Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Кресюн В.А., звернулись до суду з позовом до держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Одеській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої незаконними рішеннями та діями слідчого відділу Подільського РУП ГУНП в Одеській області, та просили стягнути на користь: - [PERSON] 400 000 грн. моральної шкоди, 1799,80 грн. витрат на придбання паливо мастильних матеріалів за явку до Одеського апеляційного суду та 40 000 грн. витрат за надання правничої допомоги; - [PERSON] 400 000 грн. моральної шкоди та 40 000 грн. витрат за надання правничої допомоги. В обґрунтування позову представник позивачів зазначає, що 19.10.2021 року [PERSON] придбав в Жеребківському лісництві дрова породи дуб об`ємом 11.9 куб. метри, або 17.2 складометри. Йому було виписано товарно-транспортну накладу серії ОДА № 820251 від 19.10.2021 року дрова дуб на 11.9 куб. метри, або 17.2 складометри та видано бірки для маркування 2 шт. (чіпи для маркування продукції). Виписані дрова породи дуб по ТТН серії ОДА № 820251 від 19.10.2021 року на 11.9 куб. метри, або 17.2 складометри були завантажені на транспортний засіб марки «Урал 5557» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який здійснював їх перевезення до м. Подільськ, Одеської області. 19 жовтня 2021 року о 19 год. 50 хв. співробітники екіпажу групи реагування патрульної поліції Подільського РУП ГУНП в Одеській області в районі вул. Каштана, м. Подільськ, Одеської області перевірили вищевказаний автомобіль марки «Урал 5557» д/н [NUMBER] , не знайшовши будь-яких порушень щодо перевезення деревини, дозволили водію транспортного засобу [PERSON] подальший рух. Однак, того ж дня близько 20 год. 03 хв. співробітники вже двох екіпажів групи реагування патрульної поліції Подільського РУП ГУНП в Одеській області Герескул та [PERSON] незаконно заблокували та затримали автомобіль марки «Урал 5557» [NUMBER] із деревиною. 19.10.2021 року черговим Подільського РУП ГУНП в Одеській області до журналу ЄО за № 9209 була внесена наступна інформація: «19.10.21 о 20.04 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 19.10.2021 року о 20.03 за адресою м.Подільськ, вул.Західна зупинили авто марки «Урал 5557» д/н [NUMBER] , керує [PERSON] з ознаками підробки документів на деревину. Просять СОГ. Заявник [PERSON] ». По прибуттю на місце слідчо-оперативної групи під керівництвом слідчої СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області Караман І.Д., представником [PERSON] та [PERSON] адвокатом Кресюн В.А. було надано оригінали документів: товарно-транспортну накладну ОДА № 820251 від 19.10.2021 року; свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] транспортного засобу марки «Урал 555» реєстраційний номер [NUMBER] ; поліс обов`язкового страхування №АР/1562154; протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00841 - 00039-21. Також до ТТН було надано дві бірки для маркування (чіпи для маркування продукції). Разом з тим, слідчою [PERSON] було встановлено, що [PERSON] здійснює перевезення відрізки деревини породи «дуб» фактичний об`єм, яких перевищує об`єм наданої документації. З місця події вилучено автомобіль, дрова, поліси страхування та внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за №12021161180000938 за ч. 2 ст. 246 КК України, про те, що 19.10.2021 р. за адресою: Одеська область, м. Подільськ, вул. Західна, виявлено автомобіль марки «Урал» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який здійснював перевезення деревини без відповідних документів. 20 жовтня 2021 року слідча СВ Подільського РУП ГУ НП в Одеській області Караман І.Д. винесла постанову про визнання предметів речовими доказами у кримінальному провадженні № 12021161180000938 від 19.10.2021 року, а саме речовими доказами визнано автомобіль марки «Урал» реєстраційний номер [NUMBER] , товарно-транспортну накладну ОДА № 820251 від 19.10.2021 року на 17.2 складометрів дров; 17.2 складометри дров дуба; поліс обов`язкового страхування №АР/1562154; протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00841 - 00039-21. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2021 року накладено арешт на транспортний засіб марки «Урал 5557» реєстраційний номер [NUMBER] з наявною деревиною породи дуб різного діаметру загальним об`ємом 13.2 складометрів, які розміщені на вказаному транспортному засобі деревиною породи дуб різного діаметру загальним об`ємом 4 складометри, які були виявлені на ділянці узбіччя дороги по вул. Західна напроти будинку № 68 м. Подільськ, Одеської області, власником якого є [PERSON] , мешканець [ADDRESS] , а користувачем являється [PERSON] , [INFO] , мешканець смт. Слобідка, Подільського району, Одеської області (моб. тел. [NUMBER] ), а також свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] транспортного засобу марки «Урал 5557» реєстраційний номер [NUMBER] , поліс обов`язкового страхування №АР/1562154, Товарно-транспортна накладна ОДА № 820251 від 19.10.21 p., протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00841-00039-21, яке повернуто [PERSON] та [PERSON] , заборонивши власнику, користувачу та третім особам розпоряджатися вказаним майном, а в частині використання дозволити використання. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року апеляційну скаргу [PERSON] та [PERSON] задоволено у повному обсязі, ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2021 року, скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчої СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області Караман І.Д. про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки «Урал5557» реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] транспортного засобу марки «Урал 5557» реєстраційний номер [NUMBER] , поліс обов`язкового страхування №АР/1562154, товарно-транспортну накладну ОДА № 820251 від 19.10.2021 pоку, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 00841 - 00039-21, а також деревину породи дуб різного діаметру загальним об`ємом 13.2 складометрів та об`ємом 4 складометри. Станом на 10.01.2022 року слідчою СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області [PERSON] не було повідомлено про підозру [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 246 КК України, хоча вказана слідча особисто внесла відомості про це до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Постановою слідчої СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області Караман І.Д. від 13 січня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника Бесараба Р.О. та [PERSON] адвоката Кресюн В.А. про закриття кримінального провадження за відсутності події злочину. Ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.10.2022 року клопотання слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області Негрескул О.М., погоджене прокурором, про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021161180000938 від 19.10.1021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, задоволено частково. Продовжено строки досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 19.04.2023 року. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 30 червня 2023 року, винесеної слідчим СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області Негрескул О.М. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021161180000938 від 19.10.2021 року, відносно невстановленої особи закрито у зв`язку з відсутністю у її діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, згідно ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України. Представник позивача зазначив, що оскільки [PERSON] та [PERSON] незаконно перебували під досудовим слідством у кримінальному провадженні № 12021161180000938 від 19.10.2021 року, з 19.10.2021 року по 30.07.2023 року включно, у відношенні них здійснювалися негласні слідчі дії, заарештовувалося їхнє майно, вони вимушені були звертатися за правовою допомогою до адвоката, який відстоював їх інтереси у судах, писав апеляційні скарги, заяви та клопотання, за результатами досудового слідства кримінальне провадження закрито за відсутності в їх діях складу злочину, тому вважають, що Держава України повинна позивачам відшкодувати моральну шкоду, матеріальні витрати понесені під час досудового слідства, та витрати за надання правової допомоги. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних суддів» номер 4273-ІХ від 26 лютого 2025 року, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування Котовського міськрайонного суду Одеської області на Подільський міськрайонний суд Одеської області. У відзиві на позовну заяву від 06 лютого 2025 року представник Головного управління Національної поліції в Одеській області просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування, зокрема, зазначав, що усі слідчі та процесуальні дії, під час розслідування кримінального провадження №12021161180000938, було виконано у відповідності до вимог КПК України, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України. Окрім того, на думку представника відповідача, у даній справі відсутні будь-які посилання на обвинувальний вирок суду чи інше судове рішення, в якому встановлено факт незаконності накладення арешту на автомобіль «Урал 5557» державний номерний знак [NUMBER] та позивачами не наведено обґрунтування розміру моральної шкоди, відсутній будь-який розрахунок, не надано жодного доказу на підтвердження завданої їм моральної шкоди. Крім того, вважає, що вказаний в позовній заяві розмір правничої допомоги 40 000 грн. на кожного позивача є не співмірним з обсягом виконаних робіт. Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 04 червня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача Білоуса Р.В. про залучення співвідповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській. Клопотання представника позивача адвоката Кресюна В.А. задоволено та витребувано із слідчого відділу Подільського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, матеріали кримінального провадження №12021161180000938 від 19.10.2021 року за ч. 2 ст. 246 КК України для огляду у судовому засіданні. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивачів - адвокат Кресюн В.А. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник Головного управління Національної поліції в Одеській області Дмитрієнко К.В. заперечувала проти задоволення позовних вимог з мотивів, наведених у відзиві. Заслухавши представників сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 жовтня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне провадження №12021161180000938 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 246 КК України. З короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що «19.10.2021 за адресою: Одеська область, м.Подільськ, вул.Західна, виявили авто марки «Урал» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який здійснював перевезення деревини без відповідних документів (ЄО №9209 від 19.10.2021)» (а.с. 17). Згідно копій договору №16 КП від 12.10.2021 року та квитанції до прибуткового касового ордеру №695 від 19.10.2021 року [PERSON] здійснив передплату за лісопродукцію, яку придбав у ДП «Ананьївське лісове господарство» (а.