Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту позивач) звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), обґрунтовуючи підставність вимог тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшов житловий будинок із погодсподарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , який спадкодавець успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , не встигнувши його оформити, у зв`язку із своєю передчасною смертю. Позивач у позові зазначає, що будучи рідним сином спадкодавця, а відтак спадкоємцем першої черги спадкування за законом, він спадщину прийняв, шляхом подачі нотаріусу в межах визначеного законодавцем строку заяви відповідного змісту, інший спадкоємець є його неповнолітній брат [PERSON] , який спадщину також прийняв шляхом фактичного проживання із спадкодавцем та зверненням його законного представника до нотаріуса із заявою відповідного змісту про прийняття спадщини, інші спадкоємці дочка та дружина спадкодавця від своїх частки у спадщині відмовились на користь відповідача [PERSON] , отож їх частки у спадщині після смерті батька склали відповідно його та брата , утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на належну йому частку спадкового майна позивач позбавлений можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на підтвердження належності майна [PERSON] , що стало підставою для відмови нотаріуса у видачі на його ім`я нотаріального акту та приводом звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач не надав до суду відзив. Ухвалою суду від 22.04.2025 було відкрито провадження у даній справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28.05.2025 за клопотанням позивача витребувано у Липовецького районного структурного підрозділу КП "ВООБТІ" матеріали Інвентаризаційної справи на домоволодіння (житловий будинок), що розташований за адресою: [ADDRESS] , та у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Мельник Марії Василівни матеріали спадкової справи №30/2023 після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 25.12.2025 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач через законного представника [PERSON] надав заяву про визнання позовних вимог, розгляд справи просили проводити у їх відсутності. З огляду на викладене та зібрані у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін спору, тому розгляд справи проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив, що [INFO] померла [PERSON] , в підтвердження чому є свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с.8), після її смерті відкрилась спадщина. [INFO] помер [PERSON] , в підтвердження чому є свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с.9). Як слідує із відповіді з Липовецької державної нотаріальної контори (а.с.78,79), спадкова справи після смерті [PERSON] не заводилась. На виконання вимог ухвали суду від 28.05.2025 було отримано матеріали спадкової справи №30/2023 (а.с.37-75), з яких встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась за законом, своїм правом на спадкування скористався позивач [PERSON] , подавши нотаріусу заяву відповідного змісту про прийняття спадщини (а.с.48). Дружина спадкодавця [PERSON] та дочка [PERSON] від прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] відмовились на користь [PERSON] (а.с.39, 45 на звороті). Неповнолітній [PERSON] спадщину прийняв фактично, від імені якого із заявою до нотаріуса звернулась законний представник [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.53). Інший спадкоємець син [PERSON] своїм правом на спадкування майна за правом представлення не скористався. Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем цього спору підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.6, 50 на звороті), Витягом про народження виданим на ім`я [PERSON] (а.с.51). Відповідно до довідки №401 від 19.04.2023 до складу сім`ї покійної [PERSON] , входив син [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки №402 від 19.04.2023 вбачається, що за адресою [ADDRESS] , була зареєстрована та проживала [PERSON] , інші особи відсутні (а.с.11). Із матеріалів спадкової справи №30/2023 встановлено, що на ім`я [PERSON] та [PERSON] було видано нотаріальні акти на майно у вигляді часток на земельну ділянку відповідно на частку (на ім`я позивача [PERSON] ) та на частки (на ім`я відповідача [PERSON] ) у спадковому майні [PERSON] , спадкоємцем майна якої був її син [PERSON] . Зібрані у справі докази свідчать про те, що після смерті [PERSON] спадщину прийняли його діти, які є сторонами цього спору відповідно у частках та , інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини та не прийняли. Як слідує зі змісту постанови виданої приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області від 21.05.2024, позивачеві було відмовлено у видачі на його ім`я нотаріального акту на 1/4 частку зазначеного вище житлового будинку, який повністю належав покійній [PERSON] , що розташований по [ADDRESS] , оскільки заявником не надано правовстановлюючого документу на вказаний об`єкт нерухомості. Пунктом 1, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Оскільки спадщина відкрилась після 2004 року, отож правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, зокрема ст.ст. 1216, 1218, 1224, 1268, 1270, 1276 ЦК України. Зібрані у справі докази підтверджують, що позивач спадщину прийняв в установленому законом порядку та строки, відтак вона йому належить з часу відкриття, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку він позбавлений можливості, у зв`язку із відмовою нотаріуса в оформленні спадщини. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із матеріалів інвентаризаційної справи №122 на житловий будинок по [ADDRESS] , оригінал якої був предметом дослідження судом встановлено, що згідно довідки виданої Турбівською селищною радою за №674 від 26.09.2023 на підставі записів погосподарських книг №1 за 2016-2020 роки по особовому рахунку [NUMBER] власником об`єкта нерухомості значиться [PERSON] . Згідно довідки виданої Турбівською селищною радою за №618 (а.с.12), встановлено, що [PERSON] була власником житлового будинку, по [ADDRESS] , 1965 року забудови. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.60 на звороті 61) відомості про власника об`єкта нерухомого майна по [ADDRESS] , - відсутні. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на новостворене нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками N 32 та N 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року N 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності (Лист, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Встановлені обставини свідчать про те, що спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя набула у власність в установленому законом порядку житловий будинок, який є предметом спору, позивач, у порядку ст.1276 ЦК України, скористався своїм правом на прийняття належної йому частки спадщини, що відкрилась після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] так і не оформивши своїх спадкових прав, отож вказаний об`єкт нерухомості належить спадкоємцям з моменту відкриття спадщини у відповідних частках визначених нотаріусом, утім в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права на належну йому частку з незалежних від нього причин, що зазначені вище. З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, отож порушені права позивача підлягають захисту судом. Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Outcome: approved