Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Жирова в особі Ходорівської міської ради, в якій просить: встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] у [ADDRESS] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Молодинчецької сільської ради, площею 1,0644 га, кадастровий номер 4621585000:04:000:0023, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ № 875689 від 06.10.2010; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Молодинчецької сільської ради, площею 0,8717 га, кадастровий номер 4621585000:01:000:0027, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ № 875690 від 06.10.2010. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла матір позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Молодинчецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належали покійній на підставі Державних актів на право приватної власності на землю. [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт від 06.12.2012 в користь позивачки, однак 26.02.2020 вона залишила інший заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Н.С, яким заповіла усе майно своєму онукові і відповідно синові позивачки [PERSON] , який спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON] не прийняв у жоден із передбачених законом способів, а тому у позивачки виникла можливість оформити прийняту нею спадщину за законом. Інших спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] , окрім позивачки, не було. Чоловік покійної та відповідно батько позивачки [PERSON] помер значно швидше, а саме [INFO] . Натомість, позивачка постійно проживала із матір`ю на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила своїх спадкових прав. 13.01.2026 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою юридичного оформлення спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що належали померлій і є спадковим майном. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позовних вимог та розуміння наслідків визнання позову. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення за наявними в ній матеріалами. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності його та позивача, підтримання заявлених вимог та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.39), заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі (а.с.49). Відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позовних вимог та розуміння наслідків визнання позову (а.с.50). Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення за наявними в ній матеріалами (а.с.36). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 21.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.28-29). Ухвалою підготовчого засідання від 13.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.41-42). Зважаючи на вимоги статей 211, 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України, судом 06.03.2026 проведено розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення. Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.05.1976 (а.с.9). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00055085724 від 02.12.2025 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.09.1982. Після реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.12). Свідоцтво про народження від 12.09.2017, видане повторно, встановлює, що [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу від 10.01.1992 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 07.12.1989 (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 22.05.1992 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22.05.1992. Після укладення шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.13). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 07.11.2003, актовий запис 110, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 16.10.2010 (а.с.14). [PERSON] помер [INFO] у м. Новий Розділ, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.09.1991 (а.с.15). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.03.2020. Прізвище дружини після одруження не змінено, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.03.2020 (а.с.16). За змістом заповіту від 26.02.2020, зареєстрованого у реєстрі за №184, [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON] (а.с.19). Відповідно до свідоцтва про смерть від 03.01.2023 [PERSON] померла [INFO] у с. Жирова Стрийського району Львівської області (а.с.17). Згідно з довідкою ВК Ходорівської міської ради №286 від 04.12.2025 [PERSON] до дня своєї смерті, яка наступила [INFO] , була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . Від [PERSON] 06.12.2012 посвідчено заповіт від 06.12.2012. На момент смерті [PERSON] разом з нею ніхто не був зареєстрований, однак дочка [PERSON] фактично постійно проживала без реєстрації (а.с.18). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №83491297 від 04.12.2025 встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася і свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.20). Довідкою відділу №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.12.2025 встановлено, що на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 27.08.2009 №798 за [PERSON] зареєстровані Державні акти на право власності на земельну ділянку: серії ЯИ №875689 від 06.10.2010, реєстраційний номер 011045100095. Кадастровий номер земельної ділянки 4621585000:04:000:0023, площа 1,0644 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; серії ЯИ №875690 від 06.10.2010, реєстраційний номер 011045100096. Кадастровий номер земельної ділянки 4621585000:04:000:0027, площа 0,8717 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.21). Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 13.01.2026 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском встановленого законом терміну для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.24). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що унеможливлює юридичне оформлення позивачем спадщини у позасудовому порядку. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на майно у порядку спадкування за законом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, згідно з приписами частини 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Нормою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень частини 1, 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Також, суд застосував норми статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1254, 1258 ЦК України, які передбачають поняття спадкування, склад спадщини та її відкриття, спадкування права на земельну ділянку, право заповідача на скасування та зміну заповіту і черговість спадкування за законом. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Щодо наявності підстав для встановлення факту, що має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] постійно проживала разом з матір`ю [PERSON] у [ADDRESS] на час відкриття спадщини (день її смерті [INFO] ). Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовим доказом, а саме: довідкою ВК Ходорівської міської ради №286 від 04.12.2025, яка узгоджуються з іншими дослідженими судом письмовими доказами. Ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, одержані від уповноваженого органу та з дотриманням порядку, встановленого законом, відтак відповідають критеріям належності та допустимості. Підстав сумніватися у достовірності викладеної у письмових доказах інформації суд не вбачає. Безпосередньо досліджені судом докази у своїй сукупності є достатнім для встановлення зазначеного стороною позивача юридичного факту. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд зазначає, що встановлення зазначеного у позові факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за законом після смерті матері. Щодо наявності підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право власності на земельні ділянки, розташовані на території Молодинчецької сільської ради, а саме: згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯИ №875689 від 06.10.2010, земельна ділянка площею 1,0644 га, кадастровий номер 4621585000:04:000:0023, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯИ №875690 від 06.10.2010, земельна ділянка площею 0,8717 га, кадастровий номер 4621585000:04:000:0027, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження на випадок своєї смерті в користь [PERSON] , однак останній у встановленому законом порядку спадщину після смерті [PERSON] не прийняв, про що свідчить наявна у матеріалах справи інформаційна довідка зі спадкового реєстру від 04.12.2025, а також не проживав постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що вбачається з довідки ВК Ходорівської міської ради №286 від 04.12.2025 та встановленого судом юридичного факту. Окрім наведеного, сам відповідач у висловленій ним в заяві позиції ствердив суду, по суті, про неприйняття ним спадщини після смерті [PERSON] . Натомість, позивач [PERSON] , будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом з спадкодавицею, факт чого встановлено судом вище, і не заявляла про відмову від спадщини. Водночас, матеріали справи не містять жодних фактичних даних і судом не встановлено наявність інших спадкоємців за законом, які також мають право на спадщину (обов`язкову частку) і прийняли її у встановленому законом порядку. За наведених обставин, суд доходить переконання, що позивач має обґрунтоване право на земельні ділянки, які розташована на території Молодинчецької сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи наведене у сукупності, зважаючи на невизнання особистого майнового права позивача та належну обґрунтованість позовних вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved