Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача [PERSON] , яким просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість, яка утворилась станом на 09 липня 2025 року за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13 січня 2020 року у розмірі 63497,26 гривень. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що monobank - це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг відбувається шляхом: верифікації клієнта очно на точці видачі; верифікації клієнта очно у відділенні банку; верифікація клієнта очно співробітником служби доставки банку у зручному для клієнта місці; верифікація клієнта очно кредитним агентом у точці, починаючи з травня 2020 року: відеоверифікація працівником банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. 13 січня 2020 року [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 13 січня 2020 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Окрім того, в анкеті зазначено наступне: «6. Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Також я визнаю, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або банком з використанням простого електронного/ удосконаленого електронного підпису. 11. Усе листування щодо цього договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору». На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 55000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . Згідно із тарифами пільговий період за карткою становить 62 дні (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі), пільгова відсоткова ставка становить 0,00001% річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 4% від заборгованості, базова відсоткова ставка - 3,1% на місяць, збільшена відсоткова ставка - 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). Позивач вказує, що AT «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених умовами Договору та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору не сплатив щомісячні мінімальні платежі. Отже, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконала. Станом на 27 вересня 2024 року у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором було понад 90 днів та відбулось істотне порушення клієнтом своїх зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою, банк 27 вересня 2024 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. На залишок простроченої заборгованості банк нарахував неустойку, передбачену тарифами. Отже, загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 09 липня 2025 року становить 63497,26 гривень, та складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) у розмірі 63497,26 гривень; заборгованості за пенею в сумі 0,00 гривень; за порушення грошового зобов`язання 0,00 гривень. Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів банку, тому позивач змушений звернутися в суд з даним позовом. Аргументи учасників справи. 21 жовтня 2025 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, в якому остання просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, на обґрунтування відзиву зазначила таке. Із наданих позивачем доказів тільки анкета-заява містить підпис відповідача. Водночас, ця анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору, а саме: строку повернення кредиту, розміру кредитного ліміту та процентів за користування кредитом, тощо. Доказів видачі кредитної картки, встановлення на неї кредитного ліміту та використання кредитних коштів, позивачем не надано. 3 аналізу зазначених вище положень слідує, що підписання анкети-заяви не є обов`язковою умовою видачі картки, і банк має право відмовитись від надання кредиту/встановлення ліміту кредитування без будь-якого обґрунтування своєї відмови, банк повинен довести, що ним було прийнято рішення про видачу картки, така картка видавалася відповідачу і ним була отримана, без кредитного ліміту, крім того банк за заявою клієнта встановлює кредитний ліміт. Заява на встановлення кредитного ліміту в матеріалах справи відсутня. На підтвердження своїх вимог позивач до позовної заяви надав: розрахунок заборгованості, анкету заяву до договору про надання банківських послуг від 13 січня 2020 року, витяг з умов обслуговування рахунків фізичної особи та витяг з тарифів за карткою Monobank, паспорт споживчого кредиту. При цьому зазначений паспорт споживчого кредиту який містить істотні умови до анкети заяви не підписаний (електронний підпис/ключ) споживачем. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Пунктом 6.3. розділу 6 Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» визначено, що підписані клієнтом та/або банком документи, що пов`язані з укладеними правочинами, зберігаються банком в електронному вигляді та надсилаються в мобільному додатку клієнта, а також їх копії можуть бути надані банком на паперовому носії на запит клієнта, під час одержання однією із сторін електронного документа формується підтвердження із зазначенням дати та часу такого одержання. У матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», паспорту споживчого кредиту «Monobank», та тарифів, їх підписання відповідачем відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем та долученими до позову в обґрунтування заявлених позовних вимог умовами, тарифами та паспортом споживчого кредиту. Відсутні підстави вважати, що наданий позивачем витяг з умов за відсутності доказів, що відповідач з ними ознайомився при підписанні анкети-заяви від 13 січня 2020 року, є достатнім доказом укладення договору кредиту на тих умовах, які там зазначені. Відповідач звертає увагу суду, що умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» закріплюють положення зі змісту яких слідує: чинна редакція затверджена протоколом правління № 46 від 24 листопада 2021 року, набула чинності 27 листопада 2021 року. Анкету-заяву відповідач [PERSON] підписала з АТ «Універсал Банк» 13 січня 2020 року, за 1 рік і 10 місяців до появи умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк». На час підписання анкети-заяви відповідачем [PERSON] умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» не існувало. Отже, відсутні підстави вважати, що саме цей витяг з умов і правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними при підписанні анкети-заяви до договору про надання банківських послуг. З огляду на викладене, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг, надані банком витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, витяг тарифів за карткою monobank і паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вказані документи достовірно не підтверджують вказаних обставин. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила частини 1 статті 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. З наданого банком розрахунку заборгованості слідує, що загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту) становить 63497,26 гривень. Проте, фактично вся ця сума не є заборгованістю лише за тілом кредиту, оскільки банком також здійснювалось автоматичне списання відсотків за прострочення за кредитом за рахунок кредитних коштів, що теж враховано ним як заборгованість за тілом кредиту, однак фактично такою не є. Сам банк зазначає що кредитний ліміт складає 55000,00 гривень, баланс (мінус) 8497,26 гривень дану суму банк називає овердрафт, яка складається з відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі. В той час, як в позовній заяві банк зазначає «заборгованості за кредитом (тіло кредиту) становить 63497,26 гривень». Як слідує з наданого банком розрахунку заборгованості та виписки по руху коштів по картці істотних умов договору щодо розміру процентів за користування кредитом, пені, рахунку, незважаючи про відсутність погодження між сторонами у визначеній законом неустойки (комісії), про що зазначалось вище, АТ «Універсал Банк» здійснювалось нарахування та списання відсотків не відповідно до положень частини і статті 1048 ЦК України (на рівні облікової ставки НБУ), а у збільшеному розмірі 44,26% (поточна ставка) та 74,4% (прострочена ставка) за рахунок коштів внесених відповідачем в рахунок погашення заборгованості. Тобто, до суми фактично отриманих відповідачем кредитних коштів позивач неправомірно нарахував ще й відсотки, хоча докази про погодження з відповідачем на вчинення вказаних дій позивач суду не надав і матеріали справи цього не містять. Вказані відсотки та заборгованість за порушення грошового зобов`язання банк самовільно нарахував відповідачу, що відображено у розрахунку заборгованості, додавши їх до суми фактично отриманих відповідачем кредитних коштів, внаслідок чого неправомірно збільшив тіло кредиту. Тому заявлена сума заборгованості за тілом кредиту є необґрунтованою, а стягненню підлягає різниця між заявленою банком сумою внесених коштів та витрачених. В свою чергу згідно з розрахунком заборгованості та виписці по картці [PERSON] внесено в рахунок погашення заборгованості 459877,12 гривень, а знято з картки 423496,01 гривень. Тобто, [PERSON] має переплату за даним картковим рахунком у розмірі 36381,11 гривень (459877,12 гривень - 423496,01 гривень) Розрахунок заборгованості, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає банк. У розрахунку заборгованості зазначено, що розмір заборгованості за наданим кредитом складає 63497,26 гривень і вказана сума заявлена банком до стягнення. Проте, будь-яких доказів видачі кредитних коштів, підвищення (збільшення) кредитного ліміту до матеріалів справи позивачем надано не було. Була долучена довідка про розмір встановленого ліміту від 13 січня 2020 року за карткою [NUMBER] зазначено встановлення кредитного ліміту. Данна інформація спотворена та не відповідає дійсності в самій позовній заяві в додатках, які надає позивач різниця в часі наявна, це говорить про те що будь-яка інформація залежить повністю від волевиявлення позивача. Карта під номером [NUMBER] взагалі викликає подив, оскільки номери карток повинні мати цифрову ідентифікацію. Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позовній заяві, а саме, що заборгованість відповідача за договором від 13 січня 2020 року становить 63497,26 гривень (відповідно до розрахунку заборгованості), матеріали справи на час розгляду справи не містять, а з наданого банком розрахунку слідує, що відповідач виконав свої зобов`язання перед банком. В анкеті-заяві позичальника від 13 січня 2020 року ані процентна ставка, ані заборгованість за порушення грошового зобов`язання, не зазначені. Банком не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували право банку на списання відсотків, оскільки наданий до суду витяг з умов та паспорт споживчого кредиту не містить доказів ознайомлення відповідача з умовами та складовими кредиту, зокрема підпису відповідача, що не узгоджується з законом України «Про споживче кредитування». Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з тарифів та витяг з умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Універсал банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, надані витяг з умов та правил надання банківських послуг позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Також до позовної заяви долучено паспорт споживчого кредиту, який містить істотні умови кредитування по картці «Чорна», проте в графі підпис споживача вказано: «Споживач отримує паспорт споживчого кредиту в мобільному додатку та підписує його у електронному вигляді до підписання договору», ПІБ відповідача відсутній, таким чином паспорт споживчого кредиту не підписаний відповідачем, підстав вважати, що сторони погодили ці умови не має. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг, могли неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з тарифів та витяг з умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з тарифів та витяг з умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Позивач також зазначає, що [PERSON] здійснила погашення заборгованості за кредитом. Так, з роздруківки з кабінету клієнта де зазначено прострочений платіж - 8497,26 гривень, використано 63497,26 гривень з 55000,00 гривень. В позовній заяві представник універсал банку зазначає про надання кредиту в сумі 55000,00 гривень, при цьому просить суд стягнути з відповідача загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 63497,26 гривень. Тобто банк надав 55000,00 гривень кредитних коштів, а просить повернути 63497,26 гривень по тілу кредиту, позивач стверджує, що банк таким вводить суд в оману і фальшує данні. З наданого АТ «Універсал Банку» розрахунку слідує, що розмір заборгованості відповідача за кредитним договором визначено з урахуванням відсотків, які нараховані згідно з умовами обслуговування рахунків фізичної особи, а тому цей розрахунок не є належним доказом щодо розміру коштів, які фактично отримані позичальником, та його заборгованості. Крім того, як слідує з наданого банком розрахунку заборгованості, загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту) становить 63497,263 гривень. Проте, фактично ця сума не є заборгованістю лише за тілом кредиту, оскільки банком також нараховувались проценти на заборгованість за кредитом. [PERSON] неодноразово вносила кошти у рахунок, однак сплачені нею кошти розподілялись банком на погашення процентів, які передбачені Умовами обслуговування рахунків фізичної особи, що відповідачем не підписані, тобто не спрямовувались на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим заборгованість зростала. При цьому, як слідує з виписки по картці [PERSON] банком також здійснювалось автоматичне списання відсотків, списання (без зазначення, що саме списується), щомісячні платежі, що теж враховано позивачем як заборгованість за тілом кредиту, однак не є фактично такою. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] надано кредитний ліміт в розмірі 55000,00 гривень. В свою чергу згідно з розрахунком заборгованості та випискою по картці нею внесено в рахунок погашення заборгованості 459877,12 гривень, а знято з картки 423496,01 гривень. Тобто, [PERSON] має переплату за даним картковим рахунком у розмірі 36381,11 гривень (459877,12 гривень - 423496,01 гривень). Як слідує з розрахунку заборгованості відповідач за період з 13 січня 2022 року по 27 вересня 2024 року має переплату за даним картковим рахунком у розмірі 36381,11 гривень. Отже, з наданого банком розрахунку вбачається, що відповідач виконав свої зобов`язання перед банком, повернувши у повному розмір надані банком кредитні кошти. Таким чином, перевірити розмір нарахованих суми боргу та процентів відповідачу не є можливим, отже доводи позивача щодо розміру нарахованих сум не підтверджені належними доказами, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог банку. 27 жовтня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача АТ «Універсал Банк» Мєшніка К.І., в якій останній зазначив таке. Щодо укладення договору та приєднання боржника до умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», тарифів за карткою Monobank шляхом підписання анкети-заяви, представник позивача зазначає наступне. До позовної заяви були додані такі докази, що підтверджують факт укладення договору про надання банківських послуг від 13 січня 2020 року: копія анкети-заяви до договору про надання банківських послуг; витяг з умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank; витяг з тарифів за карткою Monobank; розрахунок заборгованості; довідка про наявність рахунку; довідка про встановлення кредитного ліміту; рух коштів по картковому рахунку. Окрім цього, в позовній заяві надане посилання на офіційний інтернет ресурс АТ «Універсал Банк», а саме: https://www.monobank.ua/terms де у вільному доступу опубліковані умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank. Умови опубліковані і є безперервно доступними у їх поточній редакції, а також архів редакцій за весь період існування, зокрема в чинній на момент укладення договору між позивачем та відповідачем. На момент укладення договору чинною була редакцію умов від 13 грудня 2019 року (посилання на вказану редакцію: https://monobank.ua/terms?file=umovy-2019-12-13.pdf). Умови у вказаній редакції (від 13 грудня 2019 року) доступні на сайті банку з моменту набуття їх чинності, а отже відповідач мав безперешкодний доступ до них в момент укладення договору та в подальшому. Вказані умови є офіційним документом, що затверджений рішенням правління АТ «Універсал Банк» протокол № 48/1 від 09 грудня 2019 року у якості додатку № 95 до розпорядження № 49 р від 22 серпня 2013 року. При внесення змін в умови, на сайті розміщується нова затверджена протоколом редакція, а попередня залишається доступною в публічному просторі на сайті в незмінному вигляді. Відповідно ст. 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк зобов`язаний мати власний веб-сайт та розміщувати на ньому інформацію, визначену законами, нормативно-правовими актами Національного банку України, а також нормативно-правовими актами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку. Банк несе відповідальність за актуальність та достовірність інформації, розміщеної на його веб-сайті. Отже, актуальність та дійсність інформації з сайтів банків обумовлена вимогами закону. В доповнення до цього, представник позивача надав умови і правила обслуговування фізичних осіб в редакції від 13 грудня 2019 року, що діяла на момент підписання договору. У вищевказаних документах, що разом становлять укладений між позивачем та відповідачем договір (Анкета-заява, умови і правила надання банківських послуг, тарифи, таблиця обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту) містяться всі істотні умови договору, у тому числі умови про процентну ставку, пеню, штрафи, умови та строк повернення кредиту згідно із статтею 12 Закону України «Про споживче кредитування». Представник позивача звертає увагу суду, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про споживче кредитування», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Отже, підписанням відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. З наведеного алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного кредитного договору є неможливим. Без погодження у мобільному застосунку «monobank» з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливий вхід у головне меню застосунку «Monobank». А без переходу у головне меню застосунку жодна особа не має технічної можливості проводити будь-які фінансові операції, у тому числі отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту. Щодо внесення змін до договору представник позивача зазначив, що в момент підписання договору 13 січня 2020 року діяли умови і правила обслуговування в редакції від 13 грудня 2019 року. Саме в цій редакції відповідач отримав примірники вказаних умов у мобільному додатку в день укладання договору. Вони були йому зрозумілі та не потребували додаткового тлумачення, що підтверджено в підписаній відповідачем анкеті-заяві. Серед іншого, у вказаних умовах і правилах обслуговування сторони фактично погодили і порядок внесення змін до договору. Пунктом 7 розділу І умов і правил обслуговування передбачено, що обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які містять елементи договору про споживче кредитування та/або договору банківського вкладу (депозиту), зміни вносяться за згодою сторін. Зміни до розділів (положень) умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які не містять елементи договору про споживче кредитування та/або договору банківського вкладу (депозиту), вносяться банком в односторонньому порядку. При цьому банк одразу публікує умови і правила із відповідними змінами на офіційному сайті банку. Відповідачем не підтверджено наявність в нього незгоди з будь-якою із змін, що була внесена до договору за період його існування, яка у відповідності до пунктів 4.2.16 та 7.1.2 зобов`язана бути виражена у розірванні цього договір відповідачем в односторонньому порядку. Відповідно до пункту 7.1.1. умов і правил в частині розділів (положень) щодо карткових продуктів, які містять елементи договору про споживче кредитування та/або договору банківського вкладу (депозиту), зміні не вносяться банком в односторонньому порядку, передбачено внесення змін щодо таких умов лише за згодою сторін. В іншій частині дійсно згідно з пунктом 7.1.2. зміни до розділів (положень), які не містять елементи договору про споживче кредитування та/або договору банківського вкладу (депозиту), вносяться банком в односторонньому порядку. Незмінним залишається принцип відсутності зворотної дії договору у часі, окрім випадку погодження таких умов сторонами відповідно до частини 3 статті 631 ЦК України, зміни в умовах правилах. Отже, зміни внесені до умови і правила розповсюджуються лише на поточні та вчинені в подальшому правочини та платіжні операції. Зміни в умови і правила обслуговування вносяться, зокрема, у зв`язку із змінами та нововведеннями в законодавстві України, для того щоб бути актуальними та відповідати чинному законодавству. Логічно та справедливо для обох сторін, що клієнт, використовуючи в черговий раз кредитні кошти, має розуміти, що в цей момент на нього розповсюджуються чинне на цей момент законодавство та умови і правила обслуговування в чинній редакції, а на в редакції яка була на момент підписання анкети-заяви. Щодо розрахунку заборгованості за договором, який було подано разом з позовом з метою підтвердження наявності та розміру заборгованості, представник позивача зазначив, що розрахунок заборгованості є належним доказом та відповідає деталізований виписці про рух коштів по картковому рахунку, таблиця розрахунку заборгованості зображає саме наявність заборгованості. Щодо підтвердження наявності та розміру заборгованості відповідними належними, допустимими та достатніми доказами представник позивача зазначив, що пунктом 59 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлено, що банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри, як клієнтські рахунки та виписки з них. Згідно з пунктом 62 вказаного Положення виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Пункт 63 Положення визначає, що виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнт. Отже, оскільки виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, тому разом з позовом позивачем було надано деталізовану виписку про рух коштів по картковому рахунку відповідача, яка в свою чергу є допустимим, належним та достатнім доказом, що підтверджує факт користування відповідачем кредитними коштами, факт та дату надання кредитних коштів, а також існування заборгованості і її розмір. З деталізованої виписки про рух коштів по картковому рахунку відповідача та наданого разом з позовною заявою розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався отриманою кредитною карткою та частково погашав утворену заборгованість, але станом на момент подання позову має заборгованість перед АТ «Універсал Банк» у розмірі 63497,26 гривень. Крім того, представник позивача зазначає, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, тому виникла заборгованість. Відповідно до пункту підпункту 5.13 пункту 5 «Надання та обслуговування кредиту», розділу ІІ Умов (додавалися до позову) погашення заборгованості клієнта за договором здійснюється коштом, що надходить на рахунок клієнта в наступному порядку: - у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; - у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; - у третю чергу сплачуються неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, що передбачені договором. У випадку, якщо клієнт має заборгованість по сплаті більше ніж одного щомісячного мінімального платежу (тобто по сплаті процентів та/або частини кредиту), погашення його грошових зобов`язань за такими щомісячними платежами відбувається згідно з строками виникнення заборгованості починаючи з найдавнішого за строком виникнення щомісячного платежу і включно до поточного щомісячного платежу, дотримуючись черговості погашення, вказаної у цьому пункті, стосовно кожного окремого щомісячного мінімального платежу. У випадку переказу/перерахування грошових коштів на погашення будь-яких грошових зобов`язань клієнта за договором з порушенням зазначеної черговості, банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли в рахунок погашення таких грошових зобов`язань, відповідно до зазначеної черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 461693,72 гривень, та зроблено витрат по картці на суму 525190,98 гривень. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута банку становить 63497,26 гривень (525190,98 гривень 461693,72 гривень = 63497,26 гривень). Всі поповнення використовувалися відповідачем на власні потреби і на рахунку не залишалися, саме тому повернутими їх вважати не можна. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, виникла заборгованість. В свою чергу поповнення, які проводив відповідач свідчать про те, що відповідач усвідомлював, що винен банку кошти, які використав з кредитного ліміту, а отже повною мірою розумів наслідки та був ознайомлений з умовами використання наданих йому коштів. Варто додати, що сума регулярного платежу відноситься до тіла кредиту, оскільки банк надав кошти у користування, а клієнт їх виплачує відповідно до договору. Оскільки кошти на погашення цих послуг відповідач не вносив, заборгованість за тілом кредиту зростала. 10 листопада 2025 року від відповідача [PERSON] до суду надійшли письмові заперечення, в яких остання просить відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Крім того, відповідач зазначила, що до матеріалів справи АТ «Універсал Банк» не надано виписку про рух коштів по картці відповідача, що унеможливлює дослідження судом того факту, що відповідач користувалась, а головне в якому обсязі здійснювалось користування нею кредитними коштами. До справи не долучено ні довідки про видану відповідачу картку, ні довідки про розмір встановленого на ній ліміту, тому суд позбавлений можливості встановити, у якому розмірі та чи взагалі відповідач отримала кредит. На підтвердження розміру заборгованості відповідача перед АТ «Універсал Банк» долучено розрахунок заборгованості. Але, долучений до матеріалів справи розрахунок є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків представника позивача, і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум заборгованості та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів кредитором на рахунок відповідача, позивачем не надано суду копію меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписок по картковому рахунку, належним чином проведеного розрахунку заборгованості, даних про те, чи видавалась відповідачу кредитна карта, строк її дії тощо. 17 листопада 2025 року до суду надійшли додаткові пояснення від представника позивача АТ «Універсал Банк» Мєшніка К.І., в яких останній зазначив таке. Так, у пункті 3 анкети-заяви відповідач підтвердив, що підписанням договору він підтверджує своє ознайомлення з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які містять усі істотні умови договору та отримав їх примірник у мобільному додатку. Крім того, представник позивача звертає увагу суду на неправильне застосування відповідачем висновків, які викладені у постановах Верховного Суду, через відсутність подібності між даною ситуацією та обставинами, які викладені в постановах Верховного Суду, на які посилається відповідач. Представник позивача зазначив, що АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Надана банком деталізована виписка з карткового рахунку позичальника у сукупності з іншими зібраними у справі доказами підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також наявну заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку. З урахуванням зазначеного, присутні правові підстави для стягнення заборгованості з боржника у повному обсязі. 08 грудня 2025 року, через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» представник відповідача [PERSON] адвокат Колесник О.О. надав до суду додаткові пояснення по справі, в яких останній просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на підстави, викладені позивачем в у відзиві на позов та запереченнях. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2025 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 лютого 2026 року клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів, подане нею до Харківського районного суду Харківської області 21 жовтня 2025 року, залишено без розгляду. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] адвокат Стаднік О.В., в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 13 січня 2020 року [PERSON] звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. [PERSON] також погодилася з тим, що анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. Крім того [PERSON] беззастережно погодилась з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту; погодилась з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Зі змісту анкети-заяви слідує, що відповідач, підписуючи заяву, просила відкрити поточний рахунок № [NUMBER] в АТ «Універсал Банк» у гривні на її ім`я, просила встановити кредитний ліміт на суму, зазначену в мобільному додатку, а також підтвердила, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку. В пункті 6 анкети-заяви зазначено про те, що відповідач просить вважати її власноручний підпис або його аналоги (в тому числі удосконалений електронний підпис) обов`язковим під час здійснення операцій за всіма рахунками, що відкриті або будуть відкриті в банку, засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем. Пунктом 10 анкети-заяви [PERSON] надала право та доручила АТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих в АТ «Універсал Банк», без додаткових її розпоряджень, для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед АТ «Універсал Банк» , що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між нею та банком. Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи [PERSON] , зокрема дату народження, індивідуальний податковий номер, дані щодо видачі паспорта, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус. В анкеті-заяві містяться фото сканованих сторінок паспорта [PERSON] .. Відповідно до довідки про наявність рахунку від 11 липня 2025 року, [PERSON] була видана кредитна картка № [NUMBER] , рахунок № [NUMBER] , тип рахунку - чорна картка, статус картки активна до 10/24. Зі змісту довідки про розмір встановленого кредитного ліміту слідує, що 20 січня 2020 року [PERSON] був встановлений кредитний ліміт 2500,00 гривень, після чого кредитний ліміт неодноразово збільшувався, останній раз 17 грудня 2021 року до 70000,00 гривень, після чого зменшувався, останній раз 30 квітня 2023 року до 55000,00 гривень. Станом на 27 лютого 2024 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відповідно до пункту 5.17. умов вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк направив повідомлення «пуш» споживачу про необхідність погасити суму заборгованості, яка до теперішнього часу не погашена. З долученого до матеріалів справи руху коштів по картці від 11 липня 2025 року слідує, що відповідач отримувала кредитні кошти, користувалася ними та протягом тривалого періоду часу частково виконувала зобов`язання щодо їх повернення. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість за кредитним договором від 13 січня 2020 року станом на 09 липня 2025 року становить 63497,26 гривень загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). Відповідно до підрозділу 1 «Терміни та визначення» розділу І «Загальні умови» витягу з умов обслуговування рахунків фізичної особи в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, - договір про надання банківських послуг «Monobank» - це укладений між банком та клієнтом договір про відкриття рахунку, випуск і обслуговування платіжної картки з можливістю встановлення ліміту кредитування, що складається з умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, анкети- заяви до договору про надання банківських послуг «Monobank», паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту, інформації щодо відкриття поточного рахунку та випуску електронного платіжного засобу (в разі наявності) та тарифів. Згідно умов і правил, анкета-заява до договору про надання банківських послуг monobank (анкета-заява) - письмове або електронне звернення клієнта до банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених договором, підписана клієнтом анкета-заява є підтвердженням укладення договору. Відповідно до пункту 2.3. умов і правил, відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка, депозитного договору, договору про надання кредиту. До відносин між сторонами (в тому числі з питань внесення змін до договору) застосовуються у відповідних частинах положення законодавства щодо договорів, елементи яких містяться у договорі. Положенням пункту 2.4. умов і правил визначено, що своїм підписом на анкеті-заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного договору клієнт ознайомився та погоджується з умовами договору, зокрема паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту та тарифами, встановленим в договорі порядком нарахування платежів та інших витрат, які повинен сплатити клієнт, передбаченими договором правами та обов`язками сторін, а також іншу інформацію, яка перелічена в пункті 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Положенням пункту 2.12. умов і правил визначено, що клієнт, уклавши договір, шляхом підписання анкети-заяви, підтверджує, що клієнт до укладення ним договору був ознайомлений в електронній/письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та орієнтовної загальної вартості кредиту, як це вимагає законодавство про споживче кредитування, та отримав відповідні документи від банку і погоджується з ними, зокрема, щодо: умов кредитування (зокрема, щодо можливої суми кредиту, строку, на який кредит може бути одержаний, мети, для якої кредит може бути використаний, типу процентної ставки, орієнтовної загальної вартості кредиту з урахуванням відсоткової (процентної) ставки за кредитом. Частиною 6 умов і правил визначено, що банк та клієнт погодили, що всі правочини можуть вчинятись сторонами або кожною стороною окремо з використанням удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку. З урахуванням пункту 3 статті 631 ЦКУ сторони встановлюють, що умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, що виникли до укладення договору та стосуються надання клієнтом банку підтверджень, погоджень, повідомлень, підписів з використанням клієнтом ОТР-пароля. Сторони визнають, що усі надані клієнтом за допомогою ОТР-паролю підтвердження, погодження, повідомлення, підписи до укладення цього договору є дійсними та такими, що прирівнюються до документів підписаних Клієнтом власноручним підписом та є невід`ємними частинами договору. Відповідно до підпунктів 5.3, 5.7.1 пункту 5 умов і правил, клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визначаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків прямо передбачених в законодавстві. Клієнт може скористатися послугами банку за допомогою дистанційного обслуговування отримання інформації за договором, випуску і перевипуску платіжних карток, а також з метою отримання інших послуг, що надаються банком. Скріпивши заяву підписами, у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно тарифів та повернути кредит та сплатити комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі щомісячних платежів. Підпунктом 2.1. пункту 2 розділу ІІ умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Мonоbank» - договір. Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна картка передається клієнту не активованою, для її активації необхідно додати інформацію в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. При проведенні операції з карткою встановлюється пін-код, який є аналогом власноручного підпису клієнта. Відповідно до положень підпункту 5.9 пункту 5 розділу ІІ умов на суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту з розрахунку 365/366 календарних днів у році за процентними ставками, зазначеними у тарифах. У підпункті 5.11. пункту 5 розділу ІІ умов зазначено, що клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, що зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного тарифами. Згідно з тарифами банку, пільговий період за карткою «Monobank» встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка 0,00001%; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 4% від заборгованості (не менше 100 гривень, але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка 3,1% на місяць на залишок заборгованості; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). Пунктом 5.15. розділу ІІ умов і правил встановлено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки у подвійному розмірі від базової процентної ставки, зазначеної в тарифах. Відповідно до пункту 5.16. розділу ІІ умов і правил, у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з Тарифами, але не більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних. Паспортом споживчого кредиту Чорної картки monobank передбачено тип кредиту як поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання. Сума ліміту кредиту становить від 0 до 500000,00 гривень, в залежності від суми, яка погоджена в заявці на кредит та відображена у мобільному додатку. Строк кредитування встановлено 25 років з правом автоматичного продовження. Базова процентна ставка 3,1% в місяць (37,2% річних). Загальні витрати за кредитом складають 36668,07 гривень, виходячи з суми кредитного ліміту 100000,00 гривень, погашення якого відбувалось впродовж 12 місяців. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 136668,07 гривень, виходячи з суми кредитного ліміту 100000,00 гривень, погашення якого відбувалось впродовж 12 місяців. Реальна річна процентна ставка 44,26%. У випадку настання істотного порушення клієнтом зобов`язань банк не пізніше наступного робочого дня у мобільному додатку не пізніше 3-х робочих днів за допомогою месенджерів та sms направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони мають бути здійснені, що передбачено у пункті 5.17. розділу ІІ умов і правил. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону (якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього закону, є оригіналом такого документа. Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. [PERSON] в анкеті-заяві зазначила, що просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, як відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення даних згідно з договором. Також визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях; підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису (пункт 6). Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. Підтвердила, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком її підпису. За пунктом 11 вказаної анкети, відповідач просив усе листування стосовно договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України.). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Судом встановлено, що 13 січня 2020 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання сторонами анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, що по суті є укладенням договору про надання банківських послуг «Monobank» від 13 січня 2020 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] . За положеннями абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим законом послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, в зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати в договорі визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 4 статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Виходячи з наведених норм чинного законодавства, договір, в тому числі і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), яка є релевантною стосовно порядку укладання договору кредиту, було зазначено наступну правову позицію щодо належного стандарту доведення факту узгодження Умов та правил банківських послуг. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому, за відсутності підпису відповідача в умовах та правилах обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, відсутні підстави вважати, що надані позивачем умови і правила, які датовані 27 листопада 2021 року та 13 грудня 2019 року, та за відсутності доказів, що відповідач з ними ознайомилася при підписанні анкети-заяви від 13 січня 2020 року, є достатнім доказом укладення договору кредиту на тих умовах, які там зазначені. У матеріалах справи також наявні копії тарифів, паспорту споживчого кредиту, в яких викладені основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, санкції за порушення зобов`язань, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, які мають бути підписані споживачем його електронним підписом. Проте на вищевказаних документах відсутній підпис відповідача. Зі змісту паспорту споживчого кредиту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У розділі 4 вказаного паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Отже, зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Крім того, паспорт споживчого кредиту не містить відомостей щодо дати його складання, а також його підписання відповідачем електронним підписом. До того ж, паспорт споживчого кредиту є інформацією, тобто довідкою для споживача, та така інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20. Анкета-заява [PERSON] від 13 січня 2020 року містить паспортні та анкетні дані відповідача, але в анкеті відсутні дані про розмір встановленого кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, наслідки порушення умов кредитування тощо. Проте в анкеті-заяві є лише посилання на те, що [PERSON] погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та те, що про зміну доступного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Водночас, кредитор має право вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Із змісту позовних вимог слідує, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 63497,26 гривень на підставі наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 серпня 2023 року у справі № 206/3009/15 (провадження № 61-5576св23) та ін. Як слідує з виписки по картці у період з 20 січня 2020 року по 01 липня 2024 року [PERSON] активно користувалася карткою, проводила нею розрахунки, знімала кошти, поповнювала картку та користувалася послугами банку з розстрочки. Тому посилання відповідача на ненадання позивачем доказів видачі кредитної картки, встановлення на неї кредитного ліміту та використання кредитних коштів є безпідставними та не можуть бути прийняті судом до уваги. При цьому суд враховує, що відповідачем жодних заяв до АТ «Універсал Банк» про непогодження зі зміною кредитного ліміту не подавалось. Проте, відповідно до виписки по картці, позивач нараховував відповідачу в рахунок заборгованості за кредитом проценти та здійснював операції «розстрочка на картку», правомірність здійснення таких нарахувань та операцій позивач не довів перед судом, у зв`язку з чим сума заборгованості відповідача за договором складає лише різницю між фактично отриманими коштами та загальну суму фактично внесених коштів на рахунок. Із виписки по картці слідує, що за період 20 січня 2020 року по 01 липня 2024 року [PERSON] внесла 399 688,55 гривень, сума витрат за картою становила 582 787,41 гривень, кредитний ліміт - 55 000 гривень, загальна заборгованість 63 497,26 гривень. Між тим, відповідно до вказаної виписки, за час користування карткою відповідачу банком було нараховано та списано з рахунку 45 171,74 гривень процентів, розмір яких не було погоджено сторонами у встановленому законом порядку. Крім того, у виписці з рахунку наявні операції списання грошових коштів «розстрочка на картку» в загальному розмірі 41 113,15 гривень без зазначення дати, у яку така розстрочка надана, що не дає можливості перевірити факт надання такої розстрочки і встановити наявність поточної та/або простроченої заборгованості. Оскільки в анкеті-заяві від 13 січня 2020 року строки здійснення періодичних платежів за кредитом та умови нарахування та сплати процентів за користування кредитом та здійснення операцій «розстрочка на картку» не встановлені, то позивач неправомірно та безпідставно списав внесені на погашення боржником кошти в рахунок погашення процентів за користування кредитом та здійснив операції «розстрочка на картку». Згідно з частиною 3 статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи, що АТ «Універсал Банк» не довело належними та допустимими доказами погодження ставки користування відповідачем [PERSON] процентами за використання кредитного ліміта та здійснення відрахувань з рахунку відповідача «розстрочка на картку», а розмір вже сплачених, але не погоджених, [PERSON] процентів та відрахувань «розстрочка на картку» перевищує залишок тіла кредиту, суд висновує про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Оскільки суд виснував про відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір суд покладає на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed