Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

У січні 2026 року заявники звернулися до суду із даною заявою. Заява мотивована тим, що 02.10.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області між заявниками зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №369 В період шлюбу у заявників народилися [PERSON] [INFO] та [PERSON] 25.09.2009 року. На думку заявників подальше спільне життя та збереження шлюбу с неможливим, тому просять суд розірвати шлюб та визнати, що між ними досягнуто згоди щодо місця проживання дітей та участі батьків у їх вихованні. Ухвалою судді від 27.01.2026 року відкрито провадження у цивільній справі за заявами та призначено справу до розгляду на 12 год.15 хв. 02.03.2026 року. В судовому засіданні заявники повністю підтримали заяву, просили її задовольнити та зазначили, що протягом багатьох років вони проживають окремо та не ведуть спільний побут, спору щодо виховання та утримання дітей у них немає, оскільки діти проживають разом з матір`ю, а батько приймає повноцінну участь в їх утриманні та вихованні. Заслухавши заявників, дослідивши матеріали справи суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 02.10.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис №369. Після реєстрації шлюбу у подружжя прізвище [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 02.10.2004 року. [PERSON] народилася [INFO] , в графі батько зазначений [PERSON] , в графі мати [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] віл 26.06.2009 року. [PERSON] народився [INFO] , в графі батько зазначений [PERSON] , в графі мати - [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.11.2005 року Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка Кожен із подружжя має рівні права 1 обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до частини третьої статті 293 ЦІК України У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно з статтею 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (частини третя, четверта статті 56 СК України) Водночас відповідно до статті 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей. має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 8 постанови Пленуму від 27 грудня 2007 року № І1 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (стаття 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей Частиною третьою статті 109 Сімейного кодексу України встановлено, що суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей Судом встановлено, що заявники досягли взаємної щодо визначення місця проживання дітей та участі у вихованні Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали заявників на розірвання шлюбу подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що B силу частини другої статті 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки примирення та збереження шлюбу не можливе, на чому наполягають заявники. Разом з цим, в задоволенні заяви щодо визнання між заявниками досягнутої згоди щодо місця проживання дітей та участі батьків у їх вихованні слід відмовити, оскільки це не передбачено чинним ЦПК України. На підставі викладеного. згідно ст. ст. 75,76,104.105,109,110-114,157,160 СК України,

Outcome: partial