с.15-16). Як вбачається зі змісту копії товарно-транспортної накладеної при перевезені деревини серії ОДА №820251 від 19.10.2021 року перевізником є приватне автомобіль Урал державний номер [NUMBER] , водій [PERSON] , пункт навантаження Жеребківське лісництво Франко Ліс, пункт розвантаження м.Подільськ, вантажоодержувач [PERSON] 20 жовтня 2021 року постановою слідчого СВ Подільського РУП ГУ НП в Одеській області Караман І.Д. про визнання предметів речовими доказами у кримінальному провадженні № 12021161180000938 від 19 жовтня 2021 року, визнано речовими доказами автомобіль марки «Урал 5557» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , з наявною деревиною породи дуб різного діаметру загальним об`ємом 13,2 куб. метрів та деревиною у кількості деревиною породи дуб різного діаметру загальним об`ємом 4 куб. метри; свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] транспортного засобу марки «Урал 5557» реєстраційний номер [NUMBER] ; товарно-транспортну накладну ОДА № 820251 від 19.10.2021 року; поліс обов`язкового страхування №АР/1562154; протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00841 - 00039-21 (а.с. 24-25). Ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2021 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області Караман І.Д., погоджене з прокурором Подільської окружної прокуратури Ткачуком С.С. про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021161180000938 від 19.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України. Накладено арешт на транспортний засіб марки "Урал 5557" реєстраційний номер [NUMBER] з наявною деревиною породи дуб різного діаметру загальним об`ємом 13,2 складометрів, які розміщенні на вказаному транспортному засобі деревиною породи дуб різного діаметру загальним об`ємом 4 складометри, які були виявлені на ділянці узбіччя дороги по вул. Західна навпроти будинку №68 м. Подільськ, Одеської області, власником якого є [PERSON] , а користувачем являється [PERSON] , [INFO] , мешканець смт. Слобідка, Подільського району, Одеської області, а також свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] транспортного засобу марки "Урал 5557" реєстраційний номер [NUMBER] , поліс обов`язкового страхування №АР/1562154, товарно транспортну накладну ОДА №820251 від 19.10.2021 року, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00841-00039-21. Крім того, згідно вказаної ухвали транспортний засіб марки "Урал 5557" реєстраційний номер [NUMBER] власником якого є [PERSON] , а користувачем являється [PERSON] , [INFO] , свідоцтво по реєстрацію [NUMBER] транспортного засобу марки "Урал 5557" реєстраційний номер [NUMBER] , поліс обов`язкового страхування №АР/1562154 - повернуто користувачу [PERSON] , заборонивши власнику, користувачу та третім особам розпоряджатись вказаним майном, а в частині використання дозволити користуватись. Також накладено арешт на деревину породи дуб різного діаметру загальним об`ємом 13,2 складометрів та деревину породи дуб різного діаметру загальним об`ємом 4 складометри, власником яких є [PERSON] , заборонивши власнику, користувачу та третім особам розпоряджатись вказаним майном та повернуто зазначену деревину власнику [PERSON] . Товарно транспортну накладну ОДА №820251 від 19.10.21, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00841-00039-21, які були поміщені до сейф пакету №7076786 постановлено зберігати при матеріалах кримінального провадження (а.с. 30-31). Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року задоволено апеляційну скаргу представника власників майна [PERSON] та [PERSON] адвоката Кресюна В.А., скасовано ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2021 року, якою накладено арешт у кримінальному провадженні №12021161180000938 від 19.10.2021 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, а саме на: автомобіль марки «Урал 5557» реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] транспортного засобу марки «Урал 5557» реєстраційний номер [NUMBER] , поліс обов`язкового страхування №АР/1562154, товарно транспортну накладну ОДА №820251 від 19.10.2021 року, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00841-00039-21, а також деревину породи дуб різного діаметру загальним об`ємом 13,2 складометрів та об`ємом 4 складометри. Постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області Караман І.Д., про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки «Урал 5557» реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] транспортного засобу марки «Урал 5557» реєстраційний номер [NUMBER] , поліс обов`язкового страхування №АР/1562154, товарно транспортну накладну ОДА №820251 від 19.10.2021 року, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00841-00039-21, а також деревину породи дуб різного діаметру загальним об`ємом 13,2 складометрів та об`ємом 4 складометри (а.с. 34-35). Зокрема, суд апеляційної інстанції скасовуючи ухвалу слідчого судді зазначив, що слідчий не довів, а прокурор не надав апеляційному суду жодних підтверджень щодо наявності доказів встановлення факту перевезення незаконно зрубаних дерев, що в свою чергу викликає питання, за яким критерієм, вилучене під час огляду 19.10.2021 року майно відповідає ознакам речових доказів у кримінальному провадженні з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.246 КК України. Матеріали кримінального провадження не містять також даних, що будь-кому повідомлено про підозру в даному кримінальному провадженні. Таким чином, апеляційним судом встановлено, що матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів, які б вказували на те, що майно, належне [PERSON] та [PERSON] , має відношення до предмету доказування в даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям визначеним у ст.