Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.01.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22881-01/2025, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. 27.05.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27052025, у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 27052025 від 27.05.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 22881-01/2025 від 11.01.2025 в сумі 20 900, 00 грн, з яких: 5 000, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 400 грн сума заборгованості за відсотками; 10 000, 00 грн сума заборгованості за штрафом; 500, 00 грн сума комісії за видачу кредиту. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 27.05.2025 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки вищевказану суму заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 20 900, 00 грн та судові витрати по справі (а.с. 3 6). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 41). В судове засідання учасники справи не з`явились. Позивач в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачкою до суду не подано. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Матеріалами справи доведено, що 11.01.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 22881-01/2025, відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 5 000, 00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 11.01.2025. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування, відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 10.05.2025. За користування кредитом товариством нараховуються проценти в розмірі 0, 90 % в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту в сумі 500, 00 грн. Денна процентна ставка складає (5 900, 00 / 5 000, 00) / 120 * 100% = 0, 98 % та застосовується в межах строку кредитування. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом на дату укладення цього договору складає 2 572. 74 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту станом на дату укладення цього договору складає 10 900, 00 грн. Загальні витрати по кредиту складають 5 900, 00 грн. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, в дату платежу, який є невід`ємною частиною цього договору. Нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2. договору, починаючи з дня надання кредиту клієнту. Даний договір підписано відповідачкою [PERSON] електронним підписом, за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с. 7 11). Також, відповідачкою [PERSON] підписано електронним підписом графік платежів, який є додатком № 1 до договору, Паспорт споживчого кредиту, Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, в яких визначено основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, а також передбачено відповідальність за прострочення або невиконання зобов`язань (а.с. 11 зі звороту 12, 13 14). Згідно копії листа сервісу платежів онлайн iPay.ua від 06.08.2025, відповідно до договору про переказ коштів ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022, було успішно прийнято платежі на користь ТОВ «Стар Файненс Груп»: 11.01.2025 на суму 5 000, 00 грн, маска картки [NUMBER] , призначення платежу: Зарахування 5 000, 00 грн на картку [NUMBER] (а.с. 15). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 22881-01/2025від 11.01.2025, станом на 27.05.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 22881-01/2025від 11.01.2025 не погашена, залишок заборгованості складає 20 900, 00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5 000, 00 грн, заборгованість за відсотками 5 400, 00 грн, штрафи 10 000, 00 грн, комісія 500, 00 грн, нарахування суми заборгованості здійснювалося в межах строку кредитування до 10.05.2025 включно (а.с. 21 22). Відповідно до копії договору факторингу № 27052025 від 27.05.2025, ТОВ «Стар Файненс Груп» («Клієнт»), з однієї сторони, та ТОВ «ФК «ЄАПБ» («Фактор»), з другої сторони, уклали договір факторингу, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в Реєстрі Прав вимог, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього Договору (а.с. 16 17). Згідно копії акта прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 27052025 від 27.05.2025, Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 4 392, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 18). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 27052025 від 27.05.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 22881-01/2025, на загальну суму 20 900, 00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 5 000, 00 грн, заборгованість за відсотками 5 400, 00 грн, штраф 10 000, 00 грн, комісія 500, 00 грн (а.с. 20). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Отже, з огляду на встановлені судом обставини, позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 22881-01/2025 від 11.01.2025. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», а також Закону України "Про електронні довірчі послуги", передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до пп. 12 п. 1 ч. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання фінансового кредиту № 22881-01/2025 від 11.01.2025 підписано відповідачкою шляхом накладення електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам закону (а.с. 11). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до матеріалів позовної заяви, первісний кредитор здійснював нарахування штрафу, та позивач просить суд стягнути його з відповідача за договором № 22881-01/2025 від 11.01.2025 в сумі 10 000, 00 грн. Та згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вищевикладене, оскільки в Україні триває воєнний стан, відповідачка звільняється від обов`язку сплати штрафу за прострочення грошового зобов`язання в силу вищевказаного Закону. Встановивши, що позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за договором про надання фінансового кредиту № 22881-01/2025 від 11.01.2025, а відповідачка, в свою чергу,не виконує умови укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кошти за кредитом не повернула, що підтверджується наданими позивачем доказами, які відповідачка не спростувала, позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 22881-01/2025 від 11.01.2025в загальному розмірі 10 900, 00 грн, яка складається з: 5 000, 00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 400, 00 грн сума заборгованості за відсотками; 500, 00 грн сума заборгованості за комісією, оскільки підстави для стягнення нарахованих відповідачці штрафних санкцій з урахуванням вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відсутні. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 1 579, 20 грн (3 028, 00 грн / 20 900, 00 грн * 10 900, 00 грн). Доказів понесення позивачем інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, про що вказано ним в позовній заяві, позивачем не надано, а тому підстав для їх стягнення суд не вбачає. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: partial