Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КЛАЙ ІНВЕСТ" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом направлення 23.10.2025 позовної заяви через підсистему "Електронний суд" в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яка надійшла до суду 23.10.2025. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами 18.05.2021 в електронній формі укладено договір про надання кредиту №193142, за умовами якого, позивач надав відповідачу кредит шляхом безготівкового переказу грошової суми у розмірі 3000 грн на банківський рахунок вказаний позичальником № [NUMBER] на 30 днів, плата за користування кредитом становить 2% на добу. Вказує, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 06.10.2025 утворилась заборгованість у розмірі 16050 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 3000 грн, комісії за використання системи для дистанційного отримання кредиту в розмірі 450 грн та заборгованості за процентами в розмірі 12600 грн, чим порушуються права та інтереси позивача. Крім цього, за невиконання зобов`язань відповідачем, позивачем за період з 14.12.2021 по 23.02.2022 нараховано інфляційні втрати в розмірі 567,9 та 3 проценти річних в розмірі 94,98 грн. У зв`язку з викладеним, позивач стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 16050 грн, 567,90 грн інфляційних втрат та 94,98 грн трьох відсотків річних, а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,4 грн. Ухвалою суду від 28.10.2025 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 05.12.2025 в даній справі за клопотанням позивача в АТ «СЕНС БАНК» витребувано докази. На виконання ухвали суду 23.01.2026 від АТ «СЕНС БАНК» до суду надійшли витребувані докази. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується довідкою про доставку 10.02.2026 судової повістки-повідомлення в електронному вигляді; 02.03.2026 представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого листа з судовим викликом під підпис 10.02.2026; заяву про розгляд справи у його відсутність або відкладення розгляду справи та відзив на позов не подав. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив на позов, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першою статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України). Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У відповідності до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 1048 та 1049 ЦК України визначено що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 18.05.2021 між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання фінансового кредиту №193142. При цьому вбачається, що позичальником під час укладення кредитного договору пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи ВаnkID Національного банку. Далі, за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора на веб-сайті позикодавця, який позичальник отримав на свій фінансовий номер телефону [NUMBER] , підписано (акцептовано) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), чим підтверджено укладення кредитного договору, отже Договір про фінансового кредиту №193142 укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Істотні умови договору такі як сума кредиту, строк, процентна ставка та відповідальність за невиконання/неналежне виконання зобов`язання погоджено в Договорі, яка містить електронний підпис [PERSON] одноразовим ідентифікатором. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №193142 від 18.05.2021, укладеного між сторонами; копією додатку №1 до договору-графіку розрахунків та орієнтовної вартості кредиту від 18.05.2021, укладеного між сторонами; копією внутрішніх правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЗАЙМЕР», яке змінило назву на ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ»; копією виписки про відправлені SMS на фінансовий номер телефону [NUMBER] відповідача у період з 18.05.2021 по 30.01.2023; копією публічної пропозиції (договору оферти) позивача; копією витягу історії відвідування сайту; копією інформації про дії відповідача в особистому кабінеті; копією анкетних даних відповідача. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 3000 грн строком на 30 днів; комісія за користування кредиту складає 730% річних від суми кредиту з розрахунку 2% на добу; термін дії договору до 16.06.2021; за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту комісія в розмірі 15% від суми кредиту. У разі порушення терміну сплати щомісячного платежу, заборгованість за кредитом вважається простроченою, на залишок якої банк нараховує штраф у розмірі згідно з тарифами. Факт надання кредитних коштів за договором відповідачу підтверджується: копією підтвердження, наданим ТОВ «ПРОФІТГІД» про здійснення переказу грошових коштів відповідачу в розмірі 3000 грн на вказаний ним номер платіжної карти [NUMBER] ; копією договору про надання послуг №ПГ-1 від 30.09.2020 з додатками та додатковими угодами, укладеними між позивачем та ТОВ «ПРОФІТГІД»; листом АТ «СЕНС БАНК» від 15.01.2026 з випискою за період з 18.05.2021 по 21.05.2021, з яких слідує, що банком на ім`я [PERSON] була емітована картка з [NUMBER] , на яку 18.05.2021 надійшли кредитні кошти у розмірі 3000 грн. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 06.10.2025 має заборгованість у розмірі 16050 грн, з яких 3000 грн заборгованості за тілом кредиту, 12600 грн заборгованості по відсоткам, 450 грн комісії за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту. Крім того, за невиконання відповідачем зобов`язань позивачем за період з 14.12.2021 по 23.02.2022 нараховані 567,90 грн інфляційних втрат та 94,98 грн трьох процентів річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, а також знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідач не оспорює заявлені проти нього позовні вимоги і протягом дії договору не сплачує кредит вчасно та у повному обсязі, а відтак, враховуючи викладене, суд задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої позивачем платіжної інструкції №2835 від 22.10.2025 та виписки про зарахування судового збору, останній за подання даного позову до суду сплатив судовий збір в сумі 2422,4 грн, виходячи з розміру, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", що підлягає відшкодуванню відповідачем. Також на відповідача слід покласти сплачений позивачем судовий збір за подачу до суду клопотання про витребування доказів в розмірі 1211,2 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2928 від 28.11.2025. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved