Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Абекор» Шириченко Л.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1490228 від 13.02.2025 року в сумі 3000 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 12 лютого 2024 року між ТОВ «ФК «Абекор» і [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи позивача було укладено електронний кредитний договір №1490228 (далі - Кредитний договір). Згідно з п.1.2. кредитного договору, загальний розмір наданого кредиту складає 2000 грн. Позивач виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надав йому кредит в сумі 3000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. Строк користування кредитом становить 80 днів, з кінцевим терміном повернення до 03.05.2025 року. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці (графік платежів) обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до кредитного договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування акційної процентної ставки, виходячи з припущення, що позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Відповідно до п. 2.1. Кошти кредиту надаються Кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] що емітована банком України. У зв`язку з невиконанням умов договору у відповідача виникла прострочена заборгованість перед позивачем в розмірі 2162,16 грн. тіло кредиту 300 грн та 1862,16 грн нараховані проценти. Кредитний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет https://firstcredit.com.uа та підписаний ним електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання відповідачем договору шляхом зазначення одноразового ідентифікатора відповідає вимогам чинного законодавства. 13 лютого 2025 року відповідач пройшов реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «Абекор», що свідчить про те, що відповідач ознайомився з правилами та іншою наданою йому інформацією. Згідно з п. 1.1. кредитного договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС кредитора, доступ до якої забезпечується позичальнику через сайт. Електронна ідентифікація позичальника в ІКС кредитора здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки кредитором правильності введення коду, що є електронним підписом позичальника та направлений кредитором на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході (під час обслуговування у кредитора). При цьому, позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до сайту/ІКС кредитора. ТОВ «ФК «Абекор» свої зобов`язання виконало в повному обсязі та в обумовлені в договорі терміни. ТОВ «ФК «Абекор» просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №1490228 від 13.02.2025 року в сумі 2162,16 грн та 2442,40 грн. судових витрат. Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 22.08.2025 року було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. Адвокат Волторніст О.С. надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що 25.04.2025 року мати [PERSON] [PERSON] достроково сплатила грошові кошти отримані [PERSON] відповідно до Кредитного договору № 1490228 від 13.02.2025, а саме 3090, 00 грн на рахунок «FirstCredit», що свідчить про належне виконання умов Кредитного договору № 1490228 від 13.02.2025, просив відмовити в задоволенні позову. Представник позивача ТОВ «ФК «Абекор» надіслав відповідь на відзив, відповідно до якої заперечував щодо доводів представника відповідача. Представник позивача будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, згідно прохальної частини позовної заяви просив позовні вимоги задовольнити та розглянути справу без участі представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Представник відповідача [PERSON] адвокат Волторніст О.С. приймав участь в режимі відеоконференції. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 13 та ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 11-16, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 625, 629, 1054 ЦК України, цивільні зобов`язання, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; за загальним правилом, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; особа здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, не завдаючи шкоди іншій особі; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор вправі відповідно до умов договору та положень закону вимагати виконання порушеного зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Згідно з ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами; у разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Ч. 12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Приписи законодавства визначають, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України (приєднання до запропонованого договору вцілому) і відповідач при підписанні анкети-заяви не заперечував проти цього і дав свою згоду на всі вказані і запропоновані банком умови. Таким чином, кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа (що містить усі істотні умови), підписаного обома сторонами, або у вигляді декількох документів, якими сторони обмінялися. При цьому документи, якими сторони обмінюються, також мають містити підписи відправників. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних . Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Як вбачається з матеріалів справи, 13 лютого 2025 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Абекор» та [PERSON] було укладено електронний Кредитний договір № 1490228. Кредитний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Фінансова Компанія «Абекор», про що свідчить. Так, пунктом 1.1. Кредитного договору передбачено, що укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС кредитора, доступ до якої забезпечується позичальнику через сайт. Електронна ідентифікація позичальника в ІКС кредитора здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки кредитором правильності введення коду, що є електронним підписом позичальника та направлений кредитором на номер мобільного телефону позичальника, вказаний при вході (під час обслуговування у кредитора). Тобто зазначений Кредитний договір укладений у спосіб, передбачений чинним законодавством України, з дотриманням вимог щодо його укладення. Згідно з п. 1.1.1.-1.3. Кредитного договору, на умовах цього Договору кредитор надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 3000 грн., тип кредиту - кредит. Строк кредиту до 03 травня 2025 року (80 днів) з кінцевим терміном повернення до 03 травня 2025 року (включно). Згідно наведеного у позовній заяві розрахунку заборгованості за Кредитним договором №1490228 від 13.02.2025 року сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінансова Компанія «Абекор» становить 2162,16 грн. Дана сума складається з: - тіла кредиту в сумі 300 грн., - нарахованих процентів в сумі 1862,16 грн. Поряд з цим, судом встановлено, що 25.04.2025 року мати [PERSON] [PERSON] достроково сплатила грошові кошти отримані [PERSON] відповідно до Кредитного договору № 1490228 від 13.02.2025, а саме 3 090, 00 грн. (три тисячі дев`яносто гривень 00 копійок) на рахунок «FirstCredit», що свідчить про належне виконання умов Кредитного договору № 1490228 від 13.02.2025. Отже в частині стягнення 300 грн тіла кредиту за кредитним договором № 1490228 від 13.02.2025 року необхідно відмовити. Щодо стягнення процентів в сумі 1862,16 грн суд вважає за необхідне задовольнити, суд не може вийти за межі позовних вимог. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України суд вважає стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Абекор» судовий збір пропорційно задоволенню позовних вимог.

Outcome: partial