Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

У листопаді 2025 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» (далі ПАТ «СК «УСГ») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 02 січня 2023 року близько 12 години 40 хвилин [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] , у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на автомобільній дорозі державного значення Т-06-12 Новоград-Волинський Полонне Старокостянтинів зі сторони м. Старокостянтинів Хмельницького району в напрямку до м. Полонне Шепетівського району, поблизу с. Немирівка Старокостянтинівської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, діючи протиправно, недбало, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу до автомобіля «Volkswagen Tiguan», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у попутному напрямку у своїй смузі руху, внаслідок чого створив небезпеку та здійснив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобіля «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] , із задньою лівою частиною автомобіля «Volkswagen Tiguan», д.н.з. [NUMBER] , в некерованому стані виїхав за межі проїзної частини, де допустив перекидання у кювет. Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 травня 2023 року [PERSON] було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «СК «УСГ», яке 29 червня 2023 року здійснило виплату власнику пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. [NUMBER] , страхове відшкодування у розмірі 157400 грн. Позивач вказує, що [PERSON] у момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому ПАТ «СК «УСГ» на підставі п.п. а) п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набуло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 157400 грн. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 лютого 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача ПАТ «СК «УСГ» - Ткаченко А.А., яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з`явилась, у позовній заяві наявне її клопотання про розгляд справи у відсутності позивача. Відповідач [PERSON] також подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, просить при вирішенні спору врахувати, що обставини, викладені у позовній заяві він визнає. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 січня 2023 року близько 12 години 40 хвилин [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] , у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на автомобільній дорозі державного значення Т-06-12 Новоград-Волинський Полонне Старокостянтинів зі сторони м. Старокостянтинів Хмельницького району в напрямку до м. Полонне Шепетівського району, поблизу с. Немирівка Старокостянтинівської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, порушив вимоги пунктів 2.3 б), 2.9 а), 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху, діючи протиправно, недбало, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу до автомобіля «Volkswagen Tiguan», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у попутному напрямку у своїй смузі руху, внаслідок чого створив небезпеку та здійснив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобіля «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] , із задньою лівою частиною автомобіля «Volkswagen Tiguan», д.н.з. [NUMBER] , та в некерованому стані виїхав за межі проїзної частини, де допустив перекидання у кювет. Внаслідок дорожньо-транспортної автомобіль «Volkswagen Tiguan», д.н.з. [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень, а його пасажир [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 травня 2023 року, який набрав законної сили 12 червня 2023 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, а саме, у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «СК «УСГ» на підставі страхового полісу №ЕР-211282087, який діяв у період з 29 вересня 2022 року по 28 вересня 2023 року, згідно якого ліміт за шкоду, заподіяну майну становив 160000 грн., франшиза 2600 грн. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником автомобіля марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] . На підставі протоколу-узгодження розміру страхового відшкодування від 03 березня 2023 року, ПАТ «СК «УСГ» та [PERSON] дійшли згоди, що розмір страхового відшкодування становить 157400 грн. (за вирахуванням франшизи 2600 грн.) (160000 грн. 2600 грн.). 29 червня 2023 року ПАТ «СК «УСГ» на підставі страхового акту №ПССЦВ-2210 від 28 червня 2023 року виплатило [PERSON] , який є власником пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen Tiguan», д.н.з. [NUMBER] , страхове відшкодування в розмірі 157400 грн., що підтверджується розрахунком суми страхового відшкодування від 28 червня 2023 року, страховим актом №ПССЦВ-2210 від 28 червня 2023 року та платіжною інструкцією №66186 від 29 червня 2023 року. 11 серпня 2023 року та 18 січня 2024 року ПАТ «СК «УСГ» направляло на адресу [PERSON] вимогу про добровільне відшкодування страхової виплати, однак вказані вимоги залишились без задоволення. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням транспортних засобів. В силу пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На момент виникнення спірних правовідносин був чинним Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-ІV (далі Закон №1961-ІV), який регулював відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Із положень статті 3 Закону №1961-ІV слідує, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Як передбачено пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961-ІV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (стаття 28 Закону № 1961-ІV). Частиною 1 статті 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону №1961-ІV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки. В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка заподіювача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина заподіювача шкоди. За загальним правилом шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини. З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників особи, діяльність яких пов`язана з використанням транспортних засобів, зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами на випадок завдання шкоди. Якщо деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик заподіювача шкоди. Цей страховик повинен виплатити потерпілому страхове відшкодування в порядку, передбаченому Законом №1961-ІV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком заподіювача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 Закону №1961-ІV, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до заподіювача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Однією з підстав настання регресної відповідальності заподіювача шкоди є перебування водія, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у момент керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Досліджені судом докази вказують на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] , внаслідок чого [PERSON] завдано майнової шкоди. Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання з відшкодування цієї шкоди. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «СК «УСГ». Скориставшись своїм правом на відшкодування шкоди, [PERSON] звернувся до страховика, який виплатив йому страхове відшкодування. Згідно вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 травня 2023 року [PERSON] визнано винуватим у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, а також цим же вироком суду встановлено, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння. За таких обставин, суд дійшов висновку, що ПАТ «СК «УСГ» на підставі підпункту «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону №1961-ІV має право регресної вимоги про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, до [PERSON] , як водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ «СК «УСГ» слід стягнути в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 157400 грн. Відповідно до положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи, що при подачі позову позивачем ПАТ «СК «УСГ» сплачено 3028 грн. судового збору і позов задоволено у повному обсязі, тому сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved