Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

13.10.2025 року заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] , був рідним братом [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14.10.2025 року відкрито провадження у вищевказаній справі. Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 11.11.2025 року клопотання заявниці про витребування доказів задоволено, витребувано у державного нотаріуса Хаджибейської державної нотаріальної контори копію спадкової справи за № 83/2025, що відкрита після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 27.11.2025 року Хаджибейської державна нотаріальна контора надала до суду витребувану копію спадкової справи за № 83/2025, що відкрита після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 05.03.2026 року на адресу Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшла відповідь від Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, яка підтверджує актовим записом про народження №126 від 23.07.1963 року, складеного Виконавчим комітетом Березівської районної ради Одеської області на [PERSON] , [INFO] , що місце народження [PERSON] є Одеська обл., Комінтернівський р-н. 12.03.2026 року представник заявника подав заяву про проведення судового засідання без його участі. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, про місце, день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що в [INFO] померла двоюрідна сестра заявниці - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06 січня 2025 року, актовий запис № 50, зареєстрований Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з прав спадкодавці на двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Вказана квартира належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, реєстраційний № 6-1241 від 14.09.1993 року, що видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, на 1/2 частку квартири, та Свідоцтва про право на спадщину від 02.02.2006 року, реєстраційний №2-76, від 02.02.2006 року, що видане П?ятою Одеською державною нотаріальною конторою на 1/2 частку квартири. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянки України серії [NUMBER] , що виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 14.12.1998 року (ІПН: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) та є спадкоємицею третьої черги за законом після смерті своєї двоюрідної сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , з огляду на наступні обставини справи. За вимогами статті 1216 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно матеріалів справи, після смерті [PERSON] , заявниця як спадкоємиця за законом своєчасно звернулася до державного нотаріуса Хаджибейської Державної нотаріальної контори м. Одеси з заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого було заведено спадкову справу № 83/2025, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №80043977 від 11.02.2025 року. 23.09.2025 року заявниця звернулася до державного нотаріуса Хаджибейської Державної нотаріальної контори м. Одеси з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус розглянувши надані нею документи надала їй листа № 4256/02-14 від 23.09.2025 року, в якому роз?яснила щодо спадкування після смерті двоюрідної сестри заявниці. У листі нотаріус роз?яснює, що згідно підпункту 4.16 пункту 4 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов?язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна. на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин в спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти Згідно підпункту 4.3, підпункту 4.4 пункту 4 глави 10 Порядку. При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є свідоцтва органів державної реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин, а також документи, видані органами іноземних держав, які посвідчують такі факти. У заявниці були відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин з померлою [PERSON] , а саме, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братами. У зв?язку з тим, що у заявниці були відсутні документи, які підтверджують родинні відносини з [PERSON] , а саме відсутнє свідоцтво про народження батька заявниці - [PERSON] , та свідоцтва про народження батька двоюрідної сестри заявниці - [PERSON] , як і його свідоцтва про смерть, [PERSON] нотаріус порадила звернутися до місцевого суду з питань встановлення факту родинних відносин з померлою. За таких умов, захистити свої права заявниця має можливість лише у судовому порядку шляхом надання заяви в окремому провадженні про встановлення факту родинних відносин з померлою. Обираючи спосіб захисту своїх прав, заявниця звернулася в судовому порядку з метою встановити юридичний факт, а саме факт родинних відносин, від офіційного встановлення, якого зможу реалізація нею права на спадкування. Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. Згідно ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Справа про розірвання шлюбу за заявою особи, засудженої до позбавлення волі, може бути розглянута судом за участю представника такої особи. Справи окремого провадження не можуть бути передані на розгляд третейського суду і не можуть бути закриті у зв`язку з укладенням мирової угоди. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. У рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було дано роз`яснення що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, якій посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно пункту 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 Постанови Верховного Суду України від 31.01.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно матеріалів справи, батьком заявниці є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №55. Згідно матеріалів справи, заявниця змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » після реєстрації шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис 24. Батько заявниці [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , що видане Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №7735. Згідно матеріалів справи, батьком [PERSON] , яка померла [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.07.1952 року, актовий запис №924. Батько [PERSON] , яка померла [INFO] - [PERSON] , помер [INFO] , актовий запис №7306, що зроблений Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. У свою чергу, батьком [PERSON] , який помер [INFO] та батьком [PERSON] , який помер [INFO] , дідусем заявниці та дідусем [PERSON] , яка померла [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи за № 83/2025, що відкрита після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Таким чином, вищенаведене дає підстави стверджувати, що [PERSON] , який помер [INFO] , був рідним братом [PERSON] , який помер [INFO] . Судом роз`яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просив заявник, та не потребує вчинення додаткових дій щодо його виконання. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Outcome: approved