Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

У лютому 2026 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», через свого представника Алієву Нурай, звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, а саме: - за кредитним договором №5302993 від 10.02.2025 року, де просить стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 27 370,48 грн, яка складається з: 7 517,20 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 14 853,28 грн - заборгованості за відсотками, 5 000,00 грн заборгованості за штрафами; - за кредитним договором №8726892 від 01.02.2025 року, де просить стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 24 918,62 грн, яка складається з: 8 871 грн -заборгованості за основною сумою боргу; 10 547,62 грн - заборгованості за відсотками, 5 500,00 грн заборгованості за пенею, штрафами; - за кредитним договором №8256293 від 06.03.2025 року, де просить стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 14 432,00 грн, яка складається з: 3 200 грн -заборгованості за основним зобов`язанням; 800,00 грн заборгованості по комісії, 4 032,00 грн заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 6 400,00 - заборгованості за неустойкою; - за кредитним договором 38864699 від 01.03.2025 року, де просить стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 14 533,20 грн, яка складається з: 3 600 грн -заборгованості за основною сумою боргу; 3 112,20 грн - заборгованості за відсотками, 7 200,00 грн заборгованості за неустойкою, 621,00 грн заборгованості по комісії за надання кредиту. Також позивач просить стягнути понесені судові витрати, які складаються з витрат на сплату судового збору в розмірі 3328,00 грн, а також орієнтовних витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме: витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцем знаходження, забезпеченням доказів в розмірі 1664,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані укладенням та в подальшому неналежним виконанням відповідачкою зобов`язань за кредитними договорамив, в результаті чого виникла заборгованість. Так, позивач вказує, що 10.02.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою ІТС Товариства, було укладено кредитний договір № 5302993, який відповідачка підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором та за умовами якого отримала кредит, який не повернула Товариству в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 27 370,48 грн. 25 вересня 2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу № 25092025 на підставі якого, позивач отримав право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 5302993 від 10.02.2025 року в розмірі 27 370,48 грн, яка складається з: 7 517,20 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 14 853,28 грн - заборгованості за відсотками, 5 000,00 грн заборгованості за штрафами. Також позивач вказує, що 01.02.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено електронну форму кредитного договору № 8726892, який відповідачка підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором та за умовами якого отримала кредит, який не повернула Товариству в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 24 918,62 грн. 28 жовтня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу № 28102025 на підставі якого, позивач отримав право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 8726892 від 01.02.2025 року в розмірі 24 918,62 грн, яка складається з: 8 871 грн -заборгованості за основною сумою боргу; 10 547,62 грн - заборгованості за відсотками, 5 500,00 грн заборгованості за пенею, штрафами. Окрім цього, позивач вказує, що 06.03.2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено електронну форму кредитного договору № 8256293, який відповідачка підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором та за умовами якого отримала кредит, який не повернула Товариству в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 14 432,00 грн. 28 липня 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу № 28072025 на підставі якого, позивач отримав право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 8256293 від 06.03.2025 року в розмірі 14 432,00 грн, яка складається з: 3 200 грн -заборгованості за основним зобов`язанням; 800,00 грн заборгованості по комісії, 4 032,00 грн заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 6 400,00 - заборгованості за неустойкою. Також, позивач вказує, що 01.03.2025 рокуміж ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 8864699, який відповідачка підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором та за умовами якого отримала кредит, який не повернула Товариству в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 14 533,20 грн. 27 березня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу № 27/03/25 на підставі якого, позивач отримав право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 8864699 від 01.03.2025 року в розмірі 14 533,20 грн, яка складається з: 3 600 грн -заборгованості за основною сумою боргу; 3 112,20 грн - заборгованості за відсотками, 7 200,00 грн заборгованості за неустойкою, 621,00 грн заборгованості по комісії за надання кредиту. Кредитні кошти відповідачка отримувала шляхом їх перерахування на банківський рахунок з використанням реквізитів електронного платіжного засобу. Виходячи з наведеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідачки за кредитними договорами у загальному розмірі 81 254,30 грн та судові витрати. Ухвалою суду від 18.02.2026 року провадження у справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, натомість в прохальній частині позовної заяви просила здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача та у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за її місцем реєстрації. Причини неявки до суду відповідачка не повідомила, відзиву, заяв, заперечень щодо розгляду справи до суду не надала, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Щодо кредитного договору від 10.02.2025 року № 5302993. Як вбачається з матеріалів справи, 10 лютого 2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Товариство) та [PERSON] (Клієнт) було укладено договір № 5302993 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. З огляду на підпункти 1.2 - 1.6 пункту 1 Договору, за його умовами Товариство надає Клієнту кредит, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію і проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума кредиту складає 10 000,00 грн. Строк кредитування становить 360 днів із періодичністю платежів кожні 20 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати комісії. процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки. Комісія за надання кредиту становить 0,00 грн. Стандартна процентна ставка становить 0,95% в день та застосовується у межах строку кредитування. Знижена процентна ставка становить 0,0100% за кожен день користування кредитом та застосовується якщо Клієнт до 01.03.2025 року (включно) сплатить кошти у сумі, не менше суми першого платежу, визначеного Графіком платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Орієнтована реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою складає 2 229,9700% річних, а з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 1 419,0167% річних. Орієнтована загальна вартість кредиту за стандартною ставкою становить 44 200,00 грн, а з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 42 320,00 грн. Із підпункту 2.1 пункту 2 Договору вбачається, що Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . За змістом п.п. 4.5.1.2 п.п. 4.1 п. 4 Договору допущення прострочення платежів, вказаних у Графіку платежів, для клієнта може бути наслідком необхідності сплати штрафу у розмірі, визначеному у п. 6.3 Договору, а саме: 75% від суми невиконаного та/або неналежно виконаного грошового зобов`язання на 2-й день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання. Додатком 1 до Договору сторони погодили Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а саме: дату надання кредиту - 10.02.2025 року та дату останнього платежу: 04.02.2026 року; розмір кредиту 10 000,00 грн; проценти за користування на суму 32 320,00 грн; загальний розмір кредиту на суму 42 320,00 грн. Договір та Додаток 1 до нього підписано відповідачкою електронним підписом одноразового ідентифікатору: 43495. До матеріалів позовної заяви також додано два Додатки 1 до Договору, де розраховано графік платежів з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки та розраховано розмір платежів з урахуванням припущення, що Клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені договором, які не містять підпису відповідачки. Також вбачається, що відповідачка до моменту укладення Договору ознайомилась із майбутніми умовами кредиту з наданого Паспорту споживчого кредиту, який нею був підписаний електронним підписом одноразового ідентифікатору: 61700. Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 30.09.2025 року № 1-3009 підтверджується успішність операції із перерахування 10.02.2025 року грошових коштів на суму 10 000,00 грн на платіжну картку № [NUMBER] . З огляду на розрахунок заборгованості за Договором від 10.02.2025 року №5302993 вбачається, що відповідачка не виконала зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість в розмірі 27 370,48 грн, яка складається з: 7 517,20 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 14 853,28 грн - заборгованості за відсотками, 5 000,00 грн заборгованості за штрафами, які відповідачці було нараховано з 23.03.2025 року по 25.09.2025 року. 25 вересня 2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу №25092025, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором від 10.02.2025 року №5302993 в розмірі 27 370,48 грн, яка складається з: 7 517,20 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 14 853,28 грн - заборгованості за відсотками, 5 000,00 грн заборгованості за штрафами. Факт переходу права вимоги до відповідачки підтверджується актом приймання передачі Реєстру Боржників від 25.09.2025 року, витягом з Реєстру Боржників від 25.09.2025 року та платіжною інструкцією від 30.09.2025 року № 23274. Щодо кредитного договору від 10.02.2025 року № 8726892. Як вбачається з матеріалів справи, 10.02.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 8726892. Згідно з п. 1.1 укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний застосунок «CreditPlus» (за вибором споживача). На умовах встановлених Договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.2 Договору). З огляду на п.п. 1.3-1.5 Договору сума кредиту складає 11 000,00 грн, строк кредиту 360 днів, із періодичністю сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього Договору. Тип процентної ставки фіксований. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 Договору (360 дні). Знижена процентна ставка складає 0,90% в день та застосовується, якщо Споживач до 03.03.2025 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримує індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства. користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором. За змістом п. 1.8-1.9 Договору загальні витрати на дату укладення Договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складають 39 600,00 грн, а з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 39 270,00 грн. Орієнтовна реальна процентна річна ставка на дату укладення Договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 2333,95% річних, а з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 2176,57%. З огляду на п. 2.1 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Зі змісту п. 3.1 Договору вбачається, що проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватиметься згідно Графіка платежів (п. 5.1 Договору). Допущення прострочення платежів, вказаних у Графіку платежів (нового Графіку платежів) для споживача може мати наслідки, зокрема: необхідність сплати штрафу у розмірі та порядку, визначеному п. 6.4 Договору (п..п. 5.51 п. 5.1 Договору). За умовами п. 6.4 Договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити штраф: у розмірі 990,00 грн на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 220,00 грн починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. У п. 9.6 Договору передбачено, що Договір укладається в електронній формі та підписується електронним підписом споживача шляхом введення коду одноразового ідентифікатора. З Таблиці обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит вбачається, що сторони узгодили порядок повернення позики шляхом сплати 12 платежів, які включають суму кредиту та процентну ставку. Загальна вартість кредиту складає 50 270,00 грн, в тому числі: 11 000,00 грн розмір кредиту та 39 270,00 грн розмір процентів. Договір та Таблицю обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором: С8359. Аналогічні умови кредитування передбачено Паспортом споживчого кредиту, підписаного відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором: НС1956. Згідно з повідомленням ТОВ «ПЕЙТЕК» від 28.10.2025 року № 20251028-1.1 підтверджується перерахування коштів на банківський рахунок № [NUMBER] в розмірі 11 000,00 грн. З Картки обліку Договору (розрахунок заборгованості) вбачається наявність заборгованості у відповідачки в розмірі 24 918,62 грн, яка складається з: 8 871 грн -заборгованості за основною сумою боргу; 10 547,62 грн - заборгованості за відсотками, 5 500,00 грн заборгованості за пенею, штрафами З матеріалів справи вбачається, що 28.10.2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" було укладено договір факторингу №28102025. За умовами п. 1.1 Договору факторингу визначено, що Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плати за Позикою (процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. За актом прийому передачі Реєстру Боржників від 28.10.2025 року Фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 2506 осіб та стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Оплата за Договором факторингу підтверджується платіжною інструкцією від 31.10.2025 року № 167. Як вбачається із Витягу з Реєстру № 1 від 28.10.2025 року, позивач прийняв право вимоги до відповідачки за кредитним договором №8726892 від 01.02.2025 року, де просить стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 24 918,62 грн, яка складається з: 8 871 грн -заборгованості за основною сумою боргу; 10 547,62 грн - заборгованості за відсотками, 5 500,00 грн заборгованості за пенею, штрафами; Щодо кредитного договору від 06.03.2025 року № 8256293. Як вбачається з матеріалів справи, 06 березня 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір споживчого кредиту № 8256293. За умовами п. 1.1 Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до Графіку платежів. За умовами п.п. 1.2-1.5 Договору сума кредиту становить 3 200,00 грн, строком на 345 днів. Дата остаточного погашення заборгованості 14.02.2026 року. Загальні витрати позичальника за кредитом складають 10 656,00 грн. Денна процентна ставка дорівнює 3257,21 % річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 3257,21% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 13 856,00 грн. Комісія за надання кредиту складає 800,00 грн, яка нараховується за ставкою 25% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Комісія за обслуговування кредиту складає за весь строк кредитування 9 856,00 грн, що нараховується за ставкою 14% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період, що встановлений у Графіку платежів. Проценти за користування кредитом складають 0,0010% річних. Пункт 2 вказаного Договору містить умови виконання, зокрема, з огляду на п. 2.1 визначено, що кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки [NUMBER] . За умовами п. 4.1 Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або комісій. Позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 1000,00 грн за кожний випадок порушення, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 2 дні. Згідно з п. 6.1 Договору визначено порядок його укладання в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в ІКС Товариства та доступний, зокрема, через сайт Товариства. Розміщені в Особистому кабінеті позичальника проект кредитного договору або посилання на нього є пропозицією Товариства про укладення договору (офертою). Прийняття пропозиції про укладення договору надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (СМС) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор для підписання цього кредитного договору (п. 6.2 Договору). Згідно з графіком платежу, який є додатком № 1 до Договору розмір платежу за кредитом складає 13 856,00 грн, який підлягає сплаті протягом 23 платежів до 14.02.2026 року включно. В тому числі: 3 200,00 грн розмір кредиту; 9 856,00 грн комісія за обслуговування кредиту; 800,00 грн комісія за видачу кредиту. Аналогічні умови кредитування вбачаються з Паспорту споживчого кредиту. Як вбачається з копії платіжного доручення № 149185666 від 06.03.2025 року ТОВ «МІЛОАН» було здійснено платіж на суму 3 200,00 грн на рахунок [NUMBER] , на ім`я [PERSON] . З огляду на надану відомість про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 8256293, сформовану ТОВ «МІЛОАН», вбачається надання кредиту відповідачці 06.03.2025 року та нарахування їй комісії та штрафу. Як також вбачається з матеріалів справи, 28.07.2025 року між позивачем та ТОВ «МІЛОАН» було укладено договір факторингу № 28072025, згідно умов якого позивач отримав право грошової вимоги до третіх осіб боржників згідно реєстру боржників, що є додатком до такого договору. З копії акту прийому передачі Реєстру боржників № 2 за договором факторингу № 28072025 від 28.07.2025 року та Витягу з реєстру боржників № 2 від 28.07.2025 року вбачається передання позивачу право вимоги, зокрема до відповідачки за кредитним договором № 8256293 на суму заборгованості в розмірі 14 432,00 грн, яка складається з: 3 200 грн - заборгованості за основним зобов`язанням; 800,00 грн заборгованості по комісії; 4 032,00 грн заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 6 400,00 - заборгованості за неустойкою. Щодо кредитного договору від 01.03.2025 року № 8864699. Як вбачається з матеріалів справи, 01 березня 2025 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір кредитної лінії № 8864699 згідно умов якого, кредитодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти від суми кредиту та комісію за надання кредиту (п. 2.1 Договору). У відповідності до п. 2.2 Договору вбачається, що сторони узгодили суму кредиту в розмірі 3 600,00 грн. Строк кредитування складає 360 днів. Розмір першого обов`язкового платежу складає 1647,00 грн. Період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та становить 30 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом нараховані за 30 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 30 днів користування. Кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 11. Дата сплати першого обов`язкового платежу 30.03.2025 року. Комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 621,00 грн. Процентна ставка дорівнює 0,95 % в день. Дата повернення кредиту 23.02.2026 року. Неустойка складає 180,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 16 533,00 грн. Згідно з п. 9.6 Договору вбачається, що у разі якщо позичальником не сплачено/сплачено не в повному обсязі перший обов`язковий платіж за Договором, нараховується неустойка у розмірі, визначеному в п. 2.2 Договору, починаючи з першого дня прострочки та закінчуючи датою оплати несплаченого/сплаченого не в повному обсязі першого обов`язково платежу та неустойки. Пунктом 5 Договору визначено технологію укладання Договору у вигляді електронного документа з використанням ІТС та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір підписано відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором: 360013. Аналогічні умови кредитування вбачаються з Паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором: 630732. Факт отримання відповідачкою грошових коштів кредиту підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 13.01.2026 року № КД-000108704/ТНПП, згідно якої: дата платежу: 01.03.2025 року; сума платежу 3 200,00 грн; отримувач: [PERSON] , ЕПЗ № [NUMBER] . Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 25.07.2025 року заборгованість відповідачки за кредитним договором № 8864699 складає 14 533,20 грн, в тому числі: 3 600 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 3 112,20 грн - заборгованість за відсотками, 7 200,00 грн заборгованість за неустойкою, 621,00 грн заборгованість по комісії за надання кредиту. 27 березня 2025 року між позивачем та ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено договір факторингу № 27/03/25 за умовами якого, позивач отримав право грошової вимоги до третіх осіб боржників строк виконання яких настав. З наданої суду копії додаткової угоди від 25.07.2025 року № 6 позивач та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» узгодили передачу позивачеві права вимоги до боржників за реєстром від 25.07.2025 року № 9. За актом прийому-передачі Реєстру боржників № 9 від 25.05.2025 року позивач прийняв реєстр боржників з кількістю боржників 2126 та право вимог заборгованості до боржників. З копії витягу з реєстру боржників № 9 від 25.07.2025 року вбачається, що позивач отримав право вимоги заборгованості відповідачки за кредитним договором № 8864699 в розмірі 14 533,20 грн, в тому числі: 3 600 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 3 112,20 грн - заборгованість за відсотками, 7 200,00 грн заборгованість за неустойкою, 621 грн заборгованість по комісії за надання кредиту. Оплата за договором факторингу підтверджується платіжною інструкцією від 31.07.2025 року № 746. Встановивши наведені вище обставини, суд керується наступним. Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З огляду на статтю 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі статтею 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з яким договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчених. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується у порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Проаналізовані судом докази дають підстави для висновку, що між первинними кредиторами та [PERSON] були укладені електронні договори, де сторони узгодили розмір кредиту, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення таких договорів. Як зі змісту самих договорів так і зі змісту наведених вище правових норм, убачається дотримання сторонами договорів кредиту певного алгоритму дій, супутніх підписанню договорів (документів) в електронному виді, що мало б відбутись лише за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідачкою. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до частини першої статті 1049 та статті 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В ході розгляду справи встановлено, що первинні кредитори виконали свої зобов`язання за договорами, надавши відповідачці кредитні кошти. Однак, в порушення умов кредитних договорів, відповідачка свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за кредитними договорами. Також, згідно з частиною 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України;) (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у № справі № 2-1055/11. Позивач належним чином обґрунтував право вимоги до відповідачки, що підтверджується наданими договорами факторингу, актами приймання передачі Реєстру боржників та Витягами з реєстру боржників в частині переданої позивачу заборгованості відповідачки за кредитними договорами. Таким чином, за результатами встановлених судом обставин, суд вважає доведеним виникнення між сторонами договірних відносин в сфері кредитування, які не були належним чином виконані відповідачкою, у зв`язку із чим остання має заборгованість перед позивачем, який належним чином отримав право вимоги до неї. Між тим, суд не може повною мірою погодитися із наведеним позивачем розрахунком заборгованості відповідачки за кредитними договорами. Так, за пред`явленим позовом, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість, а саме: - за кредитним договором №5302993 від 10.02.2025 року заборгованість в розмірі 27 370,48 грн, яка складається з: 7 517,20 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 14 853,28 грн - заборгованості за відсотками, 5 000,00 грн заборгованості за штрафами; - за кредитним договором №8726892 від 01.02.2025 року заборгованість в розмірі 24 918,62 грн, яка складається з: 8 871 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 10 547,62 грн - заборгованості за відсотками, 5 500,00 грн заборгованості за пенею, штрафами; - за кредитним договором №8256293 від 06.03.2025 року заборгованість в розмірі 14 432,00 грн, яка складається з: 3 200 грн - заборгованості за основним зобов`язанням; 800,00 грн заборгованості по комісії, 4 032,00 грн заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 6 400,00 - заборгованості за неустойкою; - за кредитним договором 38864699 від 01.03.2025 року заборгованість в розмірі 14 533,20 грн, яка складається з: 3 600 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 3 112,20 грн - заборгованості за відсотками, 7 200,00 грн заборгованості за неустойкою, 621,00 грн заборгованості по комісії за надання кредиту. Відповідно до наданих розрахунків заборгованості до загального розміру заборгованості позивачем включено неустойку (штрафи) та комісію за обслуговування кредиту. Що стосується нарахованих штрафів, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Судом встановлено, що кредитні договори було укладено у 2025 році, а неустойка (штраф) сплата якої передбачена такими договорами, нараховані Первинними кредиторами під час дії в Україні воєнного стану. Отже, вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки суми заборгованості по неустойці (штрафам) суперечать вимогам закону та задоволенню не підлягають. Щодо стягнення комісії за обслуговування кредиту. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». У Постанові ОП КЦС ВС від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 172/410/21 (провадження № 61-17842св21), в якій суд за аналогічних обставин дійшов протилежного висновку про те, що за відсутності рішення суду про визнання правочину чи його окремих частин недійсними діє презумпція правомірності правочину (стаття 204 ЦК України), тобто всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені зобов`язання, в тому числі і обов`язок позичальника сплачувати комісію - підлягали виконанню. У разі, якщо договір та додаткові угоди до нього не містять переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням кредитних коштів, вимога про стягнення комісії є безпідставною та порушує ч. 1 та ч. 2 ст.11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Зазначені висновки також наведені у постанові КЦС ВС від 09 жовтня 2024 року у справі № 582/202/22. Споживачу, як правило, об`єктивно бракує знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів (робіт, послуг) із запропонованих на ринку, а також для оцінки договорів щодо їх придбання, які нерідко мають вид формуляра або іншу стандартну форму. Отже, для споживача існує ризик помилково чи навіть внаслідок уведення його в оману придбати не потрібні йому кредитні послуги. Тому держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визнання особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору (рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 року у справі №15-рп/2011). Споживач може і не знати, що при оформленні кредитного договору він оформив з банком непотрібну йому послугу. Тому держава повинна забезпечувати захист громадян, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах. Враховуючи те, що умови кредитного договору №8256293 від 06.03.2025 рокуне містять переліку основних, додаткових та супутніх послуг, пов`язаних із видачою кредиту, які також не зазначені у позові, а позивачем не надано доказів на підтвердження надання будь-яких послуг, пов`язаних із наданням кредиту та його обслуговуванням, суд вважає, що нарахування комісії є безпідставною та порушує ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому, зазначена вимога задоволенню не підлягає. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині, а саме, за пред`явленим позовом із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 53 122,30 грн, а саме: - за кредитним договором №5302993 від 10.02.2025 року заборгованість в розмірі 22 370,48 грн, яка складається з: 7 517,20 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 14 853,28 грн - заборгованості за відсотками; - за кредитним договором №8726892 від 01.02.2025 року заборгованість в розмірі 19 418,62 грн, яка складається з: 8 871,00 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 10 547,62 грн - заборгованості за відсотками; - за кредитним договором №8256293 від 06.03.2025 року заборгованість в розмірі 4 000,00 грн, яка складається з: 3 200 грн - заборгованості за основним зобов`язанням; 800,00 грн заборгованості по комісії; - за кредитним договором 38864699 від 01.03.2025 року заборгованість в розмірі 7 333,20 грн, яка складається з: 3 600 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 3 112,20 грн - заборгованості за відсотками; 621,00 грн заборгованості по комісії за надання кредиту. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Підтверджені витрати сторін у даній справі складаються зі: суми судового збору сплаченого позивачем за звернення до суду в розмірі 3328,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме, у розмірі 2173,18 грн. Витрати у розмірі 1664,00 грн відшкодуванню не підлягають оскільки перед судом не доведено витрат пов`язаних із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцем знаходження. Забезпечення доказів тощо. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial