Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути суму заборгованості в розмірі 44 706,27 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що 14.02.2020 [PERSON] уклав із АТ «УКРСИББАНК» договір № 96193028000, згідно умов якого отримав кредит у розмірі 18 000,00 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитну картку, процентна ставка за користування кредитом 55% річних. 27.08.2024 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір факторингу № 283/2, у відповідності до умов якого, АТ «УКРСИББАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» за плату, а ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» приймає належні АТ «УКРСИББАНК» права грошової вимоги (Права Вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між АТ «УКРСИББАНК» і боржниками. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 283/2 від 27.08.2024, ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 44 706,27 грн., з яких: 16 689,73 грн. заборгованість за основним боргом; 28 016,54 грн. заборгованість за відсотками. Відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити в повному об`ємі. Відповідач у судове засідання, не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що не погоджується з позовом в повному обсязі, а кредит не отримував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 14.02.2020 [PERSON] підписав Анкету-заяву про надання споживчого кредиту, згідно з якою відповідач звернувся до АТ «УКРСИББАНК» з пропозицією надати йому споживчий кредит на таких умовах: строк користування кредитом 21 місяць; сума кредиту 13 013,00 грн; перший внесок 1 500,00 грн; валюта кредиту гривня. Також, просив АТ «УКРСИББАНК» надати йому додатковий кредит кредитну картку на таких умовах: максимальна сума ліміту додаткового кредиту 50 000,00 грн; максимальна процентна ставка за додатковим кредитом 60% річних від фактично використаної суми додаткового кредиту; строк користування кредитом 24 місяці. Надав згоду на використання при вчиненні правочинів відтворення підпису уповноваженої особи та печатки АТ «УКРСИББАНК» за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога підпису та печатки. Зі зразком відповідного аналога підпису уповноваженої особи та печатки АТ «УКРСИББАНК» ознайомлений та повністю погодився з таким способом підписання правочинів, будь-яких документів, що стосуються кредитних відносин. 14.02.2020 [PERSON] підписано Паспорт споживчого кредиту - Інформаційний лист з інформацією, яка надається споживачеві до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), відповідно до якої, зокрема роз`яснено основні умови кредитування АТ «УКРСИББАНК» в частині: основного кредиту в сумі 13 013,00 грн., строком на 21 місяці, на придбання товару з процентною ставкою 0,00001% річних; додаткового кредиту у виді кредитування рахунку (овердрафт) до 50 000,00 грн., строком до 24 місяців з дати встановлення ліміту (з можливістю подальшої пролонгації), на споживчі цілі, з процентною ставкою 55% річних (максимальна відсоткова ставка); кредиту «плати частинами» у виді кредитування рахунку (овердрафт) до 50 000,00 грн., строком до 24 місяців з дати отримання кредиту «плати частинами» може бути надано за вибором, з процентною ставкою 0,001 % річних. 14.02.2020 [PERSON] уклав із АТ «УКРСИББАНК» договір № 96193028000 в письмовій формі, згідно умов якого отримав кредит у розмірі 18 000,00 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Відповідно умов Договору № 96193028000, тип процентної ставки фіксована, процентна ставка за користування кредитом 55% річних. З виписки з особового рахунку відповідача вбачається сума витрачених кредитних коштів та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами. 27.08.2024 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір факторингу № 283/2, у відповідності до умов якого, АТ «УКРСИББАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» за плату, а ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» приймає належні АТ «УКРСИББАНК» права грошової вимоги (Права Вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між АТ «УКРСИББАНК» і боржниками. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 283/2 від 27.08.2024, ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 44 706,27 грн., з яких: 16 689,73 грн. заборгованість за основним боргом; 28 016,54 грн. заборгованість за відсотками. Матеріали справи свідчать про те, що договір № 96193028000 від 14.02.2020 укладений в письмовій формі. Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст.ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 Цивільного кодексу України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Також суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, за якою «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16 689,73 грн., оскільки умовами договору підтверджено надання відповідачу кредитних коштів та позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 28 016,54 грн., оскільки умовами Договору визначено сплату процентів за надані кредитні кошти. Посилання відповідача на те, що він не брав кредит, спростовуються навними матеріалами справи та відхиляються судом як необґрунтовані. Враховуючи викладене, позовні вимоги за кредитним договором № 96193028000 від 14.02.2020 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вирішення питання розподілу судових витрат, заявленого представником позивача в позові, суд зазначає наступне. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження факту понесених судових витрат представником позивача до матеріалів справи було надано: Договір про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02.08.2024, Акт приймання-передачі наданих послуг № 116 від 04.11.2025 та Витяг з реєстру № 1 від 04.11.2025 до Акт приймання-передачі наданих послуг № 116, з яких вбачається, що послуги адвоката визначені у розмірі 10 000 грн, платіжну інструкцію № 3337 від 06.11.2025. Зважаючи на вищенаведене, оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно (100%) задоволеним позовним вимогам. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно (100%) задоволеним позовним вимогам.

Outcome: approved