Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

05.01.2026 року [PERSON] , через представника [PERSON] , звернулась до Київського районного суду м.Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з [PERSON] , ( [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 30.07.1999 року, РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ), на користь [PERSON] , ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ), аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 40 % з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2026 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 23.01.2026 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач [PERSON] правом на надання відзиву не скористався. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, через канцелярію суду надала заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, шляхом направлення повістки, позову з додатками та ухвали про відкриття провадження по справі рекомендованим поштовим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання - [ADDRESS] . Проте, поштові повідомлення повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним сповіщенням в розумінні п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Правом на подання відзиву відповідач не скористався, будь-яких письмових пояснень або доказів суду не надано, доводи позову не спростовано належними доказами. Відповідно ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місцезнаходження. У разі відсутності такої заяви, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ст.223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст.19 ЦПК України справа про стягнення аліментів є справою незначної складності, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи з метою захисту прав дитини. Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті, за відсутності сторін належним чином повідомлених. Суд, дослідивши матеріали справи,приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 06 жовтня 2007 року було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 1011. Від спільного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 11.06.2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1035 та свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 28.04.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції , актовий запис № 3495, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . /а.с.13-14/ Судом встановлено, що діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 24.05.2023 року по справі № 947/12287/23 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 6 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Одесі, актовий запис №1011 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 26.06.2023 року. Законодавством України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1ст.141 СК України). Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Між сторонами немає домовленості про спосіб, розмір і порядок сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Позивач у позові просить суд стягнути з відповідачааліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 40 % з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, проте суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 05.01.2026 року і до досягнення дітьми повноліття. При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому стягнення аліментів слід рахувати з 05.01.2026 року . Згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Тому, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1331 грн. 20 коп.

Outcome: partial