ст. 98, 168, 170 КПК України. Також судом встановлено, що слідчою СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області Караман І.Д. 13 січня 2022 року було винесено постанову, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника Бесараба Р.О. та [PERSON] адвоката Кресюна В.А. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021161180000938 від 19.10.2021 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, за відсутності події злочину (а.с.42). Крім того, ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.10.2022 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області Негрескул О.М., погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Ткачуком С.С., та продовжено строки досудового розслідування у кримінальному провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021161180000938 від 19.10.1021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, до шести місяців, тобто до 19.04.2023 року. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 30 червня 2023 року, винесеної слідчим СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області Негрескул О.М. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021161180000938 від 19.10.2021 року, відносно невстановленої особи закрито у зв`язку з відсутністю у її діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, згідно ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України (а.с. 53-54). Зазначені обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і сторонами не оспорюються. Право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди за рахунок держави закріплено у ст.ст. 56, 62 Конституції України, ст.ст. 1167, 1176 ЦК України. Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких відокремлено посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Положеннями частин 1, 2, 7 ст.1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Зокрема, вищезазначений порядок відшкодування шкоди встановлений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду» від 01.12.1994 № 266/94-ВР (далі - Закон № 266/94-ВР). Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону № 266/94-ВР, підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Частиною другою ст.1 Закону №266/94-ВР встановлено, що у випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Аналогічне положення містить і ст.1167 ЦК України. Згідно з пунктами 1-1, 2 частини першої статті 2 Закону № 266/94-ВР право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: - встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; - закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати Відповідно до статті 3 Закону № 266/94-ВР у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; \Пункт 2 статті 3 із змінами, внесеними згідно із Законом № 4652-VI від 13.04.2012\ 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода. Відповідно до ч. 5 ст. 4 цього ж Закону України відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відшкодування шкоди проводиться за рахунок коштів державного бюджету (стаття 4 Закону). Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Наведене дає підстави для висновку, що у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні до мінімального розміру заробітної плати, суд при вирішенні питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати, що є чинним на час розгляду справи, при цьому визначений законом розмір відшкодування є тим мінімальним розміром, що гарантований державою, а суд, враховуючи обставини конкретної справи, вправі застосувати й більший розмір відшкодування. Згідно з частиною другою статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Відповідно до частини першої статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями чи дією органу державної влади відшкодовується державою незалежно від вини цього органу. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності та справедливості. Верховний Суд врахував, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 12 липня 2007 року «STANKOV v. BULGARIA», № 68490/01, § 62). Статтею 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що розмір відшкодування повинен бути не меншим одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Тобто, Законом передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом повинен визначатися судом з урахуванням мінімального розміру заробітної плати. Викладене дає підстави для висновку, що у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні до мінімального розміру заробітної плати, суд при вирішенні питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати, що є чинним на час розгляду справи, при цьому визначений законом розмір відшкодування є тим мінімальним розміром, що гарантований державою, а суд, враховуючи обставини конкретної справи, вправі застосувати й більший розмір відшкодування. Для правильного встановлення найнижчої межі відшкодування шкоди, завданої позивачу, необхідно встановити строк перебування позивача під судом і слідством. З урахуванням зазначеного та враховуючи те, що 19 жовтня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне провадження №12021161180000938 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 246 КК України, у зв`язку з тим, що 19.10.2021 за адресою: Одеська область, м.Подільськ, вул.Західна було виявили авто марки «Урал» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який здійснював перевезення деревини без відповідних документів. Окрім того, у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2021 року, було накладено арешт на майно, належне [PERSON] та [PERSON] , а саме автомобіль марки «Урал 5557» реєстраційний номер [NUMBER] та деревину породи дуб різного діаметру загальним об`ємом 13,2 складометрів та об`ємом 4 складометри, а також накладено арешт на свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] транспортного засобу марки «Урал 5557» реєстраційний номер [NUMBER] , поліс обов`язкового страхування №АР/1562154, товарно транспортну накладну ОДА №820251 від 19.10.2021 року, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00841-00039-21. 13 грудня 2021 року судом апеляційної інстанції було скасовано зазначену ухвалу слідчого судді. Суд апеляційної інстанції, зокрема, зазначив, що посилання, як слідчого у клопотанні, так і слідчого судді в оскарженій ухвалі на те, що є достатні підстави вважати, що рухоме майно у виді автомобілю та деревини, а також інших документів, що були вилучені під час огляду місця події є речовими доказами, оскільки можуть бути об`єктом вчинення злочину та можуть бути відчужені або знищені, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та не підтверджуються доказами, долученими до клопотання слідчого. Крім того, зазначив, що на день розгляду слідчим суддею клопотання та апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, прокурор не довів факту існування підстав для застосування до належного [PERSON] та [PERSON] майна, обмежувальних заходів. Як вбачається з постанови про відмову в задоволенні клопотання від 13 січня 2022 року, захисник [PERSON] та [PERSON] адвокат Кресюн В.А. 10 січня 2022 року подав клопотання про закриття провадження за відсутності події злочину № 4 від 10.01.2022 у кримінальному провадженню № 12021161180000938 від 19.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України. Слідчий СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції Ірина Караман відмовила в задоволені вказаного клопотання. Крім того зазначила, що на час прийняття постанови у вказаному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено. Встановлений законом строк 12 місяців, спливає 19.10.2022 року, досудове розслідування триває, проводяться інші слідчі (розшукові) дії. 05 жовтня 2022 року Слідчий СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції Олександра Негрескул звернулася до суду з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 12 місяців, тобто до 19.10.2023 року. Ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.10.2022 року частково задоволено зазначене клопотання слідчого, продовження строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 6 місяців, тобто до 19.04.2023 року. Постановою про закриття кримінального провадження від 30 червня 2023 року, винесеної слідчим СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області Негрескул О.М., кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021161180000938 від 19.10.2021 року, відносно невстановленої особи закрито у зв`язку з відсутністю у її діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України згідно ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України. Таким чином, суд приходить до переконання, що позивачі [PERSON] та [PERSON] мають право на відшкодування завданої їм моральної шкоди за рахунок держави. Судом встановлено, що [PERSON] перебував під слідством з моменту порушення кримінальної справи - 19.10.2021 року до моменту скасування ухвали слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2021 року, якою накладено арешт у кримінальному провадженні №12021161180000938 від 19.10.2021 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, зокрема і на деревину породи дуб різного діаметру загальним об`ємом 13,2 складометрів та об`ємом 4 складометри, належної [PERSON] 13.12.2021 року, що становить 1 місяць та 24 календарних дні. Також судом встановлено, що [PERSON] перебував під слідством з моменту порушення кримінальної справи - 19.10.2021 року до моменту закриття кримінального провадження у зв?язку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення-30.06.2023 року, що становить 20 місяців та 11 календарних днів. При цьому, визначаючи строк перебування позивачів під слідством, суд вважає, що початок обчислення даного строку слід здійснювати саме з моменту порушення кримінальної справи, попри те, що у даній справі жодній особі не було пред?явлено обвинувачення, виходячи із наступних підстав. У відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. З аналізу практики ЄСПЛ щодо тлумачення положення «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один строк у конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства»). У розумінні ЄСПЛ для визначення того, чи була тривалість певного строку розумною, передусім встановлюється початок цього строку та його закінчення. Строк, який слід брати до уваги у зазначеному відношенні, охоплює весь період провадження. У кримінальному провадженні відлік часу, на думку ЄСПЛ, починається з моменту висунення обвинувачення в широкому розумінні цих слів. Тобто сюди включається й арешт, і початок слідства, коли особу притягують як підозрювану, і повідомлення про кримінальне переслідування, й «інші дії, що мають на увазі схожі твердження і що істотно впливають на становище підозрюваного» (справа «Екле проти ФРН»). У п. 253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» йдеться: «Суд зазначає, що момент, з якого ст. 6 починає застосовуватись до «кримінальних» питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу «сутнісній», а не «формальній» концепції «обвинувачення», про яке йдеться у п. 1 ст. 6 (див. п. 62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007 року у справі «Шубінський проти Словенії»)». Відтак, з огляду на те, що з моменту внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне провадження №12021161180000938 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 246 КК України, у зв`язку з тим, що 19.10.2021 за адресою: Одеська область, м.Подільськ, вул.Західна було виявили авто марки «Урал» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який здійснював перевезення деревини без відповідних документів, суд приходить до переконання, що саме з цього часу розпочалось кримінальне переслідування позивачів. Зазначені висновки суду також узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 31.10.2018 року у справі №383/596/15, в якій зокрема зазначено, що відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом, починаючи з моменту порушення кримінальної справи. Відповідно до статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік», з 01 січня 2026 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі встановлено в розмірі 8647 грн. З урахуванням викладеного розмір відшкодування слід розраховувати, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Таким чином розмір відшкодування: - [PERSON] не може бути меншим 15 565 грн (мінімальна заробітна плата станом на ухвалення рішення) х 1 міс. 24 календарних дні (кількість місяців перебування під слідством та судом); - [PERSON] не може бути меншим 176 111 грн (мінімальна заробітна плата станом на ухвалення рішення) х 20 місяців 11 календарних дні (кількість місяців перебування під слідством та судом). Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) дійшла висновку про те, що моральною шкодою визначаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють під час розгляду справи. Законодавець визначив мінімальний розмір моральної шкоди, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Тобто, цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливість відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто, суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості. Подібний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 квітня 2019 року у справі № 236/893/17 (провадження № 14-4цс19), Верховним Судом у постановах від 21 жовтня 2020 року у справі № 754/8730/19 (провадження № 61-9673св20), від 03 березня 2021 року у справі № 638/509/19 (провадження № 61-7643св20). Суд, враховуючи обставини конкретної справи, вправі застосувати й більший розмір відшкодування. З урахуванням засад виваженості, розумності та справедливості суд може збільшити розмір відшкодування, обмеження максимального розміру моральної шкоди Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не передбачено (постанова від 12.02.2020 року у справі №295/692/17). Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи фактичні обставини справи, негативні наслідки, які для позивачів настали у зв`язку із порушенням їх прав, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне визначити на користь [PERSON] розмір морального відшкодування в сумі 180 000 грн., а також визначити на користь [PERSON] розмір морального відшкодування в сумі 20 000 грн. Доводи Головного управління Національної поліції в Одеській області про те, що позивачі не довели факту спричинення їм моральної шкоди, не заслуговують на увагу, оскільки Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено безумовне право на відшкодування моральної шкоди у розмірах і порядку, встановленому в ньому, у випадку незаконного накладення арешту на майно та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Також на користь [PERSON] підлягає стягненню документально підтвердженні витрати в розмірі 1799,80 грн. (кошти витрачені на придбання паливо мастильних матеріалів за явку до Одеського апеляційного суду) (а.с.55). З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов до держави в особі Головного управління Національної поліції в Одеській області підлягає частковому задоволенню і на користь [PERSON] слід стягнути 180 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та на користь [PERSON] 20 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 1799,80 грн. в рахунок відшкодування коштів, витрачених на придбання паливо мастильних матеріалів за явку до Одеського апеляційного суду. Що стосується вимог позивачів про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн. на кожного позивача, то в цій частині суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до положень ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Враховуючи зазначені положення законодавства, якими зокрема, встановлено, що витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, а також той факт, що позивачі документально підтвердили такі витрати, часткове задоволення позовних вимог, з врахуванням наявних заперечень відповідача щодо розміру витрат на правову допомогу, який вважає їх необґрунтованими, надавши відповідну заяву, суд вбачає підстави для зменшення понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу з огляду на співмірність, та вважає за необхідне стягнути їх у розмірі 2000 грн. на користь [PERSON] та 18100 грн. на користь [PERSON] . Відповідно до п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. Таким чином, судовий збір за розгляд справи необхідно віднести за рахунок держави.

Outcome: partial