Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Полтавський обласний центр зайнятості звернувся до суді із позовом до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю. У обґрунтування позову зазначено, що наказом Міністерства економіки України № 4057 від 20.10.2022 реорганізований базовий центр зайнятості Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості (код ЄДРПОУ 22548262) шляхом його приєднання до Полтавського обласного центру зайнятості (код ЄДРПОУ 03491234), що є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості. Наказом Полтавського обласного центру зайнятості № 995 від 13.12.2022 створена Кременчуцька філія Полтавського обласного центру зайнятості. 03.04.2023 [PERSON] звернувся до Кременчуцької філії Полтавського обласного центру зайнятості (далі - Кременчуцька філія Полтавського ОЦЗ) із заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. 03.04.2023 на підставі особистої заяви [PERSON] та відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - Закон), останньому наданий статус безробітного. Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 221 від 21.11.2023 установлено, що в період перебування на обліку як безробітний за період з 03.04.2023 по 17.05.2023, останній був працевлаштований з 10.04.2023 на ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат». Сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю [PERSON] за період з 10.04.2023 по 17.05.2023 становить 1216,13 грн. 02.12.2025 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. 04.12.2025 відкрите провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. 21.01.2026, 09.03.2026 до суду не з`явились, повідомлені про дату, час, місце розгляду справи: представник позивача, який у письмовій заяві та прохальній частині позові просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду не заперечували; відповідач не з`явився, повідомлений на підставі п. 4 ч.8 ст.128 ЦПК України (днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси). Про причини неявки суду не повідомлено. Про причини неявки відповідач суду не повідомляв, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. На підставі ст. ст. 280, 281, ч. 5 ст. 259 ЦПК України суд ухвалив провести на підставі наявних доказів заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими гл. 11 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достатність, взаємозв`язок у сукупності, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, судом встановлене наступне. Установлено, що 03.04.2023 [PERSON] звернувся до Кременчуцької філії Полтавського обласного центру зайнятості (далі - Кременчуцька філія Полтавського ОЦЗ) із заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. У вказаній заяві останній підтвердив своїм підписом, що не є зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує, заяву про призначення/ поновлення виплати допомоги по безробіттю з дня реєстрації її як безробітної особи. Інформував, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Пенсію на пільгових умовах та за вислугу років не отримує. Не є суб`єктом підприємницької діяльності. Не отримує відповідно до законодавства: допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного (6-річного) віку; допомогу, компенсацію та/або надбавку по догляду за: дитиною-інвалідом; інвалідом І групи; особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує стороннього догляду або досягла 80-річного віку; грошове забезпечення як батьки-вихователі дитячих будинків сімейного типу прийомні батьки; грошову допомогу по догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду. Не є членом особистого селянського господарства фермером або членом фермерського господарства не навчається на денній (очній) формі навчання. У заяві зазначено, що відповідач ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, визначені законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». 03.04.2023 на підставі особистої заяви [PERSON] та відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - Закон), останньому наданий статус безробітного. Пунктом 18 ч.2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Зазначене розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. За результатами обміну інформацією Державним центром зайнятості та Державною фіскальною службою України виявлено порушення умов перебування відповідача у період перебування на обліку, як безробітної особи в центрі зайнятості. Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 221 від 21.11.2023 установлено, що в період перебування на обліку як безробітний за період з 03.04.2023 по 17.05.2023, останній був працевлаштований з 10.04.2023 на ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат». Згідно розрахунку незаконно отриманої допомоги по безробіттю [PERSON] за період з 10.04.2023 по 17.05.2023 сума такої допомоги становить 1216,13 грн. Таким чином, позивач у позові стверджує, що відповідач не мав права на отримання статусу безробітної особи. Допомога по безробіттю отримана ним незаконно та підлягає поверненню. Оскільки відповідач умисно приховав відомості про своє працевлаштування, наказом директора Кременчуцької філії Полтавського обласного центру зайнятості Калашника В.В. 21.11.2023 виданий наказ № 88 «Про повернення допомоги по безробіттю [PERSON] », відповідно до якого посадовим особам центру зайнятості потрібно забезпечити: направлення [PERSON] листа з повідомленням про необхідність повернення незаконно отриманих коштів; здійснити заходи та контроль щодо добровільного повернення зазначених вище коштів протягом 15 днів з дня отримання [PERSON] повідомлення про необхідність повернення незаконно отриманих коштів (або з дня ознайомлення його із цим наказом під особистий підпис); у разі відмови коштів або їх не повернення, забезпечити здійснення претензійно-позовної роботи. 21.11.2023 позивачем для відповідачки направлено повідомлення за вих. № 16/50/1759-23 про повернення виплаченої допомоги по безробіттю. Зазначене повідомлення повернуте позивачу з відміткою про причини невручення за закінченням терміну зберігання. За правилами частини 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у разі встановлення факту отримання допомоги по безробіттю на підставі недостовірних відомостей, поданих особою, такі кошти підлягають стягненню. Застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. У разі виїзду особи, зареєстрованої у встановленому порядку як безробітна, за межі України така особа зобов`язана повідомити про це територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому особа зареєстрована як безробітна. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується із цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»). Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»). Статтею 1166 ЦК України визначаються загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, так зокрема частиною першою вказаної статті передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Указані вимоги процесуального закону покладають тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах № 910/18036/17 від 02.10.2018, № 917/1307/18 від 23.10.2019. Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконаний, докази на підтвердження зазначеного не надані. У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 по справі № 450/1686/17 та від 15.07.2019 по справі № 235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Під час розгляду справи, судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості (ст. 129 Конституції України). Оскільки позов задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028,00 грн судового збору, сплаченого за подання позову до суду на підставі ч. 1 ст.141 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Outcome: approved