Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду із позовними вимогами Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання додаткового строку для прийняття спадщини В обґрунтування позовної заяви зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №1289. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка за кадастровим номером 5121283600:01:003:0210, площею 4.23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №043094 від 06 квітня 2001 року, розташована на території Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області, мас. 22, діл. № [NUMBER] . 25 листопада 2024 року [PERSON] , (далі - позивач) звернувся до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Проте наразі отримана відповідь - від 30.12.2024 року №2292/02-14 про те, що на заяву [PERSON] , яка поступила 24 грудня 2024 року щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , останнє місце проживання якої було [ADDRESS] , роз`яснено: якщо на час смерті спадкодавця та на протязі наступних шести місяців, відведених для прийняття спадщини, [PERSON] не був зареєстрований разом із ним, то пропущений термін для прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 Цивільного кодексу України. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Виходячи із вищенаведеного [PERSON] необхідно звернутися до суду для продовження строку для прийняття спадщини. Також при огляді документів, які підтверджують родинні відносини, виявлено, що в прізвищі позивача та в прізвищі його матері присутня помилка, а саме син - [PERSON] , матір - [PERSON] . Тому позивач звернувся із заявою до Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області щодо видачі повторного свідоцтва про смерть матері [PERSON] . Проте, наразі отримана відмова у виконанні заяви Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області від 11.09.2025 року №409/24.1 -19 щодо видачі повторного свідоцтва про смерть матері [PERSON] , виданого Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Івано-Франківським області, повідомлено наступне - видати повторне свідоцтво про смерть не мають можливості у зв`язку з тим, що в актовому записі про смерть [PERSON] №1289 від 07.08.2014 року, виданого Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Івано-Франківської області прізвище померлого « [PERSON] », а в наданих документах « [PERSON] ». Вказані причини, пропущення строку прийняття спадщини та помилки в прізвищі змусили позивача звернутися до суду. Позивач просить: встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Івано-Франківським МУВС МВС в Івано-Франківській області від 26.09.2000 року (РНОКПП: [NUMBER] ) є рідним сипом [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] та визначити [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішення суду. Ухвалою суду від 28.10.2026 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Іншою ухвало суду від 19.11.2026 року справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його представника. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №1289, яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка за кадастровим номером 5121283600:01:003:0210, площею 4.23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №043094 від 06 квітня 2001 року, розташована на території Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області, мас. 22, діл. № [NUMBER] . 25 листопада 2024 року [PERSON] , [INFO] , звернувся до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Проте позивачем отримана відповідь - від 30.12.2024 року №2292/02-14 про те, що на його заяву, яка поступила 24 грудня 2024 року щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , останнє місце проживання якої було [ADDRESS] , роз`яснено: якщо на час смерті спадкодавця та на протязі наступних шести місяців, відведених для прийняття спадщини, [PERSON] не був зареєстрований разом із ним, то пропущений термін для прийняття спадщини, відповідно до статті 1272 Цивільного кодексу України. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Виходячи із вищенаведеного [PERSON] необхідно звернутися до суду для продовження строку для прийняття спадщини. Згідно доводів представника позивача, при огляді документів, які підтверджують родинні відносини, виявлено, що в прізвищі позивача та в прізвищі його матері присутня помилка, а саме син - [PERSON] , матір - [PERSON] . Тому позивач звернувся із заявою до Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області щодо видачі повторного свідоцтва про смерть матері [PERSON] . Проте позивачем отримана відмова у виконанні заяви, Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області від 11.09.2025 року №409/24.1-19 щодо видачі повторного свідоцтва про смерть матері [PERSON] , виданого Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Івано-Франківським області, повідомлено наступне: видати повторне свідоцтво про смерть не мають можливості у зв`язку з тим, що в актовому записі про смерть [PERSON] №1289 від 07.08.2014 року, виданого Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Івано-Франківської області прізвище померлого « [PERSON] », а в наданих документах « [PERSON] ». У зв`язку з наявністю розбіжностей в актовому записі про народження та поданих документах, відповідно до п.2.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, з питань внесення змін до актового запису про народження роз`яснено позивачу право звернутись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання або вирішувати дане питання по суті у судовому порядку (встановлення факту родинних відносин). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Згідно роз`яснень п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Суд зазначає, що під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками). Таким чином, родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). В постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами. Родинні відносини позивача та [PERSON] підтверджується наступними доказами, а саме: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] позивача видане 30.11.1994 року (повторно), де в графі «мати» вказана « [PERSON] », Тобто в свідоцтві про народження позивача прізвище батька, матері та його самого вказано « [PERSON] ». В графі «мати» - «по-батькові» матері вказано « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». В документах [PERSON] , а саме в паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області від 24 жовтня 1996 року, та свідоцтві про смерть серії [NUMBER] значиться прізвище « [PERSON] », по батькові - « [PERSON] ». Також в свідоцтві про шлюб батьків [NUMBER] позивача вказано, що шлюб укладений (на рос.мові) між [PERSON] та [PERSON] В свідоцтві про народження [NUMBER] померлої [PERSON] , вказано на рос.мові - [PERSON] . В свідоцтві про смерть серії [NUMBER] батька позивача також зазначено (рос.мовою) - « [PERSON] ». У зв`язку із вищевикладеним можна зробити висновок про те, що було здійснено не правильний переклад прізвища та по батькові померлої [PERSON] , при видачі паспорта громадянина України. З урахуванням вищевикладеного, вивчивши надані суду докази на обґрунтування заявлених вимог, повно та всебічно дослідивши надані представником позивача документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, заявлені позивачем, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовна заява в частині встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підтверджена належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню. Стосовно позовної вимоги про надання додаткового строку для прийняття спадщини, суд зазначає наступне. 25 листопада 2024 року [PERSON] , звернувся до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] З відповіді Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 30.12.2024 року №2292/02-14 вбачається, що позивача було повідомлено про те, що він пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини, а відтак може звернутися до суду для продовження строку для прийняття спадщини. Позивач офіційно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Актом №315 від 16.10.2024 року. Позивач стверджує, що за цією ж адресою разом із ним без реєстрації проживала і померла [PERSON] , він доглядав її до 2017 року, поки сам не захворів. В нього стався інсульт і він змушений був проходити довготривале лікування та реабілітацію. Матір він доправив до родичів у м.Івано Франківськ, де вона у лікарні і померла [INFO] . [PERSON] через перенесений інсульт отримав II групу інвалідності. 30.08.2022 року він повторно проходив обстеження, та отримав також II групу інвалідності безстроково., що вбачається з довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12-ААВ №533795. Таким чином, відповідно до положень, передбачених ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON] . З копії спадкової справи №372/2024 надісланої в розпорядження суду вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] звернувся лише [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до п. 24 постанови Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). Встановлення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини здебільшого є оціночним, адже одні і ті самі причини, виходячи з обставин справи, можуть визнаватися як поважними, так і навпаки. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Верховний Суд України у постанові від 06.09.2017 року у справі № 6-496цс17 виклав правовий висновок, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначено, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Оскільки позивач тривалий час перебував на лікуванні, за результатами якого отримав інвалідність другої групи безстроково, суд проходить до висновку, що позивачем з поважних причин пропущено строк прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи положення законодавства в частині вимог щодо строків для прийняття спадщини, суд доходить висновку, що позивач звернувся до суду із цим позовом, оскільки у інший спосіб захистити своє право можливості не має, пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин і вважає необхідним визначити позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] строком на три місяці.

Outcome: approved