Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулося із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості розмірі 62906,63 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.02.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №D44.22006.004917185 від 17.02.2019. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.Однак Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий кредит в строки передбачені договором. 17.11.2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №17112023, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №D44.22006.004917185 від 17.02.2019 укладеним між АТ «Ідея Банк» та відповідачем, перейшло Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». В п. 2.1 договору факторингу зазначено, що АТ «Ідея Банк» відступає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» , а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених Договором. Згідно з п. 2.2 договору факторингу, права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Передаються в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк» та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладання договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання Договору факторингу. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до Реєстру боржників №2 до Договору факторингу №17.11.2023 від 17.11.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №D44.22006.004917185 від 17.02.2019 в сумі 62906,63 грн, з яких: - 22979,59 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 15014,62 грн - загальна сума боргу по відсотках; 24912,42 грн. сума заборгованості за комісіями. Після відступлення права вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки первісного кредитора. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] , на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором за кредитним договором №D44.22006.004917185 від 17.02.2019 в сумі 62906,63 грн, з яких: - 22979,59 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 15014,62 грн - загальна сума боргу по відсотках; 24912,42 грн сума заборгованості за комісіями, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 05.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач був належним чином повідомлений про місце і час судового засідання. При поданні в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, а також зазначив, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судові засідання, які відбулися 03.02.2026, 03.03.2026, не з`явилася. Судом вживалися заходи для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи шляхом скерування судових повісток за місцем його реєстрації, які повернулися на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позовну заяву, як і клопотання, до суду не надходили, причини неявки відповідач не повідомив. Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення складено 05.03.2026, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 03.03.2026, датою ухвалення даного рішення є саме 05.03.2026 в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 14.02.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №D44.22006.004917185 від 17.02.2019 (а.с.4-7) За умовами договору банк надав позичальнику в користування грошові кошти на поточні потреби розмірі 24105,00 грн, на строк 60 місяців (п.п.1.1, 1.2 кредитного договору №D44.22006.004917185). Відповідно до 1.3-1.4 кредитного договору №D44.22006.004917185 за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 10,5% (маржу банку). Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за Рішенням Правління банку, становить 9,5%, що разом з Маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 20%. Відповідно до п. 1.7 кредитного договору №D44.22006.004917185 Банк повідомляє про зміну розміру процентної ставки та надсилає позичальнику новий Графік щомісячних платежів за кредитним договором листом без внесення змін до договору не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої почне діяти нова ставка. Пунктом 1.10 кредитного договору №D44.22006.004917185 визначено, що позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах визначених в Графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Пунктом 2.1 кредитного договору №D44.22006.004917185 визначено, що позичальник повертає кредит разом із процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках включно до 15 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних платежів. Повернення кредитних коштів та інших встановлених договором платежів визначено у графіку щомісячних платежів за договором, що викладений у п. 6.1 кредитного договору №D44.22006.004917185 та у додатку до Паспорта споживчого кредиту (а.с.26). У п. 6.1 кредитного договору №D44.22006.004917185 встановлені щомісячні внески, наведені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та сплачуються на транзитний рахунок № [NUMBER] , згідно з якою погашення суми кредиту становить 24105,00 грн; проценти за користування кредитом 14220,08 грн; плата за обслуговування 38326 грн 80 коп.; реальна річна процентна ставка 95.10688782%; загальна вартість кредиту 76651 грн 88 коп. 14.02.2019 між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» укладено договір добровільного страхування життя № Z75.21841.005010097, відповідно до п. 4.4 якого розмір страхового платежу (підлягає до сплати одноразово) становить 2582,68 грн перерахування страхових платежів здійснюється через рахунок відкритий у АТ «Ідея Банк» (а.с.28). Відповідно до ордеру-розпорядження про видачу кредиту № 1 від 14.02.2019 на підставі договору від 14.02.2019.2019 №D44.22006.004917185 [PERSON] перераховано кредит у сумі 21552,32 грн (а.с.27). Згідно з ордером-розпорядженням про сплату страхового платежу № 2 від 14.02.2019.2019 на підставі страхового платежу від [PERSON] перераховано 2582,68 грн ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» (а.с.27) Відповідно до виписки за кредитним договором №D44.22006.004917185 від 17.11.2023 за період з 14.02.2019 по 17.11.2023 [PERSON] 14.02.2019 було видано кредит у розмірі 24105,00 грн. Відповідачка користувалась кредитними коштами, здійснювала часткове погашення кредиту(арк. с. 32). З розрахунку заборгованості за кредитним договором від 14.02.2019 №D44.22006.004917185 слідує що станом на 17.11.2023 загальна заборгованість [PERSON] становить 62906,63 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 22979,59, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 15014,62 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 24912,42 грн.(а.с.33) Отже, істотні умови кредитного договору від 14.02.2019 №D44.22006.004917185, укладеного між відповідачем та АТ «Ідея Банк» містяться безпосередньо у цьому договорі, який відповідачка підписала власноручно. Всупереч умов Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 17 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», укладений Договір факторингу № 17112023, відповідно до якого, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «Ідея Банк» суму фінансування, а ТОВ «Ідея Банк» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (арк. с. 12-14) (а.с.34-35). В п. 2.1 договору факторингу зазначено, що АТ «Ідея Банк» відступає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» , а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених Договором. Згідно з п. 2.2 договору факторингу, права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Передаються в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк» та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладання договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання Договору факторингу. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною договору факторингу. Таким чином, 17 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», укладено договір факторингу №17112023, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитний договором №D44.22006.004917185 від 14.02.2019. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 17.11.2023 до договору факторингу №17112023, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 62906,63 грн, з яких: заборгованість за основним боргом 22979,59, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 15014,62 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 24912,42 коп (а.с.37). При ухваленні даного рішення суд керується наступними нормами. Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», № 851-ІV а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VІІІ. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що між відповідачем та АТ «Ідея Банк» в установленому законом порядку був укладений кредитний договором №D44.22006.004917185 від 14.02.2019. Кредитний договір відповідачка власнорусно підписала, що свідчить про те, що вона ознайомилася та погодилася з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі договір надання грошових коштів у позику. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Підписавши кредитний договір №D44.22006.004917185 від 14.02.2019, відповідач підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору, а також те, що він умови договору цілком зрозумів та приймав їх. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу. Позивачем надано докази переходу до нього права вимоги за кредитним договором №D44.22006.004917185 від 14.02.2019, що підтверджується укладеним 17 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Договором факторингу № 17112023, витягом з Реєстру боржників №2 до договору факторингу № 17112023 та розрахунком заборгованості за за кредитним договором №D44.22006.004917185 від 14.02.2019. Встановивши, що позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №D44.22006.004917185 від 14.02.2019 а відповідач, отримавши кошти, не повернув їх у встановлений договорами строк, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у в сумі 62906,63 грн, з яких: 22979,59 грн - заборгованість за основним боргом ; 15014,62 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 24912,42 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями . Під час ухвалення судового рішення суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №149763 від 05.12.2025 позивачем було сплачено судовий збір у сумі 3028,00 гривень. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено, понесені позивачем витрати на сплату судового збору необхідно стягнути з відповідача у сумі 3028,00 грн.

Outcome: partial