Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

23.01.2026 року до Новобузького районного суду Миколаївської області зі Снігурівського районного суду Миколаївської області надійшла цивільна права №485/2450/25 за позовом представника позивача ТОВ «Юніт Капітал» Хлопкової М.С. до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №151152 від 24.08.2024 у розмірі 29596,72 грн.; витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позов обґрунтовано тим, що 24.08.2024 року ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] уклали кредитний договір №151152 на суму 18750,00 грн. у формі електронного документа з використанням електронного підпису шляхом введення одноразового ідентифікатора. На виконання умов договору первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № [NUMBER] . 06.02.2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №06022025, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить - 29596,72 грн., яка складається з: 17516,72 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 11379,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 701,00 грн. - заборгованість по комісії. Ухвалою судді від 27 січня 2026 року справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи з повідомленням. Відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження подати суду відзив на позовну заяву та всі наявні в нього докази, які стосуються предмету спору, з одночасним направленням копії відзиву та додатків до нього всім учасникам справи та наданням суду доказів про здійснення вказаних дій (ст. 178 ЦПК України), а також в п`ятиденний строк з моменту отримання відповіді на відзив надати суду заперечення на вказану відповідь, з одночасним направленням копії заперечення та додатків до нього всім учасникам справи та наданням суду доказів про здійснення вказаних дій (ст.180 ЦПК України). Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у справі не надходили. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. 24.08.2024 року ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] уклали кредитний договір №151152, у формі електронного документа з використанням електронного підпису 8339d914, за яким товариство надало [PERSON] кредит на його банківську картку № [NUMBER] , в сумі 18750,00 грн., в наступному порядку: у розмірі 15000,00 грн. на картку; у розмірі 3750,00 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Процентна ставка 330,00% річних. Загальний строк кредитування 126 днів (до 28.12.2024). Орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 9403,10% річних. Відповідно до п.2.5 кредитодавець одноразово в момент видачі кредиту нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредиту, що складає: 3750,00 грн., яку позичальник зобов?язаний сплатити на умовах. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Кредіплюс» про успішність операцій, згідно договору №1412/22-1 від 14.12.2022 укладеного з ТОВ «ФК «Контрактовий дім» 24.08.2024 ТОВ «ФК «Кредіплюс» ініціювало переказ коштів безготівковим зарахуванням через ТОВ «ФК «Контрактовий дім» на платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] у сумі 15000,00 грн. Витребувана судом інформація з АТ КБ «ПриватБанк» підтверджує, що на ім`я [PERSON] банком емітувалась платіжна картка № [NUMBER] , на яку відбулося зарахування коштів від 24.08.2024 року у сумі 15000,00 грн. Номер телефону [NUMBER] не є фінансовим номером телефону за картковим рахунком № [NUMBER] . В анкетних даних [PERSON] знаходяться/знаходились номери телефонів: [NUMBER] , [NUMBER] . 06.02.2025 між TOB «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №06022025, у відповідності до умов якого, TOB «ФК «Кредіплюс» передало (відступило) ТОВ «Юніт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Юніт Капітал» прийняло належні TOB «ФК «Кредіплюс» права вимоги до боржників, в тому числі право вимоги до відповідача [PERSON] . Згідно витягу з додатку №1 до договору факторингу №06022025 від 06 лютого 2025 року реєстр прав вимоги №1 ТОВ «Юніт Капітал» отримало право вимоги до відповідача [PERSON] на суму 29596,72 грн. За нормою ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. Частина 1 ст.599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Згідно з ст. ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи(боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1ст.89 ЦПК України). При цьому, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1ст.82 ЦПК України). За таких обставин, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором №151152 від 24.08.2024 у розмірі 29596,72 грн., яка складається з: 17516,72 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 11379,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 701,00 грн. - заборгованість по комісії. Крім того, вирішуючи питання про розподіл витрат, суд враховує, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, 3 ст.133 ЦПК України). У відповідності до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст.141 ЦПК). Судом досліджені матеріали справи, зокрема, надані стороною позивача документи щодо надання правової допомоги, а саме: договір №10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року про надання правничої допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги) №10/09/25-02 від 10.09.2025 року, додаткова Угода №25770859121 до Договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025 року. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принцип співмірності та розумності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved