Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

09.12.2025 представник позивача Олійник К.О. подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просить стягнути з [PERSON] . заборгованість за кредитним договором №1532-5232 від 28.03.2025 у сумі 50846,22 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.03.2025 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та відповідачем [PERSON] за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс» в рамках якої реалізуються технології обробки інформації та використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1532-5232. Відповідно до умов договору відповідач отримала від позивача кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 14400,00 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період 14 дні, знижена % ставка 0,90 % в день, стандартна % ставка 1 % в день; комісія за видачу кредиту 20,00% від суми кредиту. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору, натомість відповідач не повернула в повному обсязі кредит та не виконала грошові зобов`язання. Станом на 21.10.2025 загальний розмір заборгованості [PERSON] становить 50846,22 грн., а саме: 14400,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 27590,40 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 7200,00 грн. - заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦПК України; 1655,82 грн. - заборгованість по комісії за видачу кредиту, яку позивач просить стягнути на його користь та судові витрати. Ухвалою суду від 11.12.2025 справу прийнято до провадження, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак разом із позовною заявою подав заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання не прибула, причин неявки не повідомляла, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останньої та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. 04.03.2026 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносин. Судом встановлено, що 28.03.2025 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та відповідачем [PERSON] за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс» в рамках якої реалізуються технології обробки інформації та використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1532-5232. Відповідно до умов договору відповідач отримала від позивача кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 14400,00 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період 14 дні, знижена % ставка 0,90 % в день, стандартна % ставка 1 % в день; комісія за видачу кредиту 20,00% від суми кредиту. Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб - сайту ТОВ «Укр кредит фінанс» (https:// navse.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор A5608, для підписання Кредитного договору № 1532-5232 від 28.03.2025, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Так, відповідно до договору про відкриття кредитної лінії № 1532-5232 від 28.03.2025, кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювану кредитну лінію на умовах, визначених цим договором. Кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів (далі кредит) позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Як видно з матеріалів справи, а саме довідки про перерахування суми кредиту № 1532-5232 від 28.03.2025 [PERSON] було перераховано кредитні кошти у сумі 14400,00 грн, видача коштів здійснювалося за допомогою системи LiqPay. Невід`ємною частиною цього Договору є Правила відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті Товариства. Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля), про що свідчить п. 8 договору - реквізити сторін. Таким чином позивач виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кошти у сумі 14400 грн., однак [PERSON] своїх зобов`язань перед позивачем не виконала, внаслідок чого станом на 21.10.2025 загальний розмір заборгованості [PERSON] становить 50846,22 грн., а саме: 14400,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 27590,40 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 7200,00 грн. - заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦПК України; 1655,82 грн. - заборгованість по комісії за видачу кредиту. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 14400,00 грн. підтверджено розрахунком заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого, надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом та процентами є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що кредитний договір №1532-5232 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між позивачем та відповідачем [PERSON] кредитного договору, встановлено факт отримання відповідачем коштів за договором кредиту та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, тому суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за комісіями, суд виходив з наступного. Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. В постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №666/4957/15-ц вказано, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісіями за надання кредиту. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України установлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, нарахована представником позивача заборгованість за процентами річних відповідно до ст. 625 ЦК України за кредитним договором №1532-5232 у розмірі 7200,00 грн, також не підлягатиме стягненню з відповідача на користь ТзОВ «Укр Кредит Капітал». Відтак, позов підлягає до часткового задоволення. Вирішуючи питання судових витрат, а саме судового збору, суд виходить з такого. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна сума задоволених вимог позивача складає 41990,00 грн. (41990,00 *100:50846,22=82,58) та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2000,42 грн (2422,40*82,58:100=2000,42).

Outcome: approved