Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

У липні 2025 року адвокат Альховська І.Б. в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум Фінанс» через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № КК/16667 у розмірі 130 824,14 грн., судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 6 000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що між [PERSON] та АТ «Кредобанк» було укладено кредитний договір № KK/16667 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого АТ «Кредобанк» зобов`язувалося надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувалася в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 08.11.2023 утворилася заборгованість за Кредитним договором у розмірі - 83 327,48 грн., в тому числі прострочене тіло - 49 717,20 грн., прострочені відсотки - 33 610,28 грн. Згідно з п. 4.1, 4.2 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 36,00 %. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою, визначеною п. 4.1 Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору. За період з 09.11.2023 по 31.05.2025 на суму заборгованості, відповідно до умов Кредитного договору нараховано відсотки за користування кредитом, зокрема, станом на 31.05.2025 - 47 496,66 грн. Всього сума нарахованих відсотків за наведений вище період становить 47 496,66 грн. Загалом сума заборгованості за Кредитним договором складає 130 824,14 грн. 08.11.2023 у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ «Кредобанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» на підставі договору факторингу. Боржника було повідомлено про заміну кредитора в зобов`язанні досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань та повідомленням про заміну кредитора в зобов`язанні. 12.12.2024 рішенням № 12/12/24-1 було змінено найменування учасника ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» на ТОВ «ФК «Аксіліум-Фінанс». Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 01 серпня 2025 року в цивільній справі відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 29 жовтня 2025 року. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2025 року відкладено розгляд справи до 17 грудня 2025 року для здійснення повторного виклику відповідача. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 17 грудня 2025 року відкладено розгляд справи до 28 січня 2026 року у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача та відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час та місце судового засідання. 28 січня 2026 року справа не розглядалася у зв`язку з перебуванням головуючого судді Ляшка Р.С. на лікарняному. Судове засідання відкладено до 10 березня 2026 року. У судовому засіданні представник позивача адвокат Альховська І.Б. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Також матеріали справи містять заяву представника позивача Альховської І.Б., що вона не заперечує проти заочного вирішення справи (а.с. 47). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства, відзиву на позов, жодних заяв/клопотань не подала. З урахуванням положень ст.ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача, позиції представника позивача та ухвалити у справі заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 30.06.2020 відповідачем до АТ «Кредобанк» подано Анкету-заяву №16667 на отримання ліміту по кредитній картці (а.с. 20) із зазначенням бажаної суми кредиту 50 000 грн., строком на 36 місяців під процентну ставку 36 %. У заяві відповідач вказала особисті дані: відомості про місце проживання, сімейний стан, інформацію про зайнятість, а також доходи та витрати. Підписуючи Анкету-заяву, відповідач підтвердила, що з умовами надання кредиту, викладеними в Пам`ятці клієнту ознайомлений та примірник Пам`ятки отримала (а.с. 20). АТ «Кредобанк» зобов`язався надати відповідачу банківські послуги, а саме: відкрити рахунок та виконувати операції за рахунком не пізніше наступного робочого дня після встановлення ліміту кредитної лінії, що зазначено у Додатку про відкриття кредитної лінії №КК/16667 від 30.06.2020 (далі - Додаток) (а.с. 19). Відповідно до п. 3.1.1 Додатку банк зобов`язується, в межах ліміту кредитування, встановленого у розмірі та на умовах обумовлених цим додатком, Заявою-договором та чинними, на момент укладення цього додатку, умовами Правил ФО, затвердженими Рішенням Правління АТ «Кредобанк» - протокол № 174 від 07 лютого 2020 року і тарифами АТ «Кредобанк», затвердженими Рішенням Комітету з управління активами, пасивами і тарифами АТ «Кредобанк» - протокол № 105/2019 від 17 грудня 2019 року, - відкрити клієнту кредитну лінію, в межах якої надавати йому грошові кошти, згідно з цим додатком, Правилами ФО та тарифами, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі, передбачені цим додатком, Правилами ФО та тарифами. Відповідно до Додатку про відкриття кредитної лінії № КК/16667 від 30.06.2020, максимальний ліміт кредитної лінії 200 000 грн., термін (строк) кредитної лінії до 26.06.2023 (включно), тип процентної ставки фіксована, розмір процентів 36 % річних, орієнтована реальна річна процентна ставка 43.38 % річних, орієнтована загальна вартість кредиту для клієнта за кредитним договором становить 247 000.00 грн. Відповідно до п. 1.3.2.6.3 Додатку клієнт, шляхом підписання цього Додатку, надає пряму та безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру поточного ліміту кредитної лінії, встановленого банком та повідомленого клієнту в порядку, визначеному п. 1.3.2.6.2 цього Додатку. Відповідно до п.1.3.2.7.2 Додатку клієнт, не пізніше останнього дня кожного календарного місяця, починаючи з наступного календарного місяця за місяцем, в якому виникла кредитна заборгованість, зобовязується здійснювати погашення кредиту у сумі 5% від розміру фактичної заборгованості за кредитом станом на кінець попереднього календарного місяця (далі - Мінімальний платіж), а також сплачувати банку, нараховані проценти, комісії та інші платежі, передбачені кредитним договором та/або тарифами. Відповідно до п. 1.3.2.7.3 Додатку клієнт зобов`язаний повністю погасити заборгованість за кредитом (кредитами), виданими в межах кредитної лінії, процентами, комісіями, неустойкою та іншими платежами, передбаченими кредитним договором не пізніше терміну, вказаного у п.1.3.2.2 цього Додатку або впродовж строку, передбаченого п.1.3.2.7.5 цього Додатку. Відповідно до п. 2 Додатку кредитний договір набуває чинності з моменту підписання сторонами цього додатку та діє до моменту повного виконання сторонами зобов`язань за кредитним договором. 08.11.2023 між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами (а.с. 76-80). Згідно із Додатком № 1 до договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами від 08.11.2023 до ТОВ «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № КК/16667 від 30.06.2020 у розмірі 83 327,48 грн. (а.с. 15). 12 грудня 2024 року рішенням № 12/12/24-1 змінено найменування товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум Фінанс» (а.с. 25). З наданого ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс» розрахунку заборгованості за період з 02.11.2020 по 31.05.2025 вбачається, що заборгованість [PERSON] за Кредитним договором станом на 08.11.2023 становить 83 327, 48 грн., яка складається з: 49 717,20 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 33 610,28 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всього сума нарахованих відсотків за період з 09.11.2023 по 31.05.2025 становить 47 496,66 грн. Загальна сума заборгованості за Кредитним договором складає 130 824,14 грн. (а.с. 26). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст.ст. 626, 628, 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 5 статті 177 ЦПК України визначено обовязок позивача надати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02 жовтня 2018 року в справі № 910/18036/17. Позивачем не надано суду доказів первинної виписки з карткового рахунку відкритого на імя відповідача, з якої можна було б встановити факт виконання банком договору щодо надання коштів та користування відповідачем кредитними коштами, а також наявність у неї заборгованості за кредитом. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц. Отже у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження зарахування коштів позивачем на картковий рахунок відповідача, відповідно до умов договору. Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості за Кредитним договором, не є документом первинного бухгалтерського обліку господарських операцій, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Крім того, наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, зазначений доказ не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення банку. Даний розрахунок складається лише з підсумкової суми заборгованості станом на 31.05.2025. У розрахунку не зазначено зарахованої початкової суми, нарахувань розміру відсотків відповідно до договору, дати та суми сплати/не сплати відсотків та погашення тіла кредиту, здійснення та нарахування платежів. Сам по собі розрахунок, без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником, не підтверджує наявності заборгованості у відповідача перед ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс». Враховуючи, що наявні у матеріалах справи докази, не є документами первинного обліку, суд позбавлений можливості встановити факт перерахування коштів, отримання їх відповідачем, виникнення та розмір заборгованості за Кредитним договором. Також позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів, що відповідачу після укладення Кредитного договору було видано кредит, саме в сумі заявлених позовних вимог. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed