Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

В листопаді 2025 року представник АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 13 683,84 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач зазначив, що Відповідач порушив умови кредитного договору №б/н від 13.11.2023 року, не повернув суму кредиту та не сплатив нараховані відсотки за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість у загальному розмірі 13 683,84 гривень. На момент подачі позову заборгованість не погашена, а тому Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість в судовому порядку. 16.12.2025 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Фіцай О.Л. 31.12.2025 ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням (викликом) сторін. Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав. У судове засідання, призначене на 10.03.2026, представник Позивача не з`явився, просив слухати справу у його відсутність. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність сторін із постановленням заочного рішення на підставі наявних матеріалів справи. 13.11.2023 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено договір (у формі приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в А-Банку) про відкриття кредитної лінії на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг в А-Банку, Тарифами, Правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Крім того, всі основні умови кредитування доведені Відповідачу про що свідчить її підпис в Паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», в якій зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача (тип кредиту, сума ліміту, строк договору, строк кредитування тощо), інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (процентна ставка у пільговий період, процентна ставка поза межами пільгового періоду тощо), порядок повернення, відповідальність споживача (штрафи). Кредитні кошти Відповідачу надано в сумі та у спосіб, зазначений в кредитному договорі, отже Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. В порушення умов укладеного між сторонами договору, Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, кредитні кошти не повернув, відсотки за користування кредитними коштами не сплатив, внаслідок чого станом на 26.11.2025 року за ним рахується заборгованість у загальному розмірі 13 683,84 грн., з яких: - 9483,18 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 4200,66 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У частині 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Матеріалами справи підтверджується, що під час укладання договору Відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився з ними. Таким чином, уклавши договір на умовах, викладених у ньому, Відповідач, як позичальник, тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були у ньому закріплені. З матеріалів справи вбачається, що укладений Відповідачем договір відповідає вимогам закону, умови договору з боку кредитодавця виконані, грошові кошти Відповідачу надані. В свою чергу, Відповідач умови договору не виконує, погашення кредитної заборгованості не здійснює, в зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором. Доказів, які б спростовували розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем за кредитним договором, суду не надано. Враховуючи, що заборгованість за отриманими кредитними коштами (тіло кредиту) та нарахованими відсотками Відповідачем не погашена, суд вважає, що Позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення з [PERSON] такої заборгованості. З огляду на наведене позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved