Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивує тим, що 09.06.2023 між ПрАТ «СК «Уніка» та ТОВ «Ужсіті» було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу БМВ, номерний знак [NUMBER] . Вказує, що 06.03.2024 року в с. Сторожниця Закарпатської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , та автомобіля «БМВ», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначає, що постановою Ужгородського міськорайонного суду Закарпатської області від 04.04.2024 року по справі №308/4838/24, відповідача було визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Зауважує, що на підставі заяви потерпілої особи, Договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі вимог ЗУ «Про страхування», ПрАТ «СК «Уніка» складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 218 281 грн., які перераховано на СТО для проведення відновлювального ремонту. Представник позивача вказує, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ "СК "Альфа-Гарант" згідно полісу №218399923, ліміт відповідальності страховика становить 160 000 грн., франшиза 1 600 грн. За таких обставин відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинна відшкодувати ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» різницю між сумою страхового відшкодування сплаченою за договором добровільного страхування наземного транспорту №082008/4615/0000008 та сумою страхового відшкодування, виплаченою за полісом №218399923, а саме: 218 281 грн. 158 400 грн. (з урахуванням франшизи) = 59 881 грн. Враховуючи наведене, що позивач просить стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 59 881 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився та згідно прохальної частини позовної заяви просить провести розгляд справи без його участі. Відповідач також не скористалася правом на участь у судовому засіданні та подала заяву з проханням розглянути справи без її участі, позовні вимоги визнає. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06.03.2024, о 16.05 год., в с. Сторожниця, по вул. Перемоги, 31, Ужгородського району, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», номерний знак [NUMBER] , не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змоги постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не дотрималася безпечного інтервалу, у результаті чого втратила керування та допустила зіткнення з автомобілем «BMW X7», номерний знак [NUMBER] , який виїжджав заднім ходом із припаркованого місця, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. З наявної в матеріалах справи копії постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.04.2024 року вбачається, що громадянку [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП за результатами вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом також встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб БМВ, номерний знак [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ «СК «Уніка» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №082008/4615/0000008, а транспортний засіб ВАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER] , був застрахований в ПрАТ «СК «Альфа-Гарант» згідно полісу №218399923. З матеріалів справи встановлено, що на підставі заяви потерпілої особи складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 218 281 грн., які перераховано ФОП « [PERSON] » згідно платіжної інструкції №151007 від 22.03.2024 з призначенням платежу страхове відшкодування за договором №082008/4615/0000008. Одночасно, на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ "СК "Альфа-Гарант" згідно полісу №218399923, ліміт відповідальності страховика становить 160 000 грн. (франшиза 1 600 грн.), яка не покриває суму виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту №082008/4615/0000008. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичними розміром і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, як особа, відповідальна за завданий збиток, повинен відшкодувати позивачу різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченою за договором добровільного страхування наземного транспорту №082008/4615/0000008, та сумою виплаченого страхового відшкодування виплаченою за полісом №218399923, а саме 59 881 грн. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми відшкодованої матеріальної шкоди є обґрунтованою та підлягає до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» судові витрати зі сплати судового збору. Одночасно, за приписами ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За такого, суд вважає за необхідне повернути позивачу п`ятдесят відсотків судового збору, сплаченого згідно платіжної інструкції №000570 від 28.07.2025 у розмірі 1 514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн., а решту судових витрат необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Позивач просить стягнути з відповідача 8 000,00 грн. понесених витрат на правову допомогу та приймаючи до уваги визнання позову відповідачем суд дійшов до висновку, що представником позивача обґрунтовано належними доказами заявлену суму витрат на правову допомогу, тому така вимога підлягає до задоволення.

Outcome: approved