Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначена позовна заява обґрунтована тим, що 04 квітня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № Z06.00303.003830114, відповідно до умов якого позичальниці надано кредит у розмірі 49990 грн, а позичальниця зобов`язалась повернути кредит в строк визначений умовами договору, сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі передбачені договором. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 07072023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 4 до договору факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № Z06.00303.003830114 від 04 квітня 2018 року в сумі 106923 грн 71 коп, з яких: 37686 грн 94 коп - сума заборгованості за основним боргом, 69236 грн 77 коп - сума заборгованості за відсотками. Позивач вказує, що в разі сплати відповідачкою коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконує. Отже, з урахуванням викладеного представник позивача просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № Z06.00303.003830114 від 04 квітня 2018 року в сумі 106923 гривень 71 копійка. Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 07 січня 2026 року відкрито провадження у справі та її розгляд відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін(а.с. 39). У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином (а.с. 49). Водночас у прохальній частині позовної заяви просить суд розглядати справу без його участі. Зазначив, що проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує (а.с. 3). Відповідачка у судове засідання не з`явилась хоча належним чином, в порядку визначеному статтями 128-131 ЦПК України, повідомлена про дату, час і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судової повістки за адресою реєстрації місця проживання: [ADDRESS] . Направлена їй судова повістка про виклик до суду за її місцем реєстрації, повернута суду з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 51). Відповідачка про причини неявки суд не повідомила та не подала до суду відзив чи заяву про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до частини 7 статті 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», за запитом судді у справі № 517/2/26 на підставі частини 8 статті 187 ЦПК України, сформовано відповідь № 2214457 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо [PERSON] , [INFO] , згідно якої остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 38). Згідно із пунктом 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до правової позиції КЦС ВС викладеної у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Ураховуючи зазначене, а також те, що повістка про виклик у судове засідання судом направлялася належним чином за офіційним зареєстрованим місцем проживання відповідачки, а конверт повернувся на адресу суду з довідкою поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», суд дійшов висновку, що відповідачка вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду. Суд вважає, що відповідачка не з`явилась до суду без поважних причин, а тому за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно із частиною 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що 04 квітня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № Z06.00303.003830114, відповідно до умов якого позичальниці надано кредит у розмірі 49990 грн, а позичальниця зобов`язалась повернути кредит в строк визначений умовами договору, сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі передбачені договором (а.с. 4-5). Також, в матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) підписаний [PERSON] , який містить відомості щодо основних умов кредитування, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту (а.с. 9-10). Банк свої зобов`язання за кредитним договором № Z06.00303.003830114 від 04 квітня 2018 року виконав, надавши позичальниці кредитні кошти в обумовленому розмірі та в строки, визначені умовами договору, що підтверджується ордером-розпорядженням №1 від 04 квітня 2018 року та випискою по рахунку відповідачки за період з 04 квітня 2018 року по 07 липня 2023 року, наданими АТ «Ідея Банк» (а.с. 15, 16-17). 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 07072023, у відповідності до умов якого право грошової вимоги до боржників в тому числі за кредитним договором № Z06.00303.003830114 від 04 квітня 2018 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 19 - 20). На підтвердження повної оплати за договором факторингу позивачем надано суду платіжну інструкцію № 19913 від 11 липня 2023 року (а.с. 21). Згідно із витягом з реєстру боржників № 4 до договору факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № Z06.00303.003830114 від 04 квітня 2018 року в сумі 106923 грн 71 коп, з яких: 37686 грн 94 коп - сума заборгованості за основним боргом, 69236 грн 77 коп - сума заборгованості за відсотками (а.с. 22). З моменту отримання права вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором позивачем не здійснювалося нарахування жодних відсотків. Відповідачка свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконує. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачкою умови договору не виконуються, кошти та відсотки за його користування не повертаються. Згідно із статтю 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно із статтею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до статті 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно із статтею 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом установлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання коштів. Статтею 525 ЦК України установлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно із статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідачка, не сплативши у вказаний в договорі строк кошти, порушила вимоги статті 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, [PERSON] має перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № Z06.00303.003830114 від 04 квітня 2018 року в сумі 106923 грн 71 коп, з яких: 37686 грн 94 коп - сума заборгованості за основним боргом, 69236 грн 77 коп - сума заборгованості за відсотками. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Z06.00303.003830114 від 04 квітня 2018 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 18). З огляду на викладене позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 3028 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved