Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

23 грудня 2025 року адвокат Желєзний Ростислав Юрійович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 17 вересня 1994 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 1648. Від шлюбу сторони мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] [INFO] . Сімейні стосунки розладились, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Просить суд розірвати шлюб між сторонами, судові витрати покласти на відповідача. 23 січня 2026 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Надано сторонам строк для примирення до 11 березня 2026 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч.6,7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду . Судова повістка надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його реєстрації, що підтверджено відповіддю № 2262689 від 22.01.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру. Поштове повідомлення зі штрихкодовим ідентифікаторомR067095316970 повернуте до суду з відміткою згідно трекінгу на офіційному сайті ДП "Укрпошта" про відсутність адресата, отже судова повістка у розумінні ч.8 ст.128 ЦПК України вважається врученою відповідачу належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. 17 вересня 1994 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 1648. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, оскільки сім`я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, вжиті судом заходи щодо примирення подружжя позитивного результату не дали, сторони припинили сімейні відносини, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивачем заявлено вимогу про відшкодування відповідачем судових витрат.

Outcome: approved