Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

03.12.2024 року адвокат Павлюк Ірина Анатоліївна звернулася через систему «Електронний суд» до Дружківського міського суду Донецької області з позовом в інтересах [PERSON] , про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів. В своєму позові посилається на те, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.05.2016 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів (№ 219/2268/16-ц провадження № 2/219/1707/2016) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.03.2016 і до її повноліття. Однак зобов`язання щодо сплати аліментів [PERSON] належним чином не виконував та не виконує. Заборгованість станом на 01 число місяця сплати оплачено не було. Так за рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09.09.2021 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі 8739,55 гривень, а також судові витрати та витрати на правову допомогу. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 25.10.2024 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму неустойки (пені) у зв`язку з несплатою аліментів в розмірі 19624,41 гривень, за період з травня 2021 року по грудень 2022 року. Із розрахунку заборгованості по аліментах по ВП 51353442, що станом на 03.12.2024 року, має місце прострочення сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості на суму 13106,18 грн. Просить стягнути з відповідача суму неустойки (пені) у зв`язку з несплатою аліментів в розмірі 13106,18 грн, за період з січня 2023 року по липень (включно) 2023 року. Ухвалою сідді Дружківського міського суду Донецької області [PERSON] було відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів. Ухвалою судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.11.2025 року на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 19 грудня 2024 року «про зміну територіальної підсудності судових справ Дружківського міського суду Донецької області, Артемівського міськрайонного суду Донецької області» до провадження судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Рогозіної С.О. надійшла вказана справа. Ухвалою судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Рогозіної С.О. від 11.11.2025 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів передано на розгляд за територіальною підсудністю Фастівському міськрайонному суду Київської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла до провадження судді Соловей Г.В. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2026 року прийнято до розгляду цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання та призначено судове засідання. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися надали клопотання про слухання справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився про час слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, заяв, клопотань щодо розгляду справи від нього не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 6.05.2016 року (справа №219/2268/16-ц) стягнуто з [PERSON] , відповідача по справі, на користь позивача [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09.09.2021 року (справа №219/3517/21) позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задоволено частково. Стягнуто з до [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 8739,55 гривень, а також судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 285,35 гривень. Постановою Донецького апеляційного суду рішення в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів залишено без змін. Даним рішенням стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів з березня 2016 року до 09 квітня 2021 року. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 25.10.2024 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму неустойки (пені) у зв`язку з несплатою аліментів в розмірі 19624,41 гривень, за період з травня 2021 року по грудень 2022 року. Із розрахунку заборгованості по аліментах ВП 51353442, що станом на 03.12.2024 року, має місце прострочення сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості на суму 13106,18 грн. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини 1 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційногоцивільного судувід 17листопада 2021року всправі №569/14819/19 (провадження № 61-1586св20 )зазначено, що: «правило простягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Пеня зазаборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування необмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)». У постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21, зроблено висновки, що: «загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства; учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або незумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи; стягнення пені, передбаченої абзацом1частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України непередбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів; розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але несплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Тобто,заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Згідно з розрахунком, наданим представником позивача, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання [PERSON] за період з січня 2023 року по липень 2023 року становить в сумі 13106,18 грн. Наданий представником позивача розрахунок суд приймає за основу для нарахування пені, так як він проведений відповідно до вимог ст.196 СК України за період несплати аліментів на утримання дитини, з урахуванням вищевикладеного, розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача становить 13106,18 грн. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved