Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 04.11.2025 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" (далі ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ") до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № TDB.2020.0120.20939 від 04.12.2020 у сумі 54 061,73 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.12.2020 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "МЕГАБАНК" (далі - АТ "МЕГАБАНК") і відповідачем було підписано Заяву-Договір № TDB.2020.0120.20939 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових рахунків todobank. На підставі отриманої від клієнта заяви, банк відкрив їй поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи. Банк надав клієнту кредит, встановивши на її поточний рахунок у гривні доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії 200 000 грн строком на 12 місяців, з пільговим періодом 62 дні, фіксованою базовою процентною ставкою у пільговий період 0,0001%, фіксованою базовою процентною ставкою 56% річних, орієнтовною реальною річною процентною ставкою 87,3%. АТ "МЕГАБАНК" своє зобов`язання за кредитним договором виконало, натомість відповідач кредитні кошти не повернула, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 54 061,73 грн, з яких 19 763,23 грн заборгованість за кредитом (у тому числі прострочена), 34 298,50 грн заборгованість зі сплати відсотків (у тому числі прострочена). Натепер право грошової вимоги до відповідача на підставі договорів факторингу перейшло до ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ". Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за договором № TDB.2020.0120.20939 від 04.12.2020. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, позовна заява містить клопотання про розгляд справи за без його участі, а також про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Аналогічне клопотання надійшло від представника позивача 02.03.2026 через систему "Електронний суд". Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, а також викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, заяв та клопотань від неї не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 12.11.2025 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 25.12.2025. 25.12.2025 судове засідання було відкладено до 04.03.2026 у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 04.03.2026 у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що на підставі підписаної 04.12.2020 Заяви-Договору № TDB.2020.0120.20939 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових рахунків todobank [PERSON] отримала від АТ "МЕГАБАНК" грошові кошти у виді встановленого кредитного ліміту на її поточний рахунок у гривні № [NUMBER] , строком на 12 місяців з пільговим періодом використання до 62 днів, пільговою процентною ставкою 0,0001% річних, фіксованою базовою процентною ставкою 56% річних, орієнтовною реальною річною процентною ставкою 87,3%. Заяву-договір підписано відповідачем власноруч (а.с. 17). Аналогічні умови наведені у паспорті споживчого кредиту, який відповідач також підписала власноручним підписом (а.с. 21). За даними довідки про відкриття рахунків, що є додатком 1.1 до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, 04.12.2020 на ім`я [PERSON] відкрито поточні рахунки, зокрема поточний рахунок у гривні № [NUMBER] (а.с. 20). На виконання умов кредитного договору 04.12.2020 [PERSON] було видано платіжну картку № [NUMBER] , на поточний рахунок якої № [NUMBER] встановлено кредитний ліміт (а.с. 17 зворот). З виписок про рух коштів по особовим рахункам [PERSON] , убачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, здійснювала періодичні часткові погашення заборгованості (а.с. 23-47). Відповідно до наданої банком довідки-розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором № TDB.2020.0120.20939 від 04.12.2020 станом на 03.09.2024 становить 54 061,73 грн, з яких 19 763,23 грн заборгованість за основним боргом, 34 298,50 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с. 22). Наведене також підтверджується наданим позивачем детальним розрахунком заборгованості (а.с. 48). 03.09.2024 за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між АТ "МЕГАБАНК" та ТОВ "ФК "МУСТАНГ ФІНАНС" був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого до ТОВ "ФК "МУСТАНГ ФІНАНС" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № TDB.2020.0120.20939 від 04.12.2020, що підтверджується витягом з Реєстру договорів, що є Додатком № 1 до Договору відступлення прав вимог № GL1N426240 від 03.09.2024 (а.с. 49, 50-52, 54). 27.12.2024 між ТОВ "ФК "МУСТАНГ ФІНАНС" та ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" було укладено Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого до ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № TDB.2020.0120.20939 від 04.12.2020 у загальній сумі заборгованості 54 061,73 грн, з яких 19 763,23 грн основний борг, 34 298,50 грн відсотки (а.с. 55, 56). Позивач надав документацію, яка наявна у нього як фактора, що стосується заборгованості боржника, яка підтверджує дійсність та наявність права грошової вимоги до боржника станом на дату відступлення права вимоги, зокрема платіжні інструкції про здійснення оплати за відступлення прав вимоги (а.с. 53, 57). Таким чином, до ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" перейшли всі права АТ "МЕГАБАНК" щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № TDB.2020.0120.20939 від 04.12.2020 у загальному розмірі заборгованості 54 061,73 грн. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Мотиви суду. Як було встановлено судом, між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі кредитного договору № TDB.2020.0120.20939 від 04.12.2020, укладеного між відповідачем [PERSON] і первісним кредитором АТ "МЕГАБАНК", правонаступником якого є позивач ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ". Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредитного ліміту, строки та умови повернення кредитних коштів, розміри плати за користування кредитними ними та інші умови правовідношення. Договір був підписаний відповідачем власноручним підписом. Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитними коштами. На виконання умов кредитного договору від 04.12.2020 АТ "МЕГАБАНК" було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок відповідача № [NUMBER] та емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Факт встановлення кредитного ліміту на рахунок відповідача та користування кредитними коштами підтверджується даними виписки по особовому рахунку відповідача. Наданий позивачем розрахунок заборгованості було перевірено судом і встановлено, що нарахування відсотків здійснювалися первісним кредитором в межах строку кредитного договору та відповідно до його умов, узгоджених сторонами договору. Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним вище договором у загальному розмірі 54 061,73 грн, з яких 19 763,23 грн заборгованість за тілом кредиту, 34 298,50 грн заборгованість за процентами, нарахованими за користування кредитними коштами. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором № TDB.2020.0120.20939 від 04.12.2020 у добровільному порядку. Беручи до уваги, що ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" як новий кредитор набуло права вимоги до відповідача [PERSON] замість первісного кредитора АТ "МЕГАБАНК" за кредитним договором № TDB.2020.0120.20939 від 04.12.2020, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2 422,40 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати зі сплати судового збору. Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 11 200 грн, суд зазначає таке. За приписами ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 01.07.2025 між ТОВ "ФК "ЄВРОКРЕДИТ" і Адвокатським об`єднанням "АЛЬЯНС ДЛС" (далі АО "АЛЬЯНС ДЛС") укладено договір про надання правничої допомоги № 1/07, до якого додається реєстр боржників від 21.07.2025, відповідно до яких адвокатське об`єднання взяв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав і інтересів клієнта з питань, зокрема, у справі про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № TDB.2020.0120.20939 від 04.12.2020 (а.с. 58-64). У відповідності до акта приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12126547 від 14.08.2025, вартість наданих АО "АЛЬЯНС ДЛС" правових і юридичних послуг ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" зі стягнення заборгованості з [PERSON] складає 11 200 грн (складання позовної заяви 10 000 грн, проведення юридичного та фінансового аналізу 1 боржника 1 200 грн) (а.с. 65). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, оскільки вони є фактично понесеними. У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Дослідивши матеріали справи та зміст поданих сторонами документів, суд вважає співмірним наданий адвокатом обсяг послуг з їх вартістю 11 200 грн, враховуючи фактичний вид правової допомоги, складність справи, затрачений час на надання таких послуг. Внаслідок задоволення позову на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11 200 грн покладаються на відповідача. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved