Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

06.08.2025 позивач звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом і просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за Кредитним договором у загальному розмірі 31 500 грн 00 коп; стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та відповідачем укладено Кредитний договір №13783-02/2024. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно п.п.1.1. п.1 Кредитного договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. 28.05.2024 року між ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №28052024, у відповідності до умов якого ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" передало ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняло належні ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №28052024 від 28.05.2024 ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 31500, 00 грн. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 28.05.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором у розмірі 31500, 00 грн. Враховуючи вищевикладене позивач просить позов задовольнити. 06.08.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.34). Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 25.08.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання (а.с.40). 27.08.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с.42) та зазначає, що згідно ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, зокрема призвані під час мобілізації, а також резервісти та військовозобов`язані звільняються від сплати відсотків, штрафів та пені за кредитними зобов`язанням на період проходження військової служби або до кінця особливого періоду. Крім того, зазначає, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступник підстав. Встановлено, що 13.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" та відповідачем в електронній формі укладено договір про надання фінансового кредиту №13783-02/2024. Відповідно до п.1.1. Договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит у розмірі 9000, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п.1.2. Договору кредит надається строком на 100 днів. Дата надання кредиту 1 13.02.2024. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити у останній день вказаного строку кредитування, відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 22.05.2024. Відповідно до п.1.4. Договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п.1.4.1. Договору процентна ставка становить 2, 50 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Згідно п.1.6. Договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки. Відповідно до п.7.1. Договору Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку вказаного у договорі. Згідно п.7.6. Договору підписанням Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства (а.с.5-7). До позовної заяви ТОВ "ФК "ЄАПБ" долучило графік платежів, паспорт споживчого кредиту (зворотній бік а.с.8, а.с.9-10). 28.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" укладено договір факторингу №28052024, акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №28052024 від 28.05.2024 та реєстр боржників до Договору факторингу №28052024 від 28.05.2024, у відповідності до умов яких Товариство з обмеженою відповідальністю "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" відступило позивачу за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" прийняло належні Товариству з обмеженою відповідальністю "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП" права вимоги до боржників, у тому числі до відповідача (а.с.10а-11, 12, 13). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором №13783-02/2024 від 13.02.2024 становить 31500, 00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 9000, 00 грн, сума заборгованості за відсотками 22500, 00 грн (а.с.14). Як вбачається з копії довідки начальника штабу першого заступника командира військової частини [NUMBER] полковника [PERSON] від 30.07.2025 відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі (по мобілізації) у військовій частині [NUMBER] З 01.06.2025 по теперішній час (а.с.43). Відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] від 24.03.2024 відповідач має право на пільги , встановлені Законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.44). Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 ЦК України). Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно ч.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Вказаний договору про надання фінансового кредиту №13783-02/2024 від 13.02.2024 укладений у формі електронного документа, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого законодавства . Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитними договорами відповідач порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Як вбачається з положень ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей ТОВ "ФК «Європейська агенція з повернення боргів" є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту №13783-02/2024 від 13.02.2024 року, що був укладений між первісним кредитором та відповідачем. Оскільки відповідач в порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснив повне погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, то у нього утворилася заборгованість перед позивачем (як новим кредитором). З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту за договором про надання фінансового кредиту №13783-02/2024 від 13.02.2024 в розмірі 9000, 00 грн. Щодо вимог про стягнення заборгованості за відсотками слід зазначити наступне. Відповідач посилається на те, що є військовослужбовцем та з 01.06.2025 року проходить військову службу та на нього поширюються пільги, передбачені п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме не повинні нараховуватися відсотки, штрафи та пеня за користування кредитом на період проходження військової служби. Відповідно до чинної на час виникнення спірних правовідносин та на даний час редакції ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Аналіз вищевикладених положень дає можливість зробити висновок, що пільги стосовно звільнення від нарахування процентів за користування кредитом мають не всі військовослужбовці, а лише ті, які підпадають під визначені у законі категорії. Категоріями військовослужбовців, які мають пільги щодо звільнення від нарахування процентів за користування кредитом, є: 1) військовослужбовці, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; 2) військовослужбовці, які призвані на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період; 3) інші військовослужбовці, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у заходах, перелік яких наведено у ч.15 ст.14 вказаного Закону. У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. Відповідач [PERSON] з 01.06.2025 року перебуває на військовій службі (по мобілізації) по теперішній час, що підтверджується копією довідки в/ч [NUMBER] . Таким чином, відповідач є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації в особливий період, тому на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей». Відтак, з наданих суду документів вбачається, що відповідач є особою, перелік яких наведено у ч.15 ст.14 вказаного Закону, тому з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що стороною відповідача доведено ті обставини, що він підпадає під перелік чітко визначених категорій військовослужбовців, які відповідно до ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» мають пільги на звільнення від нарахування процентів за користування кредитом. У зв`язку з цим наявні підстави для застосування вказаних пільг, а відповідно нарахування процентів за користування відповідачем кредитними коштами є неправомірними та необґрунтованими. З урахуванням вищенаведеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню лише заборгованість за тілом кредиту, яка становить 9000,00 грн, а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9000,00 грн. У решті заявлених вимог слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідач надав суду копію посвідчення серії [NUMBER] від 24.03.2024, згідно якого відповідач має пільги учасника бойових дій, тому він вважає, що повинен бути звільнений від сплати судового збору. Однак, відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 норма п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах пов`язаних з порушенням їхніх прав має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Таким чином, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи) для правильного застосування норм п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст.12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Предмет спору по даній справі не пов`язаний з соціальним захистом прав відповідача як ветерана війни-учасника бойових дій, тому відповідач від сплати судового збору не звільнений. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 865, 15 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial