Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

29.12.2025 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») в особі представника Романенко М. Е. звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 10.12.2022 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1234435808116 в електронній формі, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредитні кошти розміром 12 437,60 грн на картковий рахунок. 04.10.2023 між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та позивачем укладено Договір факторингу № 04102023/2, у відповідності до якого ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги за кредитним договором № 1234435808116 від 10.12.2022. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 04102023/2 від 04.10.2023 позивач набув право грошової вимоги до відповідачки в розмірі заборгованості 12 437,60 грн, яка складається з: 4 000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 8 437,60 грн сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам вищезазначеного договору, відповідачка свої зобов`язання не виконала. Після відступлення прав вимоги за цим договором відповідачкою не здійснювалось платежів на погашення заборгованості. Тому, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за вищезазначеним договором у загальному розмірі 12 437,60 грн, судові витрати зі сплати судового збору розміром 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу розміром 6 000,00 грн. Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі. Ухвалою судді від 30.12.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено розгляд справи із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 51). У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином шляхом направлення судової повістки електронною поштою, а також в порядку ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-порталі Судової влади України, оскільки її зареєстроване місце проживання знаходиться на тимчасово окупованій території. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошень про виклик, які здійснені 08.01.2026 та 18.02.2026, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки в судове засідання відповідачка не повідомила, відзив на позов не подала. Враховуючи, що відповідачка, будучі належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, не з`явилась до суду, не повідомила про причини неявки, не подала відзиву на позовну заяву, судом за згодою представника позивача, висловленою у поданій ним заяві, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. 03.03.2026 судом завершено розгляд справи та суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву для виготовлення його повного тексту до 04.03.2026. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 10.12.2022 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» та відповідачкою в електронній формі було укладено договір про надання фінансового кредиту продукту «СТАРТ» № 1234435808116, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 4 000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 19-26). Договір підписаний відповідачкою в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитора шляхом введення одноразового ідентифікатора (а.с. 15). Також, згідно з Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту продукту СТАРТ від 10.12.2022 відповідачка ознайомилась з графіком платежів за договором (а.с. 26 зворот). Того ж дня, в системі «Platon», ТОВ «Платежі Онлайн» було здійснено переказ на картковий рахунок відповідачки грошових коштів у розмірі 4 000,00 грн за кредитним договором № 1234435808116, що підтверджується інформаційною довідкою № 1873/10 від 09.10.2023 (а.с. 36). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до пп. 6, 7, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до чч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» фінансова послуга надається на підставі договору, який укладається, змінюється, припиняється, виконання зобов`язань за яким забезпечується відповідно до вимог цивільного законодавства України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом та спеціальними законами. Договір про надання фінансової послуги (крім договору, предметом якого є послуга з торгівлі валютними цінностями або виконання платіжної операції, якщо зобов`язання за відповідними правочинами повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення) укладається виключно в письмовій формі з дотриманням вимог Цивільного кодексу України, встановлених до письмової форми правочину: 1) у паперовій формі; або 2) у формі електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; або 3) у порядку, передбаченому законодавством України про електронну комерцію. У разі недотримання письмової форми договору про надання фінансової послуги, якщо така форма договору передбачена цією частиною, такий договір є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. На підставі викладеного законодавство України надає можливість укласти кредитний договір відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений між позивачем та відповідачкою 10.12.2022 кредитний договір № 1234435808116 не суперечить Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та не визнаний на час розгляду справи недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Разом із тим, у зв`язку з тим, що відповідачка умови кредитного договору належним чином не виконувала, кредитором нараховано заборгованість за кредитним договором № 1234435808116 від 10.12.2022 у загальному розмірі 12 437,60 грн, яка складається з: 4 000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 8 437,60 грн сума заборгованості за відсотками за період з 10.12.2022 по 04.10.2023 (а.с. 12-13). 04.10.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» та позивачем укладено Договір факторингу № 04102023/2, у відповідності до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги за кредитним договором № 1234435808116 від 10.12.2022 (а.с. 28-34). Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № 04102023/2 від 04.10.2023 позивач набув право грошової вимоги до відповідачки в розмірі заборгованості 12 437,60 грн., яка складається з: 4 000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 8 437,60 грн. сума заборгованості за відсотками. Згідно з п. 2.1 Договору факторингу, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка висувала заперечення проти вимог нового кредитора у зобов`язаннях відповідно до статті 518 ЦК України. В силу вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Враховуючи надані позивачем докази переходу прав вимоги за кредитним договором від 10.12.2022, суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідачки в обсязі, визначеному вказаним договором. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості розміром 12 437,60 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. У позовній заяві представник позивача просив також стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в матеріалах справи наявні такі докази: копія договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025, укладеного між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в особі директора Романенка М. Е. та адвокатом Лівак І. М. (а.с. 16-18); копія додаткової угоди № 1234435808116 від 17.11.2025 до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025 (а.с. 35); копія акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), а саме: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», тривалістю 1,5 години на суму 2 250,00 грн; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, тривалістю 3 години на суму 3 000,00 грн; формування додатків до позовної заяви (письмові заяви), тривалістю 1 година на суму 750,00 грн (а.с. 9); детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І. М. за вищезазначеним договором, на суму 6 000,00 грн (а.с. 14); копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 841 від 22.07.2016 на ім`я Лівак І. М. (а.с. 40). Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачкою клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу не подавалось. Вивчивши надані ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» докази понесених витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що вони у повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи, а тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу розміром 6 000,00 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved