Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

До Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 15.11.2022 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено Кредитний договір №22037000593673. Відповідно до п. 1.2. Договору, кредит надається на наступних умовах: сума кредиту 26489,81 грн, на строк кредитування 84 місяців, кінцева дата повернення кредиту: 15 листопада 2027 року. Цільове призначення - на споживчі потреби. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість у розмірі: 0,001% річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту 2,5 % від суми кредиту. 28 травня 2025 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено Договір факторингу № 28/05/25/1, на підставі якого право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Глобал Спліт». В зв`язку невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 03.12.2025 року у позичальника утворилась загальна сума заборгованості за Договором №22037000593673 від 15.11.2022 року у розмірі 64760,33 грн, яка складається: 36489,81 грн - залишок простроченого кредиту; 0,75 грн - залишок прострочених відсотків; 28269,77 грн - залишок прострочених комісій. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за вищевказаним Кредитним договором у розмірі 64760,33 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. 09 січня 2026 року на підставі ухвали суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 09 лютого 2026 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою відповідача у справі. Представник позивача у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву, у якій просив суд розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15 листопада 2022 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено Кредитний договір №22037000593673. Відповідно до п. 1.2. Договору, кредит надається на наступних умовах: сума кредиту 26489,81 грн, на строк кредитування 84 місяців, кінцева дата повернення кредиту: 15 листопада 2027 року. Цільове призначення - на споживчі потреби. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість у розмірі: 0,001% річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту 2,5 % від суми кредиту. Кредитний договір був укладений в електронній формі та підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису ОТР паролю «5531637790». (а.с. 23-26) Також [PERSON] за допомогою електронного підпису ОТР паролю «2020482096» був підписаний Паспорт споживчого кредиту. (а.с. 28-29) Фактичне отримання грошових коштів відповідачем [PERSON] підтверджується Випискою по особовому рахунку відповідача за період з 15.11.2022 по 28.05.2025. (а.с. 61-94) 28 травня 2025 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» укладено Договір факторингу № 28/05/25/1, на підставі якого право вимоги до боржників за кредитними договорами АТ «Банк Кредит Дніпро» передало (відступило) ТОВ «Глобал Спліт». (а.с. 13-20) Перехід права вимог до позивача за Кредитним договором №22037000593673 від 15 листопада 2022 року також підтверджується Переліком прав грошових вимог, переданих відповідно до Договору факторингу №28/05/5/1 від 28 травня 2025 року. (а.с. 105-109) В зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 03.12.2025 року у позичальника утворилась загальна сума заборгованості за Кредитним договором №22037000593673 від 15.11.2022 року у розмірі 64760,33 грн, яка складається: 36489,81 грн - залишок простроченого кредиту; 0,75 грн - залишок прострочених відсотків; 28269,77 грн - залишок прострочених комісій, що підтверджується відповідним Розрахунком заборгованості. (а.с. 21-22) Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Верховний Суд в Постанові від 12.01.2021 року по справі № 524/5556/19 також підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 12 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «Глобал Спліт» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Глобал Спліт» за Кредитним договором №22037000593673 від 15.11.2022 року укладеним між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за Кредитним договором №22037000593673 від 15.11.2022 року в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати від боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, у даному випадку непогашеної заборгованості за тілом кредиту. На підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягненню з відповідача на користь позивача суми заборгованості за Кредитним договором №22037000593673 від 15.11.2022 року у загальному розмірі 64760,33 грн, яка складається: 36489,81 грн - залишок простроченого кредиту; 0,75 грн - залишок прострочених відсотків; 28269,77 грн - залишок прострочених комісій. Відповідач право на подання відзиву на позов не скористався та відзив до суду не подав, доказів на підтвердження відсутності заборгованості за вищевказаним Кредитним договором або власних розрахунків останній також не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2422,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved