Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

У січні 2026 позивач [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Кукса Ольга Володимирівна, звернулась з вищевказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. В обґрунтування позову вказано, що з 17.07.2004 позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають трьох дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між сторонами припинились, позивач з відповідачем не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. 04.02.2026 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні 11.03.2026. 11.02.2026 від адвоката Кукси О.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує, просить судові витрати залишити за позивачем, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. 25.02.2026 від відповідача засобами поштового зв`язку надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. З 17.07.2004 [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 573, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Від спільного проживання сторін народилось троє дітей - [PERSON] , [INFO] , копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 539, [PERSON] , [INFO] , копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 271, та [PERSON] , [INFO] , копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 2110. При вирішенні справи суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даній справі суд враховує, що позовна заява про розірвання шлюбу подана до суду 21.01.2026, сторони для надання пояснень в судове засідання не з`явились та в поданих до суду заявах позивач підтримала позов, а відповідач позов визнав. Будь-яких інших заяв (клопотань) на час вирішення справи на адресу суду не надходило. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Слід роз`яснити позивачу, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved