Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 01.04.2023 № 78295627 в розмірі 22132,49 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, 01.04.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 78295627. Договір укладено в електронній формі, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», підписано за допомогою електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора. За умовами договору товариство надало клієнту позику, шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача. У подальшому, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу, позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 22132,49 грн., з яких: 6500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 15632,49 грн. заборгованість за відсотками. Звернувшись до суду позивач просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за вищевказаним кредитним договором, оскільки останній своїх зобов`язань не виконав, суми отриманих коштів не повернув, відсотки за користування кредитом не сплатив. Ухвалою від 25.11.2025 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 26.01.2026 позивачу запропоновано надати необхідні для розгляду справи докази. Ухвалою від 06.02.2026, за клопотанням представника позивача, судом витребувано необхідні для розгляду справи докази. [PERSON] відзиву на позов не подав. Копія позовної заяви з додатками направлялась відповідачу за адресою реєстрації місця проживання останнього. Поштове відправлення не вручено у зв`язку з відсутністю адресата (а.с. 42). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 01.04.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник), в електронній формі, укладено договір позики № 78295627. Договір був підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (M3P28BJ7Hj), надісланим на номер мобільного телефону, зазначений у п. 28 договору. Згідно з п. 2 договору сума кредиту становить 6500,00 грн.; строк кредиту 14 днів; процентна ставка (базова) 2.5 %, знижена 0,875 %. Згідно з п. п. 1, 28 договору, кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальника (№ [NUMBER] ) (а.с. 5-6). Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк», картка № [NUMBER] була емітована на ім`я [PERSON] (а.с. 60). Крім того, згідно з випискою по рахунку, 01.04.2023 на картку № [NUMBER] було перераховано 6500,00 грн. (а.с. 61). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21 (а.с. 10-12), відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача, в тому числі на підставі Реєстру боржників № 10 (а.с. 18). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з ч. 3, 4, 6, 8, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як встановлено судом, [PERSON] було укладено договір позики в електронній формі. Грошові кошти на виконання умов такого договору були перераховані відповідачу, що підтверджується дослідженими судом доказами. Однак, обов`язку щодо повернення коштів [PERSON] не виконав. Щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне. Згідно з копією договору позики, базова процентна ставка складає 2,5 % та застосовується в разі недотримання позичальником умов договору. Відповідно до умов договору, позичальник має сплачувати 162,50 грн. на день з урахуванням базової ставки, а тому загальний розмір відсотків за 14 днів користування кредитом складає 2275,00 грн. Відсотки сплачуються до 15.04.2023, що також передбачено договором позики. Однак, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нараховувало відсотки за користування кредитом до 16.07.2023 (а.с. 8-9). При цьому доказів укладення додаткових угод, відповідно до п. 6 договору, позивачем не надано. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 по справі № 202/4494/16-ц дійшла висновку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. Доказів узгодження сторонами договору від 01.04.2023 № 78295627 можливості нарахування процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування (14 днів), суду надано не було. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню, у зв`язку із чим з [PERSON] слід стягнути заборгованість за договором позики від 01.04.2023 № 78295627 в загальному розмірі 8775,00 грн. (6500,00 грн. кредиту + 2275,00 грн. відсотків). Також, на підставі ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 1200,53 грн.

Outcome: partial