Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Представник ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ДП 0007245 у розмірі 8760,00 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 26.09.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАЙБІЗ» та [PERSON] укладено Кредитний договір № ДП 0007245, згідно умов якого сума кредиту 4000 грн. строком на 98 днів, із фіксованою процентною ставкою у розмірі 1%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 21% від суми кредиту 840 грн. Кредитодавець свої зобов`язання виконав, надавши позичальнику кредит в сумі 4000 грн. на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] . Відповідач свої зобов`язання за Договором не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 8760,00 грн., що складається з 4000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 3920,00 грн. заборгованість за процентами; 840,00 грн. заборгованість за комісією. 14.10.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАЙБІЗ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено Договір факторингу № 14/10/25, у відповідності до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАЙБІЗ» передає (відступає) ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» приймає належні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАЙБІЗ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі прав вимог. Відповідно до Реєстру прав вимог № 14/10/25 від 14.10.2025 до Договору факторингу ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором № ДП 0007245 в сумі 8760,00 грн. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», ні на рахунки попереднього кредитора. Представником позивача заявлено вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу та надано підтвердження сплати вартості послуг позивачем в повному обсязі. Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 16 січня 2026 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором. Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, для стягнення заборгованості за кредитним договором суд на підставі відступлення права вимоги до інших осіб, повинен перевірити на підставі належних та допустимих доказів як факт наявності в Клієнта права вимоги до боржників, так і факт переходу права вимоги до Фактора, зокрема, здійснення повної оплати Фактором Клієнту права вимоги, що переходить. 26.09.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАЙБІЗ» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту № ДП 0007245 (далі Договір). Згідно умов Договору сума кредиту 4000 грн.; строк кредитування 98 днів; процентна ставка - 1% за кожен день користування кредитом в межах всього строку кредиту, фіксована; комісія за надання кредиту 21% від суми наданого кредиту, 840 грн.; кредитодавець надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки [NUMBER] . ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАЙБІЗ» свої зобов`язання за Договором виконали в повному обсязі, що підтверджується квитанцією, яка міститься в матеріалах справи. Всупереч умовам Договору, відповідач свого зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість згідно розрахунку позивача в розмірі 8760 грн., що складається з 4000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 3920 грн. заборгованість за процентами; 840 грн. заборгованість за комісією. 14.10.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАЙБІЗ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено Договір факторингу № 14/10/25, у відповідності до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАЙБІЗ» передає (відступає) ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» приймає належні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАЙБІЗ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі прав вимог. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 14/10/25 від 14.10.2025 до Договору факторингу ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором в розмірі 8760 грн., що складається з 4000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 3920 грн. заборгованість за процентами; 840 грн. заборгованість за комісією. Матеріалами справи підтверджено перехід прав вимоги від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАЙБІЗ» до ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП». Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, кредитор, надавши обумовлені договором кошти, свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, натомість [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим наявна заборгованість за Договором в розмірі 8760,00 грн. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором [PERSON] порушив обумовлені договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього суми заборгованості у розмірі 8760,00 грн. ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню. Представник позивача заявив клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. В обґрунтування клопотання зазначив, що відповідно до витягу з акту про приймання-передачу виконаної правничої допомоги адвокатом надано правничу допомогу, зокрема за вивчення/збір документації та складання позовної заяви, вартість послуг складає 4500 грн., яка була сплачена позивачем. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Статтею 133 ЦПК України передбачено види судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До матеріалів заяви представником позивача додано Договір про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 згідно з яким, адвокат Ткаченко Юлія Олегівна прийняла на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» та погодили винагороду за надання послуг. Згідно Витягу з Акту № 2-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги від 01.12.2025 адвокатом виконано роботу за наступним списком: вивчення документів та їх аналіз, визначення правової позиції, збір доказів для формування позовної заяви, складання та подача позовної заяви, в тому числі представництво інтересів клієнта в суді. Вартість наданих послуг становить 4500 грн. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 4500 грн. суд зазначає наступне. За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04, § 268). В той же час, відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не подала жодних заперечень з приводу не співмірності витрат позивача на правничу допомогу. Суд не вправі самостійно перебирати на себе обов`язок сторони щодо оспорювання понесених іншою стороною витрат на правничу допомогу. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved