Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладений кредитний договір №5201526, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит. Відповідно до договору факторингу №16072025 від 16.07.2025 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №5201526 від 25.12.2024. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість. Просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №5201526 у розмірі 26 744,00 грн, з яких: 8 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 744,00 грн сума заборгованості за процентами; 4 000,00 грн сума заборгованості за штрафними санкціями; та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Предметом спору у даній справі є повернення позичальником кредиту та сплата відсотків та штрафу. Предметом позову стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 26 744,00 грн. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Встановлено, що 25.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладений договір №5201526 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.6-20). Договір №5201526 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.12.2024 підписаний [PERSON] в електронному вигляді електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 86017, містить її податковий номер, адресу та номер мобільного телефону (а.с.6-20). Отже, вищезазначений договір №5201526 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.12.2024 укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Таким чином, факт укладення договору №5201526 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.12.2024 між сторонами є доведеним. Відповідно до п.1.2 договору №5201526 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.12.2024 на умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію (якщо передбачено договором) і проценти за користування кредитом та виконати інші обв`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає 8 000,00 грн. Згідно з п.1.3 договору №5201526 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.12.2024 строк кредиту 360 днів. Строк кредиту, а також термін (дата) повернення (виплати) кредиту, встановлені договором, можуть бути змінені (продовжені) за письмовою згодою сторін, шляхом підписання сторонами додаткового договору до цього договору. Ініціювання клієнтом продовження строку кредитування/строку договору відбувається без змін умов цього договору в бік погіршення для клієнта. Відповідно до п.1.4 договору №5201526 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.12.2024 тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 0,95% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору; знижена процентна ставка становить 0,0100% в день та застосовується та умовах визначених п.п.1.4.2 договору. Згідно з п.2.1 договору №5201526 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.12.2024 товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «Пейтек Україна» №20250717-1246 від 17.07.2025 та повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260105/55533-БТ від 05.01.2026 (а.с.24, 79-81). З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови договору позики належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №5201526 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.12.2024 за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 26 744,00 грн, з яких: 8 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 744,00 грн сума заборгованості за процентами; 4 000,00 грн сума заборгованості за штрафними санкціями (а.с.25-26). Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 16.07.2025 укладений договір факторингу №16072025, у відповідності до якого до останнього перейшло право вимоги до позичальників, в тому числі за договором №5201526 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.12.2024 (а.с.27-31). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників №1 від 16.07.2025 за договором факторингу №16072025 від 16.07.2025, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №1 кількістю 2347, після чого, з урахуванням п.1.2 договору факторингу №16072025 від 16.07.2025, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.32). Згідно з реєстром боржників №1 до договору факторингу №16072025 від 16.07.2025 боржником якого [PERSON] заборгованість становить у розмірі 26 744,00 грн, з яких: 8 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 744,00 грн сума заборгованості за відсотками; 4 000,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с.34). Таким чином у позивача виникло право вимоги до відповідача за кредитним договором. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами в сумі 14 477,00 грн, суд дійшов таких висновків. Згідно з розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки за договором в сумі 14 744,00 грн нараховані в період з 25.12.2024 по 16.07.2025 включно. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Таким чином, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Відповідно до п.1.3 договору №5201526 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.12.2024 строк кредиту 360 днів. З розрахунку вбачається, що відсотки нараховані в період з 25.12.2024 по 16.07.2025 включно, що становить 204 дні. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що проценти в розмірі 14 744,00 грн за користування кредитом, позикодавцем правильно нараховані та впродовж строку кредитування та їх стягнення є обгрунтованим. Щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за пенею, штрафами у розмірі 4 000,00 грн, суд дійшов наступного. Відповідно до п.6.3 договору №5201526 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.12.2024 у випадку невиконання та/або неналежного виконання (прострочення виконання) клієнтом своїх грошових зобов`язань за договором товариство має право нарахувати, а клієнт зобов`язаний на вимогу товариства сплатити штраф у розмірі 75% від суми невиконаного та/або неналежно виконаного грошового зобов`язання на 2-ий день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання. З розрахунку заборгованості вбачається, що в період з 15.01.2025 по 14.02.2025 включно нараховані штрафи, що в загальному розмірі складають 4 000,00 грн (а.с.25-26). Згідно з ч.2 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан який й досі триває. За таких обставин саме положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану є спеціальною нормою, що повинна застосовуватись до спірних правовідносин. Таким чином, нарахування штрафних санкцій відповідачу за невиконання зобов`язань по кредитному договору з боку позивача не ґрунтуються на законі, а тому у задоволені позовних вимог в цій частині слід відмовити. Враховуючи викладене, суд вважає, що у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за кредитним договором, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором №5201526 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.12.2024 у розмірі 22 744,00 грн, з яких: 8 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 744,00 грн сума заборгованості за відсотками є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн (а.с.1). Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 26 744,00 грн, позов задоволений на суму 22 744,00 грн, тобто на 85,04%. Отже, на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, в сумі 2575,01 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial