Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Відповідачі [PERSON] , [PERSON] про судові засідання, які призначалися на 25.02.2026р., 11.03.2026р., були повідомлені в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, яка передбачає, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак, до суду не явились, відзивів на позов не надали, причини їх неявки суду невідомі. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копія свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копія свідоцтва про шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копії свідоцтв про народження відповідачів; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] ; копія витягу від 24.12.2019р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.11.2013р. ; копія витягу з Державного реєстру правочинів від 19.12.2005р.; копія витягу від 06.11.2013р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0529 га із кадастровим номером 5124110100:02:004:0291, розташовану по [ADDRESS] , виділену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); фотокопія з сайту продажу авто; копія свідоцтва серії СТО №146796 про реєстрацію транспортного засобу легкового автомобіля марки «DAEWOO» моделі «LANOS» із реєстраційним номером [NUMBER] , 2002 року випуску, зеленого кольору, із об`ємом двигуна 1498 см3, з ідентифікаційним номером [NUMBER] ; копії звітів від 15.05.2025р. про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості (житлового будинку та земельної ділянки); копія постанови нотаріуса від 27.05.2025р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 23.02.2026р.; копія заяви [PERSON] від 29.11.2024р. про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 25.02.2025р. (свідоцтво про право на спадщину не видавалось); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 25.02.2025р. (заповіти/спадкові договори); копія витягу від 25.02.2025р. про реєстрацію в Спадковому реєстрі; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 20.02.2026р. (дата заведення спадкової справи 25.02.2025р.). Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі являється вдовою нині померлого [PERSON] , відповідачі діти померлого. За життя [PERSON] належало майно: -житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] згідно витягу від 24.12.2019р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок; -земельна ділянка площею 0,0529 га із кадастровим номером 5124110100:02:004:0291, розташована по [ADDRESS] , виділена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.11.2013р.; -транспортний засіб легковий автомобіль марки «DAEWOO» моделі «LANOS» із реєстраційним номером [NUMBER] , 2002 року випуску, зеленого кольору, із об`ємом двигуна 1498 см3, з ідентифікаційним номером [NUMBER] згідно свідоцтва серії [NUMBER] про реєстрацію транспортного засобу. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] помер. Після смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] була його дружина та діти. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Про це свідчить її заява від 29.11.2024р. про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] на день смерті разом із батьком не мешкали, у передбачений законом строк не звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, спадщину не прийняли, у судові засідання не явились, відзивів на позов не надали. У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину (на житловий будинок, земельну ділянку та авто), їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані спадкові об`єкти. Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів у т.ч. і при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відповідна відмітка про перехід права власності до набувача чи спадкоємця. Отже, після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок, земельні ділянки та авто, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого чоловіка і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачі її не прийняли та на неї не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею першої черги за законом. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивачка, після смерті чоловіка у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок, земельну ділянку та авто. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусу, по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих та технічних документів на будинок, земельну ділянку та авто, розпорядження щодо їх цільового використовування тощо). Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки своєчасно подала заяву про прийняття спадщини та не заявила про відмову від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на житловий будинок, земельну ділянку та авто з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved