Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Позивач, УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОГО АГЕНСТВА З РОЗВИТКУ МЕЛІОРАЦІЇ, РИБНОГО ГОСПОДАРСТВА ТА ПРОДОВОЛЬЧИХ ПРОГРАМ У МИКОЛАЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, через свого представника Гуріну Я.В. за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернувся у Заводський районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заподіяної майнової шкоди у розмірі 92 514,00 грн та судових витрат. В обґрунтування позову представник зазначив, що постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.04.2025 у справі № 490/1283/25 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП. Вказав, що у ході судового розгляду було встановлено, що 14.02.2025 близько 16:30 год [PERSON] , знаходячись у акваторії річки Інгул, м. Миколаїв Миколаївської області, на Аляудському мосту, здійснив вилов забороненим способом «багріння» водних біоресурсів, а саме: карася сріблястого у кількості 3 особини, судака звичайного у кількості 23 особини, сазана у кількості 1 особина, плоскирки у кількості 1 особина, із застосуванням забороненого знаряддя лову трьома одинарними, з`єднаними між собою з грузилом, гачками без блешні, природної або штучної принади «драч» (відстань від цівки до кінчика жала - 45 мм), чим грубо порушив вимоги підпункту 8 пункту 1, підпункту 1 пункту 4, підпункту 3 пункту 4 Розділу IV Правил любительського рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 за №700, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 16 листопада 2022 року за №1412/38748, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.4 ст. 85 КУпАП, в результаті чого своїми протиправними діями Відповідач заподіяв матеріальну шкоду рибним запасам України. [PERSON] 14.02.2025 о 16:30 год був виявлений на місці вчинення даного правопорушення працівниками відділу охорони водних біоресурсів Рибоохоронний патруль Управління Державного агентства з розвитку меліорації та рибного господарства у Миколаївській області, в зв`язку з чим головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Миколаївського рибоохоронного патруля Ілюком М.В. був складений відносно Відповідача протокол про адміністративне правопорушення №000250/55 від 14.02.2025 за ч. 4 ст. 85 КУпАП. У позові зазначив, що вказаними протиправними діями відповідач заподіяв збитки рибному господарству на суму 92 514,00 грн, розраховану відповідно до такс, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2023 за №1042 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». На тепер вказана сума шкоди, заподіяна рибним запасам України, відповідачем в добровільному порядку не відшкодована, як наслідок, інтереси держави не поновлено. У зв`язку з неможливістю врегулювання даного спору у позасудовому порядку, позивач звернувся в суд з цим позовом. Ухвалою суду від 05.01.2026 провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Заводського районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. За адресою проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, яка повернулась з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд встановив наступне. Постановою Центрального районного суду міста Миколаєва від 25.04.2025 у справі про адміністративне правопорушення № 490/1283/25 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 грн з конфіскацією заборонених знарядь лову у дохід держави. Як слідує з вказаної постанови, 14.02.2025 о 16:30 год [PERSON] у м. Миколаєві, Центральний район, р. Інгул, Аляудський міст, здійснював вилов водних біоресурсів за допомогою спінінга, оснащеного забороненим знаряддям лову, а саме трьома одинарними з`єднаними між собою грузилом гачками без блешні, природної або штучної принади, відстань від цівки до кінчика жала 45 мм. Виявлений під час лову методом багріння, під час проведення огляду виявлені водні біоресурси, у яких наявні механічні пошкодження, порізи зовнішніх покривів, а саме: судак звичайний-23 екз, розмір 16-18 см, карась сріблястий-3 екз, розмір 15 см, сазан-1 екз, розмір 16 см, плоскирка-1 екз, розмір 14 см, чим порушив вимоги розділу IV п. 1 п.п. 8, п. 2 п.п. 1, п. 4 п.п. 3 "Правил любительського і спортивного рибальства". Згідно з описом об`єктів лову (добування), вилучених у порушника та опису-оцінки знарядь лову від 14.02.2025 у відповідача вилучено: судак звичайний 16-18 см 23 екз, вага 2кг; карась сріблястий 15 см 3 екз, вага 0,5 кг; сазан 16 см 1 екз, вага 0,5 кг; плоскирка 14 см 1 екз, вага 0,2 кг. Також вилучено знаряддя спінінг АLBATROS 2.0 оснащений забороненим знаряддям лову типу «Драч» у кількості 1 шт. З опису об`єктів лову (добування), вилучених у [PERSON] від 14.02.2025 слідує, що вартість вилучених у відповідача об`єктів лову склала суму 92 514,00 грн. Розрахунок заподіяної шкоди здійснений відповідно до порожень Постанови КМУ № 1042 від 29.09.2023 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів», зокрема, було розраховано, що: -судак звичайний 16-18 см 23 екз х 3 587,00 (17,00*211) = 82 501,00 грн; -карась сріблястий 15 см 3 екз х 1 581,00 (17,00*93) = 4 743,00 грн; -сазан 16 см 1 екз х 3706,00 (17,00*218) = 3 706,00 грн; -плоскирка 14 см 1 екз х 1564,00 (17,00*92) = 1564,00 грн 23.06.2025 Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області надіслало відповідачу Претензію № 38.7-10/40 про сплату суми завданих збитків у добровільному порядку, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією відповідної Претензії. Проте, відповідачем, в добровільному порядку не відшкодовано шкоди, заподіяної рибному господарству внаслідок порушень правил рибальства. Статтею 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», визначено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, серед іншого, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі (абзац другий частини першої статті 3). Згідно з статтею 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси (водні біологічні ресурси) - сукупність водних організмів (гідробіонтів), життя яких неможливе без перебування (знаходження) у воді. До водних біоресурсів належать прісноводні, морські, анадромні та катадромні риби на всіх стадіях розвитку, круглороті, водні безхребетні, у тому числі молюски, ракоподібні, черви, голкошкірі, губки, кишковопорожнинні, наземні безхребетні у водній стадії розвитку, водорості та інші водні рослини. У статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» зазначено, що добування (вилов) - це вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про тваринний світ» до спеціального використання об`єктів тваринного світу належать усі види використання тваринного світу (за винятком передбачених законодавством випадків безоплатного любительського і спортивного рибальства у водних об`єктах загального користування), що здійснюються з їх вилученням (добуванням, збиранням тощо) із природного середовища. Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про тваринний світ», користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу. Згідно з статтею 52-1 Закону України «Про тваринний світ» для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання, серед іншого, монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Відповідно до пункту 1 розділу IV Правил любительського рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19.09.2022 № 700 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 16.11.2022 за № 1412/38748, забороняється добування (вилов) такими знаряддями лову: сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову, за винятком раколовок конструкції «хапка» та підсак, встановлених цими Правилами розмірів; вогнепальною зброєю; пневматичною зброєю, за виключенням підводної рушниці; гарпунами, острогами, луками, арбалетами та іншими колючими знаряддями лову за виключенням не заборонених цими Правилами гачкових знарядь лову та елементів підводних рушниць; давлячими, капканоподібними знаряддями лову; електроловильними системами (електровудки, електрогони, електрошокери, ультразвукові прилади тощо); гачковими, у тому числі нахлистовими, донними, поплавковими, зимовими вудками, жерлицями (кружками) та спінінгами всіх видів з використанням штучної або природної принади у разі, якщо загальна кількість гачків перевищує сім одиниць на одного рибалку; одинарними з`єднаними між собою, подвійними і потрійними гачками без блешні, природної або штучної принади; підсакою діаметром більше 100 см або «хваткою» («павуком») розмір яких перевищує 1 ? 1 м із кроком вічка сіткового полотна більше 10 мм для добування (вилову) раків, живця та принад; механічними пристроями (засобами) для протягування сіток та інших сіткових знарядь добування (вилову) під кригою; механічними, напівмеханічними засобами та знаряддями лову, у тому числі всіма видами драг та неводів; підсакою (сачком) діаметром більше 70 см або будь-якої іншої форми, із загальною довжиною сторін більше 220 см, із кроком вічка менше 8 мм для добування (вилову) мідій, рапанів та креветок, та кроком вічка менше 3 мм для добування (вилову) гамаруса та мотиля; раколовками конструкції «хапка» з діаметром більше 70 см, кроком вічка більше 22 мм у кількості більше однієї одиниці на одного рибалку; іншими забороненими законодавством знаряддями лову. Згідно з частиною першою статті 68, частиною першою статті 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища"порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до статті 20 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Частиною 1статті 63 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Аналіз наведених спеціальних правових норм у галузі охорони навколишнього середовища дає підстави для висновку про те, що незаконне вилучення водних біоресурсів, у тому числі, і риби із середовища їх перебування є окремим видом правопорушення, за яке передбачена, зокрема, матеріальна відповідальність у виді відшкодування шкоди відповідно до визначених розмірів (такс). Водночас, загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду закріплені в статті 1166 ЦК України. Так, частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено що, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Постанова Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.04.2025 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП набрала законної сили. Відомості про її оскарження матеріали справи не містять. Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Питання про стягнення з [PERSON] шкоди заподіяної незаконним виловом водних біоресурсів не вирішувалося при розгляді адміністративної справи. Відповідно до приписів ст. 47 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища, у тому числі, за рахунок грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, утворюються Державний та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди. Згідно з п.7 ч.3 ст. 29, п.4 ч.1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, належать до надходжень Державного та місцевих бюджетів і сплачуються на рахунки спеціальних фондів Державного, обласних та місцевих бюджеті. За таких обставин, суд вважає, що між протиправними діями відповідача та шкодою, завданою рибному господарству є прямий причинний зв`язок, вина відповідача у заподіянні шкоди, завданої внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, у розмірі 92 514,00 грн доведена в повному обсязі, а тому визначена шкода підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн, витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved