Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

22 грудня 2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК АЙКОНС» (далі ТОВ «ФК АЙКОНС»), яке діяло через представника Пархомчука С.В., через підсистему «Електронний суд», звернулось з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 03 жовтня 2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» (далі ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА») та [PERSON] було укладено кредитний договір №3387508650/565000 про надання коштів на умовах споживчого кредиту який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме, надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору. Однак, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 28 березня 2025 року утворилась заборгованість у сумі 9625 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 2500 грн, простроченої заборгованості за процентами 7125 грн. 20 серпня 2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» (далі ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП») укладено договір факторингу №1-20/08/2021 відповідно до умов якого ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» відступило ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором №3387508650/565000 від 03 жовтня 2020 року укладеним з [PERSON] 25 серпня 2021 року ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» відступив право вимоги за кредитним договором №3387508650/565000 від 03 жовтня 2020 року укладеним з [PERSON] ТОВ «ФК АЙКОНС» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до [PERSON] . Ухвалою суду від 24 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху. 12 січня 2026 року позивачем недоліки усунуто. Ухвалою суду від 13 січня 2026 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позові зазначив про розгляд справи у його відсутності та надання згоди на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, про що постановив відповідну ухвалу. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 03 жовтня 2020 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] було укладено індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту №3387508650/565000 /а.с.17-20/. В Договорі зазначені реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів № 4119-97ХХ-ХХХХ-5822. Договір підписано одноразовим ідентифікатором R51946. Відповідно до п. 1.1. Договору, товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 2500 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п. 1.2. Договору, кредит надається строком на 14 днів, тобто до 16 жовтня 2020 року. Строк дії договору 14 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. Пунктом 1.3. Договору, передбачено, що за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п. 4.3. Договору, у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. До позовної заяви додатком №1 додано графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту та довідку про ідентифікацію /а.с. 19зв.-20, 12/. Як вбачається, з виписки з особового рахунку та заяви в якій зазначено порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами, кошти в рахунок погашення заборгованості відповідачем не вносились, внаслідок чого станом на 28 березня 2025 року заборгованість [PERSON] становить 9625 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 2500 грн, простроченої заборгованості за процентами 7125 грн /а.с. 9, 40/. 20 серпня 2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-20/08/2021 відповідно до умов якого ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» відступило до ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором №3387508650/565000 від 03 жовтня 2020 року укладеним з [PERSON] /а.с.21-24/. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору договір факторингу №1-20/08/2021, ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 9625 грн, з яких залишок по тілу кредиту - 2500 грн, залишок по відсотках - 7125 грн /а.с.11/. 25 серпня 2021 року ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» за Договором 1-25/08/2021 відступило право вимоги до ТОВ «ФК АЙКОНС» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до [PERSON] /а.с.13-14/. Як вбачається з витягу з реєстру боржників, ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» жодних нарахувань за кредитним договором №3387508650/565000 від 03 жовтня 2020 року укладеним з [PERSON] не здійснювало /10/. ТОВ «ФК АЙКОНС» сформувало [PERSON] вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором від 31 березня 2025 року /а.с. 8/. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак після підписання договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у товариства виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги фінансової установи. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Припис абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України встановлює, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. В силу положень Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови фінансової установи. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Фінансова установа ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» свої зобов`язання за вказаним договором стосовно надання кредиту виконало, а [PERSON] в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «ФК АЙКОНС» суд приходить до наступного. Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у № справі № 2-1055/11. У зв`язку з тим, що до ТОВ «ФК АЙКОНС» перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості на користь ТОВ «ФК АЙКОНС». Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). З досліджених судом доказів вбачається, що укладаючи кредитний договір сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування. Усі істотні умови кредитного договору № 3387508650/565000, укладеного між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] , містяться безпосередньо у цьому договорі, підписаному останнім електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Як зазначалось вище, з наданої позивачем виписки з особового рахунку та заяви в якій зазначено порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами, кошти в рахунок погашення заборгованості відповідачем не вносились, внаслідок чого станом на 28 березня 2025 року заборгованість [PERSON] становить 9625 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 2500 грн, простроченої заборгованості за процентами 7125 грн /а.с. 9, 40/. Виходячи із викладеного, позивачем доведено, що у відповідача перед ним виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2500 грн, яке підлягає стягненню з відповідача. Стосовно стягнення простроченої заборгованості за процентами у розмірі 7125 грн суд приходить до наступного. Згідно п. 1.2. Договору, кредит надається строком на 14 днів, тобто до 16 жовтня 2020 року. Строк дії договору 14 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. Таким чином, строк кредитування сплив 16 жовтня 2020 року. Позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування кредитом у будь-який спосіб. Відповідно до положень ст. 1046, 1054 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18. Умовами кредитного договору не передбачено нарахування процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання. А зазначення у договорі у п.4.3. право кредитодавця нараховувати проценти за користування кредитом у разі, якщо Клієнт не повернув кредит у строк, не свідчить про те, що проценти нараховані [PERSON] є процентами саме відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Крім того, вимог про стягнення з відповідача процентів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач не заявляв. Таким чином, розмір процентів відповідно до умов договору за період 03 жовтня 2020 року по 16 жовтня 2020 року складає 875 грн. Отже, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача становить 3375 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 2500 грн, простроченої заборгованості за процентами 875 грн. Стосовно стягнення заборгованості за процентами, яка була нарахована відповідачу після 16 жовтня 2020 року необхідно відмовити. Позивачем до суду було надано заяву, в якій він просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500 грн. Як вбачається з копії з акту про отримання правничої допомоги від 26 січня 2026 року, копії договору №16/06/20025 про надання правничої допомоги, позивачем сплачено за правничу допомогу адвоката кошти в сумі 10500 грн /а.с. 15-16, 50/. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог 3681,30 грн (35,06%) витрат на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача за правилами ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 849,29 грн (35,06%) /а.с. 28/.

Outcome: partial