Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 20.09.2018 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № Z62.00613.004353308, за яким останній не виконав обов`язку щодо повернення кредиту. Також 29.01.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № С-613-004780-19-980, за яким останній не виконав свого обов`язку щодо повернення кредиту. Крім того, 08.02.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № G01.10701.004896962, за яким останній також не виконав обов`язку щодо повернення кредиту. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» був укладений договір факторингу №07072023, відповідно до якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників №3, зокрема до [PERSON] за кредитними договорами: № Z62.00613.004353308 від 20.09.2018 у розмірі 82048,39 грн, із яких: 33649,82 грн - заборгованість за основним боргом; 48398,57 грн заборгованість за відсотками; № С-613-004780-19-980 від 29.01.2019 у розмірі 25959,18 грн, із яких: 9990,36 грн - заборгованість за основним боргом; 15968,82 грн заборгованість за відсотками; № G01.10701.004896962 від 08.02.2019 у розмірі 45925,19 грн, із яких: 17511,93 грн заборгованість за основним боргом; 28413,26 грн заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з наведеним, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 153932,76 грн, а також судові витрати по справі. Ухвалою суду від 21.01.2026 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судовий розгляд. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві зазначив, що просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, у випадку неявки відповідача у судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але у судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини неявки і не подав відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що 20.09.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № Z62.00613.004353308, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 35306 грн на строк 36 місяців з умовою сплати процентів за користування кредитом у розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 5.5% (маржу банку). Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку становить 9,5%, що разом з маржею банку складає змінювану проценту ставку в розмірі 15%. Також сторонами був погоджений графік щомісячних платежів, відповідальність сторін та інші умови кредитування (а.с. 6-9). Також 29.01.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] була укладена угода № С-613-004780-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до якої відповідачу був встановлений кредитний ліміт 10000 грн (максимальний ліміт 200000 грн) з умовою сплати процентної ставки за користування коштами кредитної лінії у розмірі 48,00% річних та сплати обов`язкового мінімального платежу. Також сторонами була погоджена відповідальність за повне або часткове прострочення обов`язкового мінімального платежу у виді штрафу та інші умови кредитування (а.с. 23-27). Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту кредитних договорів вбачається, що у них визначені основні істотні умови, характерні для таких видів договорі, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення договорів саме такого змісту, про що свідчить підписання ним договорів. Доданий позивачем до позовної заяви паспорт споживчого кредиту та додаток до нього суд не приймає як складову частину кредитного договору, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. Також суд не приймає як належний доказ генеральний кредитний договір №ГКД.642597.1 від 13.12.2018, оскільки він не містить інформації щодо предмета доказування в даній справі. Свої зобов`язання за кредитними договорами АТ «Ідея Банк» виконало та надало відповідачу кредит (а.с. 13). Згідно виписки по рахунку [PERSON] за кредитним договором №Z62.00613.004353308 від 20.09.2018 за період із 20.09.2018 по 07.07.2023 відповідач користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість (а.с.16). Згідно виписки по рахунку [PERSON] за кредитним договором № С-613-004780-19-980 від 29.01.2019 за період із 29.01.2019 по 07.07.2023 відповідач користувався кредитним лімітом та частково погашав заборгованість (а.с. 28-29). 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» був укладений договір факторингу № 07072023, відповідно до якого та реєстру боржників № 3, до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшло права вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] за кредитними договорами: № Z62.00613.004353308 від 20.09.2018 у розмірі 82048,39 грн, із яких: 33649,82 грн - заборгованість за основним боргом; 48398,57 грн заборгованість за відсотками; № С-613-004780-19-980 від 29.01.2019 у розмірі 25959,18 грн, із яких: 9990,36 грн - заборгованість за основним боргом; 15968,82 грн заборгованість за відсотками (а.с. 31-34, 36). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитних договорів, що були укладені 20.09.2018 та 29.01.2019 між [PERSON] та первісним кредитором АТ «Ідея Банк». Разом із тим, суд вважає недоведеними обставини набуття позивачем права вимоги до відповідача за кредитним договором № G01.10701.004896962 від 08.02.2019, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту укладення такого договору між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Всупереч умов кредитних договорів відповідач не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на момент відступлення права вимоги, згідно розрахунків первісного кредитора складала: - за кредитним договором № Z62.00613.004353308 від 20.09.2018 у розмірі 82048,39 грн, із яких: 33649,82 грн - заборгованість за основним боргом; 48398,57 грн заборгованість за відсотками (а.с. 17); - за кредитним договором № С-613-004780-19-980 від 29.01.2019 у розмірі 25959,18 грн, із яких: 9990,36 грн - заборгованість за основним боргом; 15968,82 грн заборгованість за відсотками (а.с. 30). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитними договорами № Z62.00613.004353308 від 20.09.2018 та № С-613-004780-19-980 від 29.01.2019 внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача, як нового кредитора про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в сумі 108007,57 грн. Разом із тим, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором № G01.10701.004896962 від 08.02.2019, оскільки позивачем не доведено факту укладення такого договору між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн (а.с. 51а, 53). Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені на 70,17%, отже витрати позивача на оплату судового збору мають бути стягнуті з відповідачки пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що враховуючи сплачену суму судового збору становить 2124,75 грн.

Outcome: partial