Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (далі - ТОВ «Кошельок») звернулося до Харківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] ), в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 3189106572-607365 від 06.02.2022 в розмірі 22 771, 50 грн, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту - 7 500,00 грн; заборгованість за відсотками за користування позикою - 15 271,50 грн, судові витрати у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог, ТОВ «Кошельок» зазначає, що 06.02.2022 між [PERSON] та Товариством зобмеженою відповідальністю «Кошельок» було укладено договір № 3189106572-607365 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі Договір), на умовах строковості, зворотності, платності, за яким Відповідач зобов`язавсь повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. Зазначений договір укладено згідно статей 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про споживче кредитування», Правил надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ «Кошельок». Однак відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеним договором - не повернув кредит та не сплатив проценти, у зв`язку з чим, станом на момент звернення до суду у відповідача за Договором № 3189106572-607365 від 06.02.2022 утворилась заборгованість. Обґрунтування заперечень відповідача. Від представника відповідача до суду надійшов на відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, одночасно зазначаючи, що 06.02.2022 між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] укладено Договір № 3189106572-607365 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового. Як вбачається із змісту п. 1.1. Договору, який долучений позивачем до справи, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 7500,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до Паспорта споживчого кредиту до Договору № 3189106572-607365 від 06.02.2022, сума позики становить 7500,00 грн. На підтвердження наявної заборгованості у [PERSON] та перерахування йому кредитних грошових коштів, позивач надав до суду: лист МТВ Bank від 25.06.2025 № 06/642-06/418; детальний розрахунок заборгованості за Договором № 3189106572 607365 від 06.02.2022 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; повідомлення xpay про те, що 06.02.2022 через платіжну систему XPAY Group LLC було проведено успішне зарахування на карту клієнта. Однак, надані до суду документи не є підтвердженням перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, а отже, не підтверджують обставини визначені у п. 1.1. Договору. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Позивачем не надано суду доказів того, що [PERSON] згідно з умовами Договору, було видано кредит та саме в сумі заявлених позовних вимог. Жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на існування у [PERSON] перед ТОВ «КОШЕЛЬОК» заборгованості за кредитним договором, матеріали справи не містять. Разом з тим, на виконання ухвали суду Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» надало виписку по рахунку [NUMBER] за період з 05.02.2022 - 16.05.2022. Проаналізувавши зміст наданої банком виписки потрібно наголосити, що жодна транзакція у період з 05.02.2022 - 16.05.2022 не була проведена згідно з договором № 3189106572-607365 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 06.02.2022, що підтверджується інформацією, яка міститься у графі «деталі операції» (призначення платежу). Призначенням платежу транзакції від 06.02.2022 в розмірі 7 500, 00 грн є «Зарахування переказу на картку», що спростовує можливість розглядати вказану транзакцію як надання коштів у позику за договором № 3189106572-607365. Отже, навіть надана до суду банківська виписка за рахунком [NUMBER] в період з 05.02.2022 до 16.05.2022 не підтверджує факт перерахування Позивачем кредитних коштів на рахунок Відповідача. Із наданих суду Позивачем доказів не вбачається, що Відповідач вчинив певну сукупність дій, спрямовану на отримання позики від ТОВ «Кошельок», а саме, зареєструвався в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію, отримав повідомлення від суб`єкта електронної комерції (в даному випадку від ТОВ «Кошельок») із одноразовим ідентифікатором та прийняв пропозицію (оферту) позивача шляхом використання (підписання) надісланого йому Позивачем одноразового ідентифікатора. Позивач наголошує, що договір було підписано одноразовим ідентифікатором 8310. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Вказаний електронний документ, зі змісту якого можливо встановити, що саме Відповідач здійснив підписання Договору, до суду надано не було. Із наданих Позивачем суду доказів не вбачається, що Відповідач вчинив певну сукупність дій спрямовану на отримання кредитних коштів від Позивача, а саме: зареєструвався в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію, отримав повідомлення від суб`єкта електронної комерції (в даному випадку від ТОВ «Кошельок») із одноразовим ідентифікатором, та прийняв пропозицію (оферту) позивача шляхом накладення електронного підпису або використання (підписання) надісланого йому позивачем одноразового ідентифікатора чи аналога власноручного підпису. Надана до суду Позивачем довідка про візуальну форму послідовності дій Клієнта є виключно відображенням суб`єктивної позиції Позивача, яка була сформована ним самостійно та яка не підтверджується будь-яким іншим незалежним та стороннім доказом, чим, зокрема, можуть бути докази, про які зазначалося вище: витягів з внутрішньої ІТ-системи Позивача, дати і часу генерації одноразового ідентифікатора, того який саме код був згенерований, IP адреси або ідентифікатора користувача, факту введення правильного коду, звіту про підтвердження, письмова інформація від оператора мобільного зв`язку з доказами направлення смс-повідомлення на мобільний телефон [NUMBER] тощо. Таким чином, вважає, що Договір не є підписаним сторонами. Враховуючи наведене вище, оскільки договір про надання кредиту не підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт укладення з Відповідачем договору позики, з огляду на викладене, вимоги про стягнення заборгованості є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Також зазначив, щовВідповідно до військового квитка Відповідач проходить військову службу з 04.12.2025. Наведена інформація підтверджується довідками від 01.09.2025 №7019 та від 14.10.2025 №9996, які наявні в матеріалах справи. Як вбачається зі змісту позовної заяви, Позивач заявляє вимогу про стягнення з Відповідача заборгованості за відсотками за користування позикою: 15 271,50 грн. Однак надані до суду документи підтверджують, що Відповідач є військовослужбовцем, а отже, така особа звільняється від сплати процентів за користування кредитом. 17.12.2025 за допомогою системи «Електронний суд» Позивачем подано додаткові пояснення у справі. До вказаних пояснень долучено файл «ВПД за договором 3189106572-607365.pdf», що є довідкою про візуальну форму послідовності дій Клієнта. Подання доказів у такий спосіб є таким, що суперечить положенням ЦПК України. Разом із позовною заявою Позивачем не було подано до суду довідку про візуальну форму послідовності дій Клієнта. Також позовна заява не містить інформації про неможливість подання разом із позовною заявою до суду довідки про візуальну форму послідовності дій Клієнта та не містить повідомлення про те, що вказаний доказ буде подано у подальшому. Водночас подані до суду письмові пояснення від 17.12.2025 не містять клопотання про поновлення пропущеного строку для подання доказів до суду з поважних причин та не містять клопотання про долучення довідки про візуальну форму послідовності дій Клієнта до матеріалів справи. Відповідно до паспорту споживного кредиту до Договору, строк кредитування становить 10 днів. Пунктом 2.1. Договору кредит надається строком на 10 днів, тобто до 16.02.2022 (останній день). Таким чином, кредитор відповідно до статті 1048 ЦК України мав право нараховувати заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 16 лютого 2022 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, оскільки права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як вбачається зі змісту поданого до суду розрахунку заборгованості, відсотки за користування позикою нараховувалися до 16.05.2022, що, є протиправним. Крім того зазначив, що 12 листопада 2026 року між адвокатом Кіншовим Дмитром Сергійовичем та [PERSON] укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги № 154. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач очікує понести: 1. Витрати, пов`язанні з наданням професійної правничої допомоги: 7 500 грн. На вимогу Цивільного процесуального кодексу України до суду докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Тим часом, Відповідач робить заяву про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Просив відмовити у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором № 3189106572-607365 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 06.02.2022, у повному обсязі. Не долучати до матеріалів справи довідку про візуальну форму послідовності дій Клієнта. Пояснення позивача на заперечення. Представником позивача надано відповідь на відзив, з якого вбачається, що сторони Договору домовились, що цей Договір є електронним документом (п. 9.1). Договір укладено сторонами за допомогою веб-сайту (https://koshelok.ua/ ), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Кошельок», в рамках якої реалізується технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Порядок укладення визначений Правилами надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ «Кошельок» (далі - Правила). За Правилами клієнт створює заявку на отримання кредиту, обов`язково вказуючи всі дані, відмічені в заявці в якості обов`язкових для заповнення. У заявці клієнт зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні дані про себе, які необхідні для прийняття кредитодавцем рішення про подальше надання кредиту клієнту. Клієнт несе особисту відповідальність за правильність та достовірність даних зазначені під час укладання договору, отримує дзвінок від співробітника ТОВ «Кошельок», проходить перевірку та надає копії документів (паспорту та ідентифікаційного коду) або верифікується за допомогою технології BankID; отримує рішення кредитора щодо можливості надання кредиту; при позитивному рішенні щодо надання кредиту клієнт отримує гіперпосилання для ознайомлення з офертою щодо укладання договору. Після прийняття клієнтом оферти, йому на телефонний номер (зазначений клієнтом при реєстрації) надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору. Клієнт в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитора підписує кредитний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора. Після підписання кредитного договору в інформаційно-телекомунікаційні системі кредитора кредитор в автоматичному режимі направляє примірник кредитного договору, правил та інші супутні документи на вказану клієнтом електронну пошту (також вони доступні в особистому кабінеті клієнта 24/7). Далі інформаційно телекомунікаційна система Кредитора в автоматичному режимі перераховує кредитні кошти за реквізитами, вказаними клієнтом. Згідно з листом ПАТ "МТБ БАНК" № 06/642-06/418 від 25.06.2025 директору ТОВ «Кошельок» Крилову С.С. надано підтвердження успішності операції через систему xPAY та зарахування на картку картодержателя 2022-02-06 10:34:05 7500,00 грн. ID транзакції - 54331744 , Номер картки: [NUMBER] ; ID кредита: 68871 ; ID заявки на кредит 607365. Крім того, до матеріалів позовної заяви додано повідомлення про те, що 06 02-2022 через платіжну систему XPAY Group LLC було проведено успішне зарахування на карту клієнта: сума операції - 7 500.00 грн.; номер картки [NUMBER] ; Order ID транзакції - 54331744; опис замовлення - Видача кредитних коштів, Договір займа № 3189106572-607365. Отже Відповідач здійснив дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір та волевиявлення на укладання Договору, без цих дій саме з боку Відповідача - укладання договору було б неможливе. Тобто, без входу Відповідача на веб-сайт Позивача, без отримання ним SMS- повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт до особистого кабінету, без отримання SMS-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, тобто без виконання відповідачем всього алгоритму дій, необхідних для отримання кредиту, кредитний договір між ним та ТОВ «Кошельок» не був би укладений, тобто сторони не досягли би згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані на банківську картку № [NUMBER] . Крім того, за Правилами в процесі верифікації обов`язково проводиться перевірка наявності доступу клієнта до банківської карти, яку зазначив клієнт для отримання кредиту, шляхом блокування. А саме: кредитодавець здійснює блокування наперед невідомої клієнту довільної суми в розмірі від 1 копійки до 2 гривень на зазначеній клієнтом банківській картці, а клієнт має ввести цю суму заблокованих коштів на ІТС кредитодавця під час верифікації (п.5.8 Правил). Саме таким чином було підтверджено наявність доступу Відповідача до вказаної ним банківської картки. Отже, аналіз вищенаведених норм законодавства та обставин справи дозволяє дійти наступних висновків:- ідентифікація відповідача на вебсайті позивача здійснена відповідно до вимог чинного законодавства, з використанням його особистих даних, а саме: паспорта, ідентифікаційного коду, номера телефону, електронної пошти, номера банківської картки, на яку слід перерахувати кошти. Доказів протилежного Відповідач не надав, що відповідно до статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Також Відповідач не надав суду доказів про те, що телефонний номер [NUMBER] , із використанням якого здійснювалося підписання Договору, у момент укладення Договору йому не належав та використовувся іншою особою без його відома чи доручення, що Договір укладено іншою особою за відсутністю його волевиявлення. Крім того, відповідач не надав суду, наприклад, відеозапис входу з вищезазначеного номеру телефону до ІТС позивача, де було б чітко видно, що в цій ІТС взагалі відсутні персональні дані відповідача; не пояснив суду, яким чином його особисті відомості, в тому числі, персональні дані, потрапили до ІТС позивача, та чи звертався він до правоохоронних органів з відповідною заявою, що було б логічно в цій ситуації. В матеріалах справи , відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно Відповідача, як і незаконності заволодінням його персональними даними що також доводить чинність Договору. Також у справі відсутні відомості про припинення дії Договору або визнання його недійсним у встановленому законом порядку. Таким чином, Договір на час вирішення спору є обов`язковим для сторін і правомірним в розумінні статті 204 ЦК України. При цьому факт перерахування кредиту підтверджено вищевказаними повідомленням платіжної системи XPAY Group LLC та листом ПАТ "МТБ БАНК", а також повідомленням банка-емітента картки - АТ «Приватбанк». Крім того, відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 3189106572- 607365 Позичальника [PERSON] , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 3189106572-607365 на загальну суму 1 191,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Таким чином, твердження Відповідача про те, що він не отримував кредитні кошти, є безпідставним, не підтверджене доказами та таким, що вводить суд в оману. Щодо нарахованих процентів після закінчення Лояльного періоду зазаначає, що у пункті 3.6. Договору сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого кредиту після закінчення Лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст.212 ЦК України, що має наслідком подовження строку користування Кредитом. При цьому зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення Лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного Періоду. (п.3.7 Договору). З наступного дня після закінчення Лояльного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 803 (вісімсот три) процента річних, що становить 2.2 проценти в день від суми Кредиту за кожен день користування ним (п.3.8. Договору). Таким чином, сторони Договору погодили продовження строку користування кредитом на 90 днів з моменту укладення Договору, по закінченню якого у відповідача виникає обов`язок повернути суму кредиту та нарахованих відповідно до умов Договору процентів за користування кредитом, а у позивача виникає право отримати виконання обов`язку боржником, тобто право вимоги щодо повернення кредиту та нарахованих процентів. Умовою такого продовження є користування кредитом після закінчення Лояльного періоду . Тобто строк кредитування з 16.02.2022 до 16.05.2022 є погодженим сторонами Договору. Отже, після спливу Лояльного періоду строк користування кредитом за Договором був подовжений до 16.05.2022, а тому позивач правомірно нарахував проценти за користування кредитом за період з 16.02.2022 до 16.05.2022. Як зазначалось вище кредитний договір між ТОВ «Кошельок» і [PERSON] було укладено 06.02.2022. Відповідач надав суду докази факту його перебування на військовій службі з 04.12.2025. Проте заборгованість за відсотками нарахована з 06.02.2022 до 16.05.2022, тому на підставі цих довідок на боржника не поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Просить суд звернути увагу на те, що посилання Відповідача на недоведення Позивачем факту укладення кредитного договору, при цьому часткова сплата з його боку суми заборгованості у розмірі 1191,00 грн на його виконання, а також одночасне при цьому твердження Відповідача про те, що він, як військовослужбовець, має пільги по несплаті процентів за кредитним договором, свідчать про суперечливу поведінку, оскільки останній вважаючи, що у ТОВ «Кошельок» відсутні правові підстави для нарахування відсотків за користування кредитом понад 10 днів після укладення кредитного договору, не заперечував факт укладення такого договору та отримання кредитних коштів в розмірі 7500,0000 грн на банківську картку № [NUMBER] . У відзиві Відповідач заявляє попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які Відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, та які складаються з: 7500,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу. Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Враховуючи докази, надані на підтвердження судових витрат, з огляду на рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7500,00 грн не є співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та просить суд зменшити їх до розміру 500,00 грн. Представником позивача також подано письмові пояснення, в яких зокрема наголошується, що згідно з Договором проценти за користування кредитом нараховані за період з 06.02.2022 до 16.05.2022 всього у розмірі 22 771,50 грн. Відповідно до Довідки № 7919 від 01.09.2025 відповідач перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації з 26.01.2025 (військова частина [NUMBER] ). Отже, відповідач не був звільнений від нарахування процентів за користування кредитом за період з 06.02.2022 до 16.05.2022. Жодних штрафів та санкцій позивач відповідачу не нараховував, відсотки за користування кредитом нараховані правомірно. Отже, у Позивача не має законних підстав для зменшення нарахувань по відсотках за користування кредитним договором . Процесуальні дії суду по справі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01.09.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в позові просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача надав заяву про розгляду справи у його відсутність та відсутність відповідача. Просив повністю відмовити у позові. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлені судом обставини та відповідні їм правовідносини. 06.02.2022 між [PERSON] та ТОВ «Кошельок» було укладено договір № 3189106572-607365. Зазначений договір укладено згідно статей 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про споживче кредитування», Правил надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ «Кошельок». Правила надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ «Кошельок» визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Уклавши договір Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті позичальника: https://koshelok.ua/ru/yuridicheskayainformacziya/. Відповідно до умов розділу 3 Правил відповідач акцептував оферту, здійснивши дії спрямовані на укладання договору про надання кредиту і настання юридичних прав та обов`язків, заповнивши заявку на сайті позивача добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, зазначив інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажав отримати кредит. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Частиною 3 статті 11 Закону визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно зі ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, серед іншого, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Пункт 12 частини 1 вказаної статті визначає, що одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Договір № 3189106572-607365 від 06.02.2022 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, укладений за допомогою одноразового ідентифікатора, який згенерований електронною системою позивача та був надісланий на номер відповідача (позичальника) СМС-повідомленням. Використання позичальником отриманого коду, а також надання ним своїх анкетних даних та банківських реквізитів для перерахування коштів свідчить про згоду з умовами кредитування, а тому договір вважається укладеним. Частина 7 статті 7 Закону передбачає, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронній документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Вказаний Договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту укладено у формі електронного документу, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого чинного законодавства України. Згідно до умов Кредитного Договору, Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту, становить 7 500,00 грн. ( п. 1.1. договору, р. 3., паспорту кредиту); - початковий строк кредитування, становить 10 днів, ( п. 2.1. договору, р. 3., р. 4 паспорту кредиту, п. 1. графіку розрахунків); Дисконтна відсоткова ставка, становить 2,15% на добу за початковий строк кредитування (Лояльний період) визначений п. 3.6. п. 3.7. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2. графіку розрахунків);- Базова процентна ставка, становить 2.2% на добу за продовжений строк користування кредитом визначений п. 3.5., п. 3.6., п. 3.7., п. 3.8. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 4. графіку розрахунків); Кредитодавець, виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] . Пунктом 3.6. кредитного договору, встановлено, що сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Лояльного Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на умовах визначених п. 3.7. та п. 3.8. Згідно п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 16.02.2022 до 16.05.2022, за ставкою 2,2% на добу. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 3189106572 607365 [PERSON] на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором на загальну суму 1 191,00 грн. Та на момент подання позовної заяви, 24.08.2025, у позичальника виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у розмірі (7 500,00 грн тіло кредиту + 15 271,59 грн заборгованість за відсотками) 22 771,50 грн. Згідно п. 4.1.1. Договору позичальник зобов`язався вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка платежів. Згідно п. 4.1.3. Договору позичальник зобов`язався у випадку прострочення сплати частини або всі всієї суми кредиту сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення. Позичальник на виконання п. 1.1. Договору був зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах визначених Договором. Разом з тим, згідно пункту 3.12. Позичальник також достовірно обізнаний про те, що прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом Договору не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем. Позичальник не дотримуючись належного виконання умов зазначеного Договору одностороннє допустив порушення, а саме несвоєчасну сплату грошових зобов`язань, суму позики не повернув та відсотки не сплатив, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Кошельок», у позивача перед відповідачем існує несплачена сума заборгованності по кредиту на відсоткам у загальному розмірі 22 771,50 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 7 500,00 грн; заборгованість за відсотками за користування позикою - 15 271,50 грн. [PERSON] заперечує факт надання йому кредиту, а саме у зазначеному в позові розмірі. Судом вивчалося повідомлення платіжної системи XPAY Group LLC та відповідь АТ «МТБ БАНК» про підтвердження платежу, згідно з якими, 06.02.2022 було здійснено перерахування коштів у розмірі 7500,00 грн на картку № [NUMBER] . Крім того з інформації АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 28.10.2025 № 20.1.0.0.0/7-251027/73110 вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Надано виписку по рахунку № [NUMBER] за період з 05.02.2022 до 16.05.2022, яка містить зарахування на суму 7 500,00 UAH у додатку. Отримані судом від АТ КБ «Приватбанк» відомості про належність відповідачу карткового рахунку № [NUMBER] , на який здійснено зарахування у суму 7 500,00 грн, підтверджують укладення вказаного кредитного договору та виконання його умов позичальником. Доказів внесення коштів на погашення заборгованості відповідачем не надано. [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконав, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив. Відтак позивач довів належними та достатніми доказами, що зазначена заборгованість дійсно має місце та що вона виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов договору, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за тілом кредиту. Щодо розміру заборгованості за наданим кредитом, суд зазначає про таке. Сума отриманого кредиту становить 7500 грн, строк дії договору 10 днів. Відсотки за користування кредитом становлять 2,15% на добу. Таким чином заборгованість за кредитним договором становить 7500,00 грн заборгованість по тілу, 1612,20 грн відсотки за користування кредитом протягом строку дії договору. Розмір відсотків погоджено сторонами та визначений п. 2.3., п. 3.6., п. 3.7. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2. графіку розрахунків). Відповідно до припису абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Доводи позивача про те, що в даному випадку відбулася автоматична пролонгація строку кредитування, пов`язана з продовженням користування відповідачем кредитними коштами після спливу строку кредитування, визначеного договором, є помилковими, оскільки умовами кредитного договору чітко передбачено можливість пролонгації договору лише за умови здійснення позичальником певних дій, зокрема, оплати ним протягом Лояльного періоду всіх процентів фактично нарахованих за користування кредитом. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що сума заборгованості за відсотками, що нараховані після спливу визначеного договором строку кредитування, не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування грошима за період після визначеного сторонами договору строку повернення позики - дня закінчення строку договору, не ґрунтуються на нормах матеріального права. Таким чином, стягненню підлягає сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором у загальному розмірі 9112,50 грн, з огляду на погоджені сторонами умови кредитування, з урахуванням тіла кредиту, розміру базової відсоткової ставки за кожен день прострочення та періоду кредитування. Даних, що відповідач у добровільному порядку нараховану заборгованість за кредитним договором погасив, матеріали справи не містять. На підставі викладеного, у зв`язку з порушенням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, суд доходить висновку про стягнення з останнього на користь ТОВ «Кошельок» 7500,00 грн заборгованість за тілом кредиту та відсотками за користування у сумі 1612,50 грн, що взагальному размірі становить 9 112,50 грн., та задовольняє позовні вимоги в цій частині. Щодо тверджень відповідача про те, що він є військовослужбовцем, а отже, така особа звільняється від сплати процентів за користування кредитом, суд зазанчає наступне. Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. На підтвердження обставин поширення на нього положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей [PERSON] надав суду довідку командира ВЧ [NUMBER] [PERSON] , згідно з якою він перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації з 26.01.2025 по теперішній час. Разом з тим, суд зауважує, що відповідач не надав доказів того, що на момент укладення Кредитного договору та перерахування йому коштів 06.02.2022, а також протягом строку користування ними, він виконував обов`язок військової служби, а тому дана пільга на нього не поширюється. Крім того, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», згідно з якою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з [PERSON] на користь ТОВ «Кошельок» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 969,44 грн. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає про таке. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України ). Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду даної справи ТОВ «Кошельок» надавалась професійна правнича допомога. Так, 12.02.2025 між ТОВ «Кошельок» (Клієнт) та Адвокатським бюро «Герман Гурський та Партнери» укладено договір про надання професійної правничої допомоги. 20.06.2025 ТОВ «Кошельок» та Адвокатським бюро «Герман Гурський та Партнери» підписано додаток до договору про надання професійної правничої допомоги №б/н від 12.02.2025, якими сторони підтвердили, що Адвокатське бюро «Герман Гурський та Партнери» надало Клієнту наступні послуги: оформлення документів щодо надання правничої допомоги - 1000 грн, збір та аналіз доказів, формування правової позиції, визначення підсудності справи та платіжні реквізити для сплати судового збору - 2000 грн, складання позовної заяви - 4000 грн, формування додатків (доказів) до позовної заяви - 2000 грн, відпавка позрву стороні, до суду, формування матеріалів адвокатської справи - 1000 грн. Загальна сума 10 000,00 грн. Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до частини першоїстатті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. З матеріалів справи вбачається, що у позові позивач одночасно зазначив, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу (правову) допомогу складає 10000,00 грн, та просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі. Позивачем виконано вимоги ч. 1 ст.134, ч. 8 ст.141 ЦПК України. Згідно зістаттею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. За пунктом 4 частини першоїстатті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомогидомовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першоїстатті 1 Закону № 5076-VIпередбачено, що представництвовид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомогивиди адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першоїстатті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно достатті 19 Закону № 5076-VIвидами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьоїстатті 2 ЦПК України). За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьоїстатті 141 ЦПК Українипри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, дійшов переконання, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн є завищеними та неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), та вважає, що обґрунтованими у даній справі є витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Позовні вимоги ТОВ «Кошельок» задоволені на 40,02 %, отже витрати на правову допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача складають 2001,00 грн (5000,00 грн х 40,02 %), що відповідає частині задоволених позовних вимог.

Outcome: partial