Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

представник [PERSON] в інтересах [PERSON] , 09.01.2026 звернулася в суд з позовом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу звернення до суду з позовом і до припинення навчання мотивуючи тим, що з 04.09.2004 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що на даний час [PERSON] є учнем 5В класу Regionalne Centrum Edukacji Zawodowej w Nisku (Регіональний центр професійної освіти в м. Нисько), денної форми навчання, спеціальність технік-електрик, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість та зобов`язаний надавати, оскільки працює та отримує заробітну плату, інше. Просила позов задовольнити. Ухвалою судді від 13.01.2026 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 13). [PERSON] у судове засідання не з`явилася, представник [PERSON] у заяві від 10.03.2026 вимоги підтримала, просила про розгляд справи за відсутності сторони позивача та задоволення позову, заперечень щодо заочного розгляду справи, не висловила (а.с. 34). Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в т.ч. через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву не подав, тому згідно ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечила у заяві від 10.03.2026 представник позивача (а.с. 32-33). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Зазначене узгоджується з Постановою Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у п. 20 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до положень ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Із змісту позову від 09.01.2026, із копій свідоцтв про одруження серія [NUMBER] та про народження серія [NUMBER] убачається, що сторони з 04.09.2004 перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 3-4). Згідно відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 13 від 03.01.2026, дитина [PERSON] , [INFO] значиться зареєстрованим разом з матір`ю [PERSON] на [ADDRESS] (а.с. 5). Позивачка [PERSON] з 01.09.2024 працює вихователем у Regionalne Centrum Edukacji Zawodowej w Nisku (Регіональний центр професійної освіти в м. Нисько), її дохід за період з 01.07.2025 по 31.12.2025 складає 51 417, 84 брутто, що стверджується копією довідки головного бухгалтера Д.Чех від 08.01.2026 (а.с. 19). Із копії довідки № 105/25/26 від 25.09.2025 убачається, що [PERSON] , [INFO] є учнем 5В класу Regionalne Centrum Edukacji Zawodowej w Nisku (Регіональний центр професійної освіти в м. Нисько), денної форми навчання, спеціальність технік-електрик (а.с. 8-10). За наведеного, враховуючи принципи справедливості та розумності, беручи до уваги вік, стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, в т.ч. його фінансову можливість, а також витрати пов`язані з навчанням [PERSON] , [INFO] в Regionalne Centrum Edukacji Zawodowej w Nisku (Регіональний центр професійної освіти в м. Нисько), про які заявила сторона позивача, розмір прожиткового мінімуму на одну особу згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», інші обставини, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.01.2026 і до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років, буде достатнім вкладом [PERSON] в матеріальне утримання дитини. З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 1 331 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved