Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду міста Полтави із позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелений слон 7» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 18 лютого 2025 року о 20:46:28 трапилась дорожньо-транспортна пригода між автомобілем Land Rover Range Rover Evogue, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автобусом Setra S 415 GT, [NUMBER] , який належить ТОВ «Зелений слон 7», під керуванням водія [PERSON] , яка оформлена Протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 250675. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 18.03.2025 року по справі №752/4982/25 водія ТОВ «Зелений слон 7» [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач звернувся до страховика із відповідною заявою на виплату страхового відшкодування з одночасним наданням необхідних документів, передбачених чинним законодавством. В подальшому страховиком було прийнято рішення про виплату страхової суми без узгодження з позивачем і 16.04.2025 року виплатив позивачу на його картковий рахунок страхове відшкодування у розмірі 159 950, 00 гривень. З метою підтвердження повного розміру збитків, які були отримані Позивачем, останній замовив проведення експертних досліджень пошкодженого автомобіля. Так, на замовлення Позивача було виготовлено наступні висновки: -звіт № 17054/3 з визначення вартості пошкодженого колісного транспортного засобу Land Rover Range Rover Evogue, д.н.з. [NUMBER] , що виконаний ФОП [PERSON] ; -звіт № 17054/2 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, що виконаний [PERSON] .. Відповідно до текстів звіту, вартість ремонту автомобіля новими деталями перевищує ринкову вартість автомобіля, а тому автомобіль вважається таким що не підлягає ремонту. Приймаючи до уваги експертні звіти та виплату від страхової компанії, Позивач визначив загальний і повний розмір непокритої страховим відшкодуванням шкоди (майнової та моральної, упущена вигода), що була завдана йому транспортним засобом ТОВ «Зелений слон 7», у розмірі 365 000 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Ураховуючи вищевикладене, він просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелений слон 7» на його користь, відшкодування шкоди у розмірі 365 000 гривень, завданої йому внаслідок ДТП, що трапилась 18 лютого 2025 року. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 05 вересня 2025 року відкрито провадження по цивільній справі за вказаним позовом, постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, направив до суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача адвокат Захаров Тарас Григорович проти позову не заперечував, посилаючись на доводи, що викладені у відзиві, а саме - не заперечував проти задоволення позовних вимог у редакції первісної позовної заяви, просив суд прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням поданих доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що 18 лютого 2025 року о 18 годині 30 хвилин, [PERSON] в м. Києві по вул. Саперно Слобідська, керуючи транспортним засобом марки «S 415GT-HD», д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, здійснив зіткнення з транспортним засобом марки Land Rover, д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1, п. 13.1 ПДР України, у зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ст. 124 КУпАП. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 18.03.2025 року по справі №752/4982/25 водія ТОВ «Зелений слон 7» [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП належному позивачу автомобілю було завдано механічні пошкодження. [PERSON] звернувся до страхової компанії ПрАТ СК «Інтер-Поліс» із заявою про отримання страхового відшкодування та отримав відшкодування за майнову шкоду спричинену діями відповідача в розмірі 159 950,00 грн., що підтверджується скріншотом на картку позивача. Розглядаючи питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В ч.2 ст.1187 ЦК України закріплено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Позивачем надані Звіти №17054/2 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, та №17054/3 з визначення вартості пошкодженого колісного транспортного засобу Land Rover Range Rover Evogue, д.н.з. [NUMBER] , що виконані ФОП [PERSON] , в яких зазначено, що сума відновлюваного ремонту становить 939 018,00 гривень, а сума імовірної ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу дорівнює 444 000,00 гривень. Враховуючи, що Страхова компанія ПрАТ СК «Інтер-Поліс» відшкодувала [PERSON] майнову шкоду у розмірі 159 950,00 грн., то позивач має право на відшкодування матеріальної шкоди з відповідача з урахуванням отриманої суми. Представник відповідача не заперечував проти відшкодування різниці між вже виплаченою сумою і встановленою вартістю відновлюваного ремонту. Таким чином, вирішуючи питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути різницю між вже виплаченою сумою і встановленою вартістю пошкодженого транспортного засобу, що дорівнює 284 050,00 гривень. При розгляді питання про покладення судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Оскільки позивач [PERSON] при подачі позову до суду не сплатив судовий збір, на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 2 356,45 гривень. На підставі ст.ст.1166, 1187 ЦК України,

Outcome: partial