Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1. 18.09.2013 [PERSON] (далі також позивач) звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом до [PERSON] , виконавчого комітету Житомирської міської ради. (далі також відповідачі), в якому просила: визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на спадкове майно, належне [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: на квартиру [ADDRESS] . 2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у вересні 2004 року померла її тітка [PERSON] , яка при житті була фактичним власником квартири [ADDRESS] та позивач є єдиною спадкоємицею після її смерті. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17.09.2012, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 06.02.2013 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.04.2013, встановлено, що зазначена квартира при житті належала на праві власності [PERSON] , а також визначено позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після її смерті. 3. У визначений судом строк позивач звернулася до Першої Житомирської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , однак постановою державного нотаріуса від 16.09.2013 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності спадкодавця на зазначену квартиру. У зв`язку з неможливістю оформити спадкові права у нотаріальному порядку та з урахуванням роз`яснень нотаріуса про необхідність вирішення цього питання в судовому порядку позивач звернулася до суду з даним позовом. 4. 11.11.2013 [PERSON] подала до суду зустрічний позов до [PERSON] , в якому відповідно до зави про збільшення (зміни) предмету зустрічного позову просила: (1) визнати [PERSON] добросовісним набувачем квартири [ADDRESS] ; (2) визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . 5. В обґрунтування вимог позивач за зустрічним позовом вказує, що 03.11.2006 між [PERSON] та нею було укладено договір купівлі-продажу, за яким вона придбала квартиру [ADDRESS] . На момент укладення договору право власності продавця на зазначене нерухоме майно ґрунтувалося на рішенні Корольовського районного суду м. Житомира від 13.10.2006 та було зареєстроване в установленому законом порядку органом бюро технічної інвентаризації. За умовами договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов правочину, покупцем було сплачено погоджену сторонами вартість квартири у сумі 14 000 грн, а продавцем передано технічний паспорт на квартиру, що підтверджує фактичну передачу майна покупцеві. Позивач за зустрічним позовом також вказує, що право власності на спірну квартиру було набуте нею правомірно на підставі укладеного договору купівлі-продажу, а відчуження майна відбулося з волі власника. Відтак вона є добросовісним набувачем зазначеного нерухомого майна, а тому квартира [ADDRESS] не може бути витребувана у неї відповідно до вимог статті 388 ЦК України, у зв`язку зі чим [PERSON] звернулась до суду із даним зустрічним позовом. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 6. 23.09.2013 ухвалою суду (суддя Бондарчук В.В.) відкрито провадження у цивільній справі №296/9075/13-ц та призначено її до розгляду. 7. 25.03.2014 протокольною ухвалою суду (суддя Бондарчук В.В.) прийнято зустрічний позов [PERSON] до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] . 8. 04.06.2014 ухвалою суду (суддя Бондарчук В.В.) зупинено провадження у справі №296/9075/13-ц до розгляду Корольовським районним судом м.Житомира цивільної справи №296/3501/14-ц по заяві [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17.09.2012 у справі №2-8/12. 9. 02.10.2013 ухвалою суду прийнято до провадження судді Галасюка Р.А. справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання права власності на майно та призначено до розгляду. 10. 06.02.2019 ухвалою суду провадження у справі зупинено до розгляду Корольовським районним судом м.Житомира цивільної справи №296/3501/14-ц по заяві [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17.09.2012 у справі №2-8/12. 11. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку із звільненням судді [PERSON] з займаної посади, справу передано судді Рожковій О.С. та 30.09.2018 ухвалою суду прийнято до провадження судді Рожкової О.С. справу №296/9075/13-ц. 12. 31.12.2024 ухвалою суду поновлено провадження у справі №296/9075/13-ц та призначено підготовче судове засідання. 13. 29.05.2025 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі 296/9075/13-ц та призначено розгляд справи по суті. 14. Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Зазначив, що після ухвалення рішення суду у 2012 році позивач звернулась до державного нотаріуса у встановлений судом строк для оформлення спадкових прав, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій та видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку з цим позивач фактично позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, що й зумовило її звернення до суду. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити. 15. Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та просив відмовити в його задоволенні. Зазначив, що виконавчий комітет Житомирської міської ради є неналежним відповідачем, оскільки належним відповідачем у таких правовідносинах могла б бути територіальна громада в особі відповідної міської чи селищної ради, тоді як виконавчий комітет міської ради не є суб`єктом права власності на майно. Крім того, представник відповідача зазначив, що позивач не довела свій статус спадкоємця. Зустрічні позовні вимоги просив задовольнити. 16. Представник виконавчого комітету Житомирської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 17. [PERSON] , [INFO] , померла у вересні 2004 року у м. Житомирі, що підтверджується актовим записом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції від 04.03.2005 №685 (том 1, а.с.7). 18. 13.10.2006 [PERSON] визнано членом сім`ї померлої у вересні 2004 року [PERSON] та визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13.10.2006 у справі №2-3941 (том 1, а.с.10-11). 19. 03.11.2006 [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , за яким продавець передала, а покупець прийняла у власність зазначену квартиру за ціною 14 000 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.11.2006 №3321, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.08.2007 №15731136 та витягом з Державного реєстру правочинів від 03.11.2006 №3118299 (том 1, а.с.13-15). 20. 13.03.2007 [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла у вересні 2004 року, строком три місяці з часу набрання рішенням законної сили, що підтверджується рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13.03.2007 у справі №2-842 2007 (том 1, а.с.8). 21. Право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано, що підтверджується довідкою від 24.04.2007 №А-15075 (том 1, а.с.27). 22. 04.06.2007 визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04.06.2007 у справі №2-2267 2007 (том 1, а.с.9). 23. 01.11.2007 ухвалою Апеляційного суду Житомирської області у справі №22ц-1869 скасовано рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13.10.2006 у справі за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Житомирської міської ради, Першої державної нотаріальної контори м. Житомира про визнання членом сім`ї померлого наймача квартири та визнання права власності на квартиру та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції (том 1, а.с.12). 24. 17.09.2012 судом становлено факт належності [PERSON] на праві власності квартири [ADDRESS] , визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 03.11.2006, укладений між [PERSON] та [PERSON] , а також визначено [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] строком три місяці з дня набрання рішенням законної сили, що підтверджується рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17.09.2012 у справі №2-8/12 (том 1, а.с.16-17). 25. 06.02.2013 ухвалою Апеляційного суду Житомирської області у справі №0609/2-8/12 залишено без змін рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17.09.2012, а апеляційну скаргу [PERSON] відхилено (том 1, а.с.18-19). 26. 29.04.2013 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відхилено касаційну скаргу [PERSON] та залишено без змін рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17.09.2012 і ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 06.02.2013 (том 1, а.с.20-21). 27. 15.08.2013 рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №5013175 відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] у зв`язку з тим, що із заявою про державну реєстрацію права звернулась неналежна особа (том 1, а.с.28). 28. 16.09.2013 постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1401/02-31 відмовлено [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що разом із правовстановлюючим документом (рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17.09.2012) не подано витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права на нерухоме майно (том 1, а.с.22). 29. 07.03.2024 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/3501/14-ц (8/296/2/24) відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17.09.2012 у справі №2-8/12 та залишено відповідне судове рішення в силі (том 1, а.с.233-237). ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 30. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 31. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом 32. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 33. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. 34. Згідно ст. 1261-1265 ЦК України передбачено п`ять черг спадкоємців за законом. Позивач відноситься до п`ятої черги. 35. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ст.1265 ЦК України). 36. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч.3 ст.1266 ЦК України). 37. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 38. Відповідно до ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. V. ОЦІНКА ТА МОТИВИ СУДУ 39. Встановлено, що між сторонами виник спір щодо належності права власності на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла у вересні 2004 року. 40. Суд враховує, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17.09.2012 у справі №2-8/12, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 06.02.2013 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.04.2013, встановлено, що при житті [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS] , визнано недійсним договір купівлі-продажу цієї квартири від 03.11.2006, укладений між [PERSON] та [PERSON] , а також визначено [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . 41. Вказане рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17.09.2012 набрало законної сили, а ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 07.03.2024 у справі №296/3501/14-ц у задоволенні заяви [PERSON] про перегляд цього рішення за нововиявленими обставинами відмовлено. Отже, встановлені цим рішенням обставини є чинними та підлягають врахуванню судом при вирішенні даної справи. 42. Таким чином, доводи [PERSON] про правомірність набуття нею права власності на спірну квартиру та наявність у неї статусу добросовісного набувача не можуть бути покладені в основу судового рішення, оскільки правочин, на підставі якого вона заявляє про виникнення у неї права власності, визнано судом недійсним, а отже, він не породжує для неї правових наслідків, на які вона посилається. 43. Суд також враховує, що позивач [PERSON] у межах визначеного судом додаткового строку звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак постановою державного нотаріуса від 16.09.2013 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Отже, позивачка вчинила необхідні дії для оформлення спадкових прав, однак не змогла реалізувати їх у нотаріальному порядку, що свідчить про наявність підстав для судового захисту її права. 44. За п. 23 Постанови пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 45. За змістом статей 1216, 1218, 1268, 1297 ЦК України право на спадщину охоплює, зокрема, право спадкоємця на набуття у власність нерухомого майна, яке належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Оскільки судами встановлено, що спірна квартира належала на праві власності [PERSON] при житті, а позивачка прийняла спадщину у визначеному законом і судом порядку, її вимога про визнання права власності на це майно в порядку спадкування за законом є належним способом захисту порушеного права. 46. Посилання представника відповідача на залучення неналежного відповідача у справі саме по собі не спростовує обґрунтованості первісного позову, оскільки спір у даній справі фактично виник між [PERSON] , яка заявляє право на спірну квартиру як спадкоємиця, та [PERSON] , яка заперечує таке право і одночасно заявила самостійні вимоги за зустрічним позовом щодо цього ж майна. За таких обставин вирішення спору без залучення [PERSON] як відповідача за первісним позовом було б неможливим, оскільки саме її права та обов`язки безпосередньо зачіпаються результатом розгляду справи. 47. Доводи представника відповідача про недоведеність статусу позивача як спадкоємиці не можуть бути прийняті до уваги, оскільки матеріалами справи та судовими рішеннями, наявними у справі, вже підтверджено як факт спорідненості [PERSON] зі спадкодавцем, так і факт наявності підстав для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, реалізація позивачем права на прийняття спадщини підтверджується зверненням до нотаріуса в межах наданого судом строку. 48. Отже, беручи до уваги встановлені у справі фактичні обставини, досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що первісний позов [PERSON] в частині вимог до [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки наявні правові підстави для визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . 49. Зустрічний позов [PERSON] про визнання її добросовісним набувачем та визнання за нею права власності на спірну квартиру задоволенню не підлягає, оскільки її вимоги ґрунтуються на договорі купівлі-продажу від 03.11.2006, який визнаний недійсним судовим рішенням, що набрало законної сили, а тому відсутні правові підстави для визнання за нею права власності на спірне майно. VI . РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 50. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 51. Встановлено, що за подання до суду позовної заяви представник [PERSON] [PERSON] сплатила судовий збір на загальну суму 243,60 грн, що стверджується квитанцією №10005073 (а.с.2). 52. Також судом враховується, що відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за 2013 рік ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Отже, мінімальний розмір судового збору, який підлягав сплаті позивачем при зверненні до суду становив 229,40 грн. 53. Ураховуючи, що позов [PERSON] задоволено частково щодо вимог до [PERSON] , то з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 114,70 грн (229,40 грн/2). 54. Крім того, позивачем за зустрічним позовом [PERSON] при зверненні до суду в зустрічній позовній заяві при зміні предмета позову заявлено одну вимогу немайнового та одну вимогу майнового характеру. 55. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за 2013 рік ставка судового збору за подання до суду позовної заяви становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (від 229,4 по 3441 грн), а немайнового характеру - 0,1 розміру мінімальної заробітної плати (114,70 грн) 56. Таким чином, загальний розмір судового збору, який підлягав сплаті позивачем за зустрічним позовом за всі заявлені вимоги, складає: 344,10 грн. (114,70 грн+229,40 грн). Фактично ж позивачем за зустрічним позовом сплачено судовий збір у сумі 229,41 грн. 57. Отже, недоплата судового збору [PERSON] при зверненні до суду із зустрічним позовом становить 114,70 грн, які підлягають стягненню з останньої на користь держави.

Outcome: partial