Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Омега Фінанс» через систему «Електронний суд» звернулось до Соснівського районного суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 334292 від 04.01.2022 у розмірі 5 280 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що між ТОВ «Ізі Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 334292 від 04.01.2022, на підставі якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 5 000 грн строком на 20 тижнів, зі сплатою процентів за користування кредитом. Внаслідок порушення відповідачем умов повернення кредитних коштів за ним утворилась заборгованість, розмір якої станом на 26.03.2025 складає 5 280 грн, з яких 4 856 грн 10 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 423 грн 90 коп. - заборгованість за процентами. У подальшому, 26.03.2025 між ТОВ «Ізі Кредит» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» укладено договір факторингу № Ф-25/2, за яким ТОВ «ФК «Омега Фінанс» отримало (набуло) право грошової вимоги до боржників, указаних у реєстрі прав вимог, у тому числі і до відповідача. Всупереч умов кредитного відповідач не виконав свого зобов`язання щодо повного погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Омега Фінанс», ні на рахунки первісного кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість за кредитним договором № 334292 від 04.01.2022 в загальній сумі 5 280 грн. Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.11.2025 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача Саркісян Н.А. в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась шляхом надсилання судової повістки-повідомлення засобами поштового зв`язку за адресою реєстрації місця проживання, яка не була вручена відповідачу з причин відсутності адресата за вказаною адресою. Додатково судом вживались заходи із повідомлення відповідача шляхом направлення смс-повідомлення (доставлено 24.11.2025, 07.01.2026 та 12.02.2026), а також шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті суду. У зв`язку з вищевказаною обставиною, на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.03.2026 справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, повідомленої у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, яка не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки та не подала відзиву проти позову, та зі згоди представника позивача щодо такого порядку розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Згідно ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із положеннями ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Ізі Кредит» (кредитодавцем) та [PERSON] (позичальником) укладено кредитний договір № 334292 від 04.01.2022, який підписаний відповідачем її власноручним підписом. Відповідно до умов вищевказаного договору кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 5 000 грн строком на 20 тижнів, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Кредит надається на умовах терміновості, повернення та платності та повертається позичальником шляхом щотижневих виплат у готівковій формі згідно із графіком платежів. Процентна ставка за користування кредитними коштами 443,80 % річних від суми кредиту з першого по дев`ятий платіж та 1,69 % річних за всіма наступними платежами до останнього. Сума кредиту надається позичальнику у готівковій формі у національній валюті не пізніше наступного робочого дня з дати підписання договору. На виконання умов вказаного договору кредитні кошти в розмірі 5 000 грн 04.01.2022 були надані відповідачу, що вбачається із видаткового касового ордеру від 04.01.2022. Згідно із карткою № [NUMBER] обліку виконання кредитного договору № 334292 від 04.01.2022 станом на 21.04.2025 у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань загальний розмір заборгованості становить 5 280 грн, з яких 4 856 грн 10 коп. - заборгованість за кредитом; 423 грн 90 коп. - заборгованість за відсотками. Відповідно до п. 9.3 договору кредитодавець має право у будь-який момент передати свої права третій стороні. Судом також встановлено, що 26.03.2025 між ТОВ «ФК «Омега Фінанс» (фактором) та ТОВ «Ізі Кредит» (клієнтом) укладено договір факторингу № Ф-25/2, відповідно до якого фактор передає грошові кошти у розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості), в тому числі і за кредитним договором № 334292 від 04.01.2022, укладеним між ТОВ «Ізі Кредит» та [PERSON] , сума заборгованості за яким складає 5 280 грн, з яких 4 856 грн 10 коп. - заборгованість за кредитом; 423 грн 90 коп. - заборгованість за відсотками. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За змістом ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Нормою ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у договорі і вона користувалась кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущене порушення його зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування такими коштами, внаслідок чого станом на 26.03.2025 розмір заборгованості за кредитним договором № 334292 від 04.01.2022 становить 5 280 грн, з яких 4 856 грн 10 коп. - заборгованість за кредитом; 423 грн 90 коп. - заборгованість за відсотками. За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. При цьому, варто звернути увагу, що, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем не було надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved