Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивач в особі адвоката Тараненка А.І., який діє на підставі довіреності від 29.05.2025, звернувся через підсистему «Електронний суд» до Індустріального районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 328121630, укладеного 24.07.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] , у розмірі 43 514 грн 16 коп. та судові витрати: сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.07.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 328121630 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідачка підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора MNV62R3Н. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачці шляхом ініціювання через банк провайдер грошові кошти у розмірі 9 200 грн 24.07.2023 на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачка вказала у заявці при укладенні кредитного договору. Отже, первисний кредитодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі. 28.11.2018 первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладались додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 248 від 12.09.2023, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 27/0524-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 27.05.2024 до Договору факторингу 2, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 43 514 грн 16 коп. 29.05.2025 між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру боржників № б/н від 29.05.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 43 514 грн 16 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість за кредитним договором та понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2 422 грн 40 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн 00 коп. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 20 червня 2025 року позовна заява прийнята, відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін. 04 липня 2025 року від представника відповідачки - адвоката Захар`євої Я.В., яка діє на підставі ордера на надання правничої допомоги серії ВЕ № 1160934 від 03.07.2025 через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладеним в ньому. Зокрема зазначає, що позовні вимоги необгрунтовані та безпідставні: позивачем на підтвердження своїх вимог не надано належних та допустимих доказів перерахування грошових коштів за кредитним договором на користь відповідача, а також доказів наявності заборгованості саме в заявленому розмірі, позивачем неправомірно нараховано проценти, не доведено право відступлення права вимоги. Також вказує, що сума витрат на правову допомогу в розмірі 7 000 грн є неспівмірними зі складністю справи, часом, витраченим на виконання робіт, обсягом виконаних робіт та ціною позову, (а.с. 127-133). 15 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представником позивача - адвокатом Тараненко А.І. подана відповідь на відзив. Згідно яких, наполягає на обґрунтованості позовних вимог, просить задовольнити з підстав викладених в них (а.с.137-143). Інших заяв, клопотань тощо від сторін не надходило. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 20 січня 2026 року частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано з АТ «Універсал Банк» (ЄДРПОУ 21133352) наступну інформацію: чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжна картка 5375-41XX-XXXX-9673; про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска Картки 5375-41XX-XXXX-9673 у період з період з 24.07.2023 по 29.07.2023 у сумі 9 200,00 грн; чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска Картки 5375-41XX-XXXX-9673 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). У разі підтвердження зарахування коштів [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на картковий рахунок - маска карти [NUMBER] за період з 24.07.2023 по 29.07.2023 у сумі 9 200,00 грн, витребувати інформацію у вигляді: первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти Позичальника); повного номера рахунка маска Картки 5375-41XX-XXXX-9673, що належить [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). 03 березня 2026 року через канцелярію суду засобами електронного зв`язку до суду надійшли з АТ «Універсал Банк» витребувані докази. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно. В прохальній частині позову просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] , її представник - адвокат Захар`єва В.В. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно. В поданому відзиві представник відповідачки просила розгляд справи проводити у відсутність сторони відповідачки. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до приписів ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Дослідивши матеріали справи, письмові докази надані сторонами та з`ясувавши фактичні обставини, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з викладених нижче підстав. Суд, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. 24.07.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 328121630 в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника MNV62R3Н (а.с. 23-41). Відповідно до п.2.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 9 200 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до п. 2.2. Договору сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1 Договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. У п. 2.3. Договору сторони погодили, що кредитодавець надає позичальнику перший Транш за договором в сумі 9 200 грн 00 коп. 24.07.2023 (що э датою надання кредиту). Другий та решта траншів з Договором надаються позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим Договором (п. 2.4 Договору). Згідно п. 2.5. Договору загальна сума Кредиту за цим Договором складається з сум Кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії Договору. Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 27 (двадцять сім) днів від дати отримання позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором (п. 3.1Договору) . Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту Договору строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за формулою зазначеною в цьому пункті (п. 3.2. Договору). Згідно п.п. 3.3., 3.4. Договору, для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 27 днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 1689 грн 12 коп. Про суму нарахованих процентів, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет. Продовження строку Дисконтного періоду не призводить до зміни істотних умов Договору в бік погіршення для Позичальника. Всі істотні умови які застосовуються протягом всього строку дії цього Договору зазначенні в цьому Договорі в момент його укладення. Оскільки Пролонгація не є зміною істотних умов Договору, зокрема строку дії Договору, то вона не потребує укладення додаткових угод до Договору, в тому числі Пролонгація не потребує застосування електронного підпису Одноразовим ідентифікатором. Ініціювання Позичальником Пролонгації є конклюдентною дією спрямованою на застосування тих чи інших передбачених цим Договором умов користування Кредитом без зміни строку дії Договору. Згідно п. 5.1. Договору кожен окремий Транш за цим Договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з разрахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 5375-41ХХ-ХХХХ-9673, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором. Пунктом 7.2. Договору визначено, що в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: 7.2.1. закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченого п. 11.1. Договору; 7.2.2. дострокового припинення дії Договору, в порідку передбаченого п.9.1.1.2. або 9.1.1.7. Договору; 7.3.. кінцева дата повернення кредиту - 23.08.2028. За користування Кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування Кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування Кредитом, Договором не передбачено (п. 8.1. Договору). Сторони погодили, що процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Загальні витрати за Договором та загальна вартість кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному нижче (п. 8.2. Договору). Пунктом 8.3. Договору визначено, що протягом Дисконтного періоду кредитування зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом визначають наступним чином: За період від дати видачі Кредиту до 20.08.2023 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 248,20 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,68 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (далі - Дисконтна процентна ставка). У разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 20.08.2023 проценти нараховуються за ставкою 617,43 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 1,69 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним (далі - Індивідуальна процента ставка). Після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. Аналогічні умови кредитування зазначені і в паспорті споживчого кредиту продукту "СМАРТ" до Договору № 328121630 від 24.07.2023 (а.с. 20-22). Згідно з довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно - телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», позичальник [PERSON] 24.07.2023 о 11:28 подала заявку на отримання кредиту, договір відправлений позичальнику 24 липня 2023 року, акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором): одноразовний ідентифікатор - № MNV62R3H, ідентифікатор відправлено позичальнику 24.07.2023 11:30:39, на номер телефону - [NUMBER] , ідентифікатор введено позичальником - 24.07.2023 11:31:19, перерахування грошових коштів позичальнику здійснено 24.07.2023 11:31:27 (а.с. 43). Виконання первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 9 200 грн відповідачці підтверджується платіжним дорученням від 24.07.2023 (а.с. 46). На виконання ухвали суду про витребування доказів, АТ «Універсал банк» надано інформацію про те, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , було емітовано кредитну картку № [NUMBER] . За період з 24.07.2023 по 29.07.2023 на платіжну картку № [NUMBER] було зараховані кошти в розмірі 9 200 грн. Номер телефону - [NUMBER] є фінансовим номером телефону за платіжною карткою № [NUMBER] та знаходиться в анкетних даних [PERSON] . До вказаного листа додано довідку про рух коштів по картці від 02.03.2026 в якій підтверджується факт зарахування на платіжну картку зазначену вище грошових коштів в сумі 9 200 грн 24.07.2023 об 11:31:26 (а.с. 172-176). Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вказаним вище договором, здійснивши переказ коштів відповідачці на її картковий рахунок. Згідно розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість [PERSON] за тілом кредиту - 9 200 грн 00 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 7 994 грн 80 коп. (а.с. 47 - зворотній бік 48). Положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до частини 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частинами 4 та 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Кредитний договір № 328121630 від 24.07.2023 підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором - MNV62R3H. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № 328121630 від 24.07.2023, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] містять основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату їх видачі, строк повернення грошових коштів, розмір процентів, умови кредитування, що було погоджено сторонами. За вказаних обставин суд вважає встановленим факт укладення 24.07.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Кредитного договору № 328121630. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено статтею 526 Цивільного кодексу України. За приписами частин першої, другої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Щодо укладення договорів факторингу судом встановлено. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (надалі - Фактор) та ТОВ «Таліон плюс» (надалі - Клієнт) укладено договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги (п.п. 2.1, 4.1.). Крім того, у п. 1.3. сторони визначили поняття «Право вимоги», яке означає, що всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п. 8.1 Договору). Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 договору та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2) (а.с. 49-59). 28.11.2019 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено Додаткову угоду №19 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою продовжено строк дії Договору факторингу до 31 грудня 2020 року, для чого пункт 8.2 договору викладено у новій редакції. Всі інші умови договору залишаються без змін (а.с. 60). 31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, зокрема п. 4.1. наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Строк дії договору продовжено до 31.12.2021 (п. 8.2.) (а.с. 61-70). 31.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2022 (а.с. 71). 31.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено додаткову угоду №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2023 (а.с. 72). 31.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, за умовами якої, зокрема сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2024 (а.с. 73). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №248 від 12.09.2023, ТОВ «Таліон плюс» отримало право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 328121630 від 24.07.2023 у сумі 17 194 грн 80 коп., з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 9 200 грн 00 коп., заборгованість по відсоткам 7 994 грн 80 коп. (а.с. 74-75). Згідно наданого розрахунку ТОВ «Таліон плюс», заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 328121630 від 24.07.2023 складає у розмірі 43 514 грн 16 коп., з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 9 200 грн 00 коп., заборгованість по відсоткам 34 314 грн 16 коп. (а.с. 91-92). 27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (Фактор) укладено Договір факторингу № 27/0524-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. У п. 4.1 Договору факторингу сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку. Відповідно до п.п. 5.3.3 Договору Фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Відповідно до п.8.2 якого, строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього договору, та закінчується 31 грудня 2024 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (а.с. 80-88). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 27.05.2024 до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 328121630 від 24.07.2023 у сумі 43 514 грн 16 коп., з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 9 200 грн 00 коп., заборгованість по відсоткам 34 314 грн 16 коп. (а.с. 89). 29.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (Клієнт), та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (Фактор), укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 є невід`ємною частиною Договору (п. 1.1. Договору) (а.с. 93-102). Відповідно до п. 1.2. вищезазначеного договору, права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Згідно копії акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 29.05.2025 до Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників в кількості 7 277, після чого з урахуванням п.1.2. Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Реєстр боржників передано в повному обсязі, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру не має (а.с. 103). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025, ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 328121630 від 24.07.2023 у сумі 43 514 грн 16 коп., з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 9 200 грн 00 коп., заборгованість по відсоткам 34 314 грн 16 коп. (а.с. 104-105). Факт перерахування ТОВ «Ейс» на рахунок ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» ціну продажу за Договором факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 підтверджується наданими копіями платіжних інструкцій (а.с. 106-110). Позивачем ТОВ «Ейс» складено виписку з особового рахунку за Кредитним договором №328121630 від 24.07.2023, згідно з якою заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Ейс» за кредитним договором станом на 05.06.2025 (включно) складає 43 514 грн 16 коп., з яких: прострочено тіло кредиту - 9 200 грн, прострочені відсотки - 34 314 грн 16 коп. (а.с. 111). З огляду на наведені обставини та докази у справі підтверджено факт відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №328121630 від 24.07.2023 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Ейс» до боржниці [PERSON] . Заперечення представника відповідачки щодо відсутності належних та допустимих доказів видачі кредитних коштів відповідачці спростовується дослідженими доказами, зокрема платіжним дорученням від 24.07.2023, з якого вбачається, що платник - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перерахувало отримувачу - [PERSON] згідно договору № 328121630 від 24.07.2023 грошові кошти в розмірі 9 200 грн на картковий рахунок № [NUMBER] (а.с. 46), зазначений [PERSON] в заявці на отримання грошових коштів в кредит від 24.07.2023 (а.с. 42). Перерахування та отримання [PERSON] на картковий рахунок, відкритий на її ім`я грошових коштів 24.07.2023 в розмірі 9 200 грн також підтверджується інформацією, отриманої від АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали про витребування доказів (а.с. 172-176). Доводи представника відповідачки що договір факторингу було укладено раніше, аніж укладено сам кредитний договір із відповідачкою суд вважає безпідставними, оскільки як вбачається з Договору факторингу №28/1118-01, укладеного 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги (п.п. 2.1, 4.1.). Крім того, у п. 1.3. сторони визначили поняття «Право вимоги», яке означає, що всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. У подальшому між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» були укладені Додаткові угоди, а саме: 28.11.2019 укладено Додаткову угоду №19 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, 31.12.2020 Додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, 31.12.2021 Додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, 31.12.2022 Додаткову угоду №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, 31.12.2023 Додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018. Реєстр прав вимоги № 248 складено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» 12.09.2023. Тобто факт переходу права вимоги за Кредитним договором №328121630 від 24.07.2023 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс», і в подальшому від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» підтверджено дослідженими в судовому засіданні належними доказами. Щодо інших доводів сторони відповідачки суд зазначає таке. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). При цьому, судом ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30). Так, суд встановив, що дійсно [PERSON] отримувала кредитні кошти, користувалась ними. Також доведено, що позивач отримав право вимоги за Кредитним договором №328121630 від 24.07.2023 до [PERSON] . Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідачки суми боргу, суд зважає на таке. Так, пред`являючи до суду даний позов, ТОВ «Ейс» надало виписку з особового рахунку за Кредитним договором №328121630 від 24.07.2023, згідно з якою заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором станом на 05.06.2025 (включно) складає 43 514 грн 16 коп., з яких: прострочено тіло кредиту - 9 200 грн, прострочені відсотки - 34 314 грн 16 коп. (а.с. 111). Водночас, згідно наданого розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість [PERSON] за кредитним договором №328121630 від 24.07.2023, складає у загальному розмірі 17 194 грн 80 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 9 200 грн 00 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 7 994 грн 80 коп. (а.с. 47). Також, відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 248 від 12.09.2023, ТОВ «Таліон плюс» отримало право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №328121630 від 24.07.2023, складає у загальному розмірі 17 194 грн 80 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 9 200 грн 00 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 7 994 грн 80 коп. (а.с. 74-75). У свою чергу, умовами п. 8.3. кредитного договору №328121630 від 24.07.2023 визначено, що протягом Дисконтного періоду кредитування зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом визначають наступним чином: За період від дати видачі Кредиту до 20.08.2023 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 248,20 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,68 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (далі - Дисконтна процентна ставка). У разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 20.08.2023 проценти нараховуються за ставкою 617,43 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 1,69 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним (далі - Індивідуальна процента ставка). Після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. Матеріали справи не містять доказів, що [PERSON] згідно умов кредитного договору ініціювала пролонгацію дії креитного договору, тобто доказів, які б свідчили про продовження строку дії договору матеріали справи не містять. Відтак, суд доходить висновку, що ТОВ «Таліон Плюс», набувши право вимоги до відповідачки [PERSON] , за Кредитним договором №328121630 від 24.07.2023, не мав права продовжувати нараховувати відсотки відповідно до умов договору. У постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Правом на нарахування компенсаційних втрат, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, позивач не скористався. Отже, суд зазначає, що у цій справі ТОВ «Ейс» необґрунтовано розрахувало відсотки поза межами строку кредитування та не надало доказів збільшення/зміни строку кредитування. З урахуванням встановлених вище обставин, суд доходить висновку, що заборгованість [PERSON] за Кредитним договором №328121630 від 24.07.2023 складає в загальному розмірі 17 194 грн 80 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 9 200 грн 00 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 7 994 грн 80 коп. На час розгляду справи судом відповідачка не надала даних, що свідчать про добровільне погашення заборгованості ані первинному кредитору, ані позивачу та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачки від відповідальності за порушення зобов`язань, відповідно до ст. 617 ЦК України. Таким чином, приймаючи до уваги невиконання відповідачкою [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором №328121630 від 24.07.2023, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ТОВ «Ейс» підлягають частковому задоволенню в загальному розмірі 17 194 грн 80 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 9 200 грн 00 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 7 994 грн 80 коп. В іншій частині позов не підлягає задоволенню. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачки судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп., сплаченого ним при подачі позову, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України щодо пропорційності стягнення судового збору вважає необхідним стягнути сплачений судовий збір у розмірі 957 грн 22 коп. (17 194 грн 80 коп./43 514 грн 16 коп.*2 422 грн 40 коп.), що дорівнює 39,51%. Крім того, у пред`явленому позові позивач просить стягнути з відповідачки витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. Згідно з положеннями п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата),підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу по даній справі останнім надано наступні копії документів: договір про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29 травня 2025 року; протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги 29/05/25-01 від 29 травня 2025 року; Додаткову угоду № 25770733051 до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29 травня 2025 року; акт прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025 на суму 7 000, 00 грн; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4956 від 24.04.2012 видане Тараненку А.І. Згідно п. 3.6 Договору про надання правничої допомоги № 09/09/24-02 від 09.09.2024, сторонами погоджено, що сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь Клієнта, сплачується на користь Адвоката не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок клієнта. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. У постанові Великої Палати від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Отже, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.). Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн 00 коп. є неспівмірною, зокрема, із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг та сам розмір є явно завищеним. Зазначена категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, додатки до позовної заяви, також є наперед визначеними та не потребують великих зусиль для його зібрання. Суд вважає, що обґрунтованим та співмірним в даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн 00 коп. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Ейс» задоволені частково, розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 2 370 грн 60 коп. (що дорівнює 39,51%). На підставі викладеного,

Outcome: partial