідачка не погодилася з сумою нарахованих відсотків та заперечувала ініціювання пролонгації договору на строк 110 днів, тому нараховані проценти за цей строк у розмірі 7 350,90 грн. вважає неправомірними. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зіст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). За положеннями ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором №1932376 від 05.07.2025 року, перерахувавши 05.07.2025 одним платежем 27 500,00 грн. на картку, вказану позичальником у договорі, що підтверджується наданою позивачем довідкою про надання інформації за Вих. №7/16967 від 24.10.2025 року, ТзОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» відповідно до якої ТОВ «ФК «Абекор» надав кошти у розмірі 27 500,00 грн. 05.07.2025 року о 17:02 год., номер картки [NUMBER] , ID платежу 1635169384, статус «успіх». Згідно Додаткової угоди від 17:07 03 серпня 2025 року до Кредитного договору №1932376 від 05.07.2025 року ТОВ «ФК Абекор» та відповідачка [PERSON] уклали Додаткову угоду та сторони домовилися продовжити строк кредиту на 80 днів та внесли наступні зміни до Договору: на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, сторони погодили, що строк кредитування складає кількість днів користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 22.10.2025 року. Детальні терміни дати (повернення) кредиту та сплати процентів в період пролонгації визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для Позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком 1 до цього Договору. Кількість платежів в період пролонгації - 2 платежі: 1- й платіж через 30 днів, 2 й платіж через 50 днів. Основна процентна ставка 0,99% в день, денна процентна ставка 0,43%; орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою складає 2206%; орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою складе: 37 028,75 грн. Вказана Додаткова угода підписана [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором: 17:07, 03 серпня 2025 року, v63805. Так, відповідачка у своєму відзиві заперечує щодо пролонгації будь-яких угод про продовження строку кредитування. Суд погоджується з такими твердженнями відповідачки з огляду на таке. Так, в матеріалах справи міститься Довідка Log file за кредитним договором №1932376 від 05.07.2025 року, якою підтверджується, що [PERSON] , з якою укладено кредитний договір №1932376 від 05.07.2025 року, ідентифікована Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» та у вказаній Довідці конкретно розписано дії, які вчинялися [PERSON] , а саме вхід до особистого кабінету, направлення заявки на отримання кредиту, підписання паспорта кредиту, направлення кредитного договору, направлення електронного підпису, з конкретизацією дати вчинення таких дій та часу. Разом з тим, така Довідка не містить жодних даних про підтвердження факту укладення Додаткової угоди з [PERSON] від 03.08.2025 року, отримання відповідачкою електронного підпису для укладення такої угоди. А отже, суд не може достовірно переконатися у дійсності укладення такої Додаткової угоди з [PERSON] від 03.08.2025 року, з огляду також на те, що відповідачка заперечує факт пролонгації кредитного договору на строк 110 днів, стверджує, що укладала кредитний договір строком на 80 днів. Таким чином, при розрахунку заборгованості, суд вважає за доцільне взяти до уваги нарахування відсотків відповідачці згідно умов кредитного договору №1932376 від 05.07.2025 року. Так, згідно п.1.4.1. Договору, базова процентна ставка 0.9900% в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом. Згідно п.1.4.2 Договору Основна процентна ставка 0.99 % в день, що застосується протягом другого періоду користування кредитом. Відповідно до п.1.4.3. Договору Акційна процентна ставка, що застосовується відповідно до наступних умов: 0.2475% в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом (крім випадку якщо Позичальник скористався першою акційною ставкою або уклав додаткову угоду про продовження строку кредиту, де дана акційна ставка буде застосована до дати такого укладення (включно), якщо Позичальник своєчасно сплатить перший платіж не пізніше строку та не менше суми, що встановлені в початковому Графіку платежів (+3 календарні дні додатково для виконання вказаного зобов`язання) або у вказаний строк укладе додаткову угоду про продовження строку кредиту (пролонгацію)). Якщо Позичальник не має права на отримання знижки на умовах акційної ставки, акційна ставка в цьому полі буде дорівнювати розміру базової ставки, яка відповідно діє в цей період, у зв`язку з чим ця умова Договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для Позичальника. В даному випадку, Позичальник, як учасник Програми лояльності, отримує від Кредитора індивідуальну знижку на базову процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Позичальник за базовою процентною ставкою протягом першого періоду користування кредитом (його частини), а у випадку пролонгацій до дати пролонгації (включно), буде перераховано за акційною процентною ставкою, відповідно до вищезазначених умов. У випадку, невиконання Позичальником умов для отримання індивідуальної знижки від Кредитора, користування кредитом для Позичальника здійснюється за базовою процентною ставками протягом першого періоду користування кредитом (без застосування знижки) на звичайних (базових) умовах, що передбачені цим Договором га доступні для інших споживачів (позичальників), які не мають окремих індивідуальних знижок базової процентної ставка. При цьому, Позичальник розуміє та погоджується, що застосування акційної процентної ставки с виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання цим вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Позичальник погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Позичальником права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується базова процентна ставка, при цьому застосування базової процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Позичальника, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах базовою процентної ставки. Отже, таким чином, з урахуванням положень кредитного договору №1932376 від 05.07.2025 року, а також наявних у розпорядженні суду доказів та позиції відповідачки, з огляду на відсутність підтверджуючих доказів про факт укладення відповідачкою додаткової угоди від 03.08.2025 року, суд вважає за доцільне здійснити розрахунок заборгованості згідно умов нарахування відсотків, які передбачені умовами кредитного договору №1932376 від 05.07.2025 року. Так, оскільки відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором №1932376 від 05.07.2025 року не виконала, що також було підтверджено нею у відзиві на позовну заяву, за відповідачкою утворилася заборгованість по тілу кредиту у сумі 27 500,00 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] . Що стосується нарахування процентів за користування кредитними коштами за договором №1932376 від 05.07.2025 року, то суд покликається на положення п.1.4.1-1.4.3 Договору, оскільки в разі незастосування акційної ставки та не укладення додаткової угоди, нарахування відсотків Позичальнику слід здійснювати за базовою процентною ставкою, яка згідно умов договору становить 0,9900% в день. Таким чином, за 80 днів строку кредитування за договором №1932376 від 05.07.2025 року, з відповідачки підлягає стягненню відсотків на суму 21 780,00 грн. (30 днів * базову процентну ставку 0.9900%, 50 днів * основну процентну ставку 0.99%). Тобто, такий розрахунок розміру відсотків, здійснений судом відповідає нарахованому розміру відсотків позивачем для відповідачки. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачкою було погашено заборгованість 03.08.2025 року на суму 2 041,8 грн Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №1932376 від 05.07.2025 року на загальну суму 47 238,2 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог, що становить 2 322 (дві тисячі триста двадцять дві) грн. 03 коп. (2 422,40 грн.*47 238,2 грн/49 280,00 грн); в іншій частині сплачений судовий збір покладається на позивача та відшкодуванню не підлягає. Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки витрат за відправку документів у розмірі 103,50 грн, то слід зазначити, що такий вид судових витрат не передбачений ст.133 ЦПК України, крім того, у відповідності до ч.1 ст.177 ЦПК України та ч.7 ст.43 ЦПК України, учасник справа зобов`язаний надати доказ надсилання матеріалів, зокрема, в тому числі, і позовної заяви, іншим учасникам процесу та у разі відсутності в учасника електронного кабінету документи надсилаються у паперовій формі листом з описом вкладення. Таким чином, з урахуванням наведеного, направлення позивачем позовної заяви з документами на її обгрунтування, є процесуальним обов`язком позивача, як учасника процесу, та за здійснення таких процесуальних дій стягнення плати чинним законодавством не передбачено.

Outcome: approved