Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

До Вінницького районного суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказує, що 14.02.2010 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося. Шлюбні відносини протягом останніх п`яти років значно погіршились. Постійні приниження, образи, погрози призвели до повного переконання позивачки, що їх шлюб розпався, існує формально, його необхідно розірвати. Примирення між ними не можливе. За вказаних обставин позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем та відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 1а). В судове засідання позивачка не з`явилася, однак попередньо подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечує, справу просить розглянути без участі позивачки. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання також не з`явився, попередньо подав до суду заяву про проведення судового засідання без участі, згідно якої не заперечує з приводу задоволення позову, справу просив розглянути без його участі. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 14.02.2010 між відповідачем [PERSON] та позивачкою [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 197, позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] виданим 14.02.2010 (а.с. 11). В сторін по справі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження (а.с. 6, 7). Згідно з позовною заявою та письмовими заявами сторін встановлено, що сторони дійшли переконання, що їхній шлюб існує лише формально, примирення між ними неможливе. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Беручи до уваги зазначене сторонами по справі, на даний час суд встановив, що їхня сім`я розпалась остаточно і збережена бути не може, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно поданої заяви, позивач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », що відповідає вимогам закону. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 211, 20 грн (а.с. 1). Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved