Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.04.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1374-3926 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір. Кредитний договір, у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А5296, для підписання Кредитного договору №1374-3926 від 01.04.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 19 днів; стандартна % ставка 2,50% в день. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором утворилась заборгованість 10 000,00 грн. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою суду від 02 лютого 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 04 березня 2026 року розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не подав. Ураховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, 01.04.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1374-3926 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А5296 (а.с. 11-14). Пунктом 2.2. зазначеного договору про відкриття кредитної лінії передбачено, що кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 19 днів; стандартна % ставка 2,50% в день. Як вбачається з довідки, наданої позивачем, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» здійснив видачу кредитних коштів за договором про відкриття кредитної лінії №1374-3926 від 01.04.2024 та за шляхом перерахування кредитних коштів за допомогою платіжної системи LIQPAY на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] у сумі 2 000,00 грн. (а.с. 22-23). Відповідач взяті на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі, яку просить стягнути позивач, а саме 10 000,00 грн., яка складається з: 2 000,00 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 8 000,00 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 24-27). Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно із абзацом 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Отже, на підтвердження існування договірних відносин позивачем у справі було надано договір про відкриття кредитної лінії №1374-3926 від 01.04.2024, вказаний договір підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А5296. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно зі статтею 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, ураховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін також на сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості у сумі 10000,00 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2 662,40 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати.

Outcome: approved