Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Будзина Наталя Олександрівна через підсистему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що 05.09.2008 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 314. У шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.06.2012 року. Сімейне життя між сторонами не склалося. Поступово стосунки між позивачем та відповідачем погіршилися. Позивач зазначає, що з осені 2025 року позивач з відповідачем остаточно припинили шлюбні відносини. Сторони тимчасово проживають в одному будинку, але ведуть окреме життя. Позивач вважає, що сім`я остаточно розпалася, її збереження неможливе та недоцільне. Спорів щодо поділу спільного сумісного майна немає. Питання щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] буде вирішуватися окремо. На підставі зазначеного, просила шлюб між сторонами розірвати. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра 21.11.2025 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ним копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали. 23.11.2025 року через підсистему «Електронний суд» представником позивача [PERSON] адвокатом Будзиною Н.О. подано заяву про усунення недоліків, котра зареєстрована канцелярією суду 24.11.2025 року та передана судді 25.11.2025 року. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра 26.11.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Будзина Н.О. у судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява з проханням розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримують, просили задовольнити, проти винесення судом заочного рішення не заперечували. Строк на примирення просили не надавати. Також просили після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, проте до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.09.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області складено актовий запис № 314 від 05 вересня 2008 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 червня 2012 року, видане Виконкомом Безіменської сільської ради Новоазовського району Донецької області, актовий запис №16. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна подружжя та визначення місця проживання дитини між сторонами немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Питання розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач не заявляв відповідних вимог.

Outcome: approved