Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 653132711 від 09.09.2021, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем, на суму 22 794,00, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 09.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 653132711 від 09.09.2021 у розмірі 7 000,00 грн., який підписано останнім електронним підписом. Строк кредиту 24 дні. Процентна ставка, процентів річних - 620,50%. Загальні витрати за кредитом 2 856,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 9 856,00 грн.. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс») укладено договір факторингу №28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» права вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах боржників. 31.12.2020 додатковою угодою № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників №137 від 08.06.2021 до Договору факторингу «28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 653132711. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає), ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. Згідно п. зазначені 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору грошові у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 4.1 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Право вимоги переходить від Клієнта до встановленій у Додатку календарний до день після підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по форм цього Договору. Відповідно до Реестру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «АПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі - 7 000,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 15 794,00 грн. сума заборгованості по відсоткам. Також позивач просить суд стягнути понесені витрати на сплату судового збору 3 028,00 грн. Ухвалою від 25.11.2025 року у справі відкрито провадження та призначено її до судового розгляду на 30.01.2026, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 30.01.2026 розгляд справи відкладено на 09.03.2026 у зв`язку з відсутністю електропостачання у суді. Ухвалою від 09.03.2026 призначенозаочний розгляд цивільної справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, а саме за допомогою направлення судової повістки за зареєстрованим його місцем проживання, яка повернулась на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Відзив на позовну заяву відповідач не подав, будь-яких клопотань на адресу суду від нього не надходило. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 653132711.від 09.03.2021, який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV9M98Z (09.03.2021 11:09:00), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у Договорі (пункт 1.1 Договору) (а.с. 5-7 на звороті). Сума кредиту 7 000,00 грн. (п. 1.1 Договору), строк - 24 дні (п. 1.2 Договору), процентна ставка 1,70% (п. 1.4.1 Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту (а.с.4-4 на звороті). Крім того, матеріали справи містять копію платіжного документа від 09 березня 2021 року, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ грошових коштів на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) у розмірі 7 000,00 грн. Із призначення платежу вбачається, що кошти перераховано згідно договору № 65132711 від 09.03.2021 для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , шляхом безготівкового зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer, без ПДВ (а.с.8). 28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги,, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с.12-16 на звороті). 31.12.2020 року Додатковою угодою №26 до Договору факторингу, №28/1118-01 - сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції (а.с.12). Відповідно до Реєстру боржників №137 від 08.06.2021 до Договору факторингу «28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 6531327119. 20.10.2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ"ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 20102022 у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (а.с.17-18 на звороті). Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 року до договору Факторингу №20102022 від 20.10.1022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22 794,00 грн., з яких: 7 000,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15 794,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. В результаті чого, ТОВ "ФК"ЄАПБ" просить стягнути з відповідача за кредитним ним договором № 643132711 суму непогашеної заборгованості в розмірі 22 794,00 грн., та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунок попереднього кредитора. У розрахунку заборгованості за договором позики № 643132711 від 09.03.2021 сума боргу відповідача склала 22 794,00 грн., з яких: 7 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 15 794,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 11-11 на звороті). Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зстаттею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за своїми правовими статусами відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Також наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором № 653132711 від 09.09.2021укладеними між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Положеннями ст. 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2ст. 639 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; суб`єкт електронної комерції суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина перша статті 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частни першої статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом частини першоїстатті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідач, у порушення вимог закону та умов укладеного кредитного договору, належним чином зобов`язання не виконував. В результаті у [PERSON] утворилася непогашена заборгованість за кредитним договором на суму 22 794 грн 00 коп.. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 22 794, 00 грн. за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028 грн 00 коп., сплачений ним при зверненні до суду. Щодо вимог позивача про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, у сумі 1 514 грн, то в цій частині слід відмовити, оскільки доказів понесення зазначених витрат суду не надано. Відтак вони є недоведеними та не підлягають задоволенню.

Outcome: approved