Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

02 лютого 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр») звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь заборгованості за договором позики № 4294611 від 17 жовтня 2021 року у розмірі 27360 грн, а також стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн та понесені витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 13000 грн. В обґрунтування позовних вимог вказало, що 17 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан», кредитодавець) та [PERSON] був укладений договір № 4294611 відповідно до умов якого кредитодавець надав кредит в сумі 4000 грн. Проценти за користування кредитом 1160 грн, які нараховуються за ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом та стандартною (базовою) процентною ставкою 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Позичальник зобов`язався повернути використану суму, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитними коштами в строк до 01 листопада 2021 року. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору. Заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування коштами не сплачуються. 13 січня 2022 року укладено договір № 13-01_2022-79 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4294611. 10 березня 2023 року було укладено договір № 10-03/2023_01 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4294611. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №4294611. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 4294611 від 17 жовтня 2021 року, що підлягає стягненню станом на 02 лютого 2026 року (день подання позовної заяви) становить 27360 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 4000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 22200 грн, заборгованість за комісіями 1160 грн. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за договором в загальному розмірі 27360 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Представник позивача у позові просила справу слухати у її відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 березня 2026 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан», кредитодавець) та [PERSON] був укладений договір № 4294611 відповідно до умов якого кредитодавець надав кредит в сумі 4000 грн. Проценти за користування кредитом 1160 грн, які нараховуються за ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом та стандартною (базовою) процентною ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Позичальник зобов`язався повернути використану суму, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитними коштами в строк до 01 листопада 2021 року. 13 січня 2022 року укладено договір № 13-01_2022-79 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4294611. 10 березня 2023 року було укладено договір № 10-03/2023_01 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4294611. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №4294611. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 4294611 від 17 жовтня 2021 року, що підлягає стягненню станом на 02 лютого 2026 року (день подання позовної заяви) становить 27360 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 4000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 22200 грн, заборгованість за комісіями 1160 грн. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Згідно ч. 1, 3 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідач не надав жодного доказу того, що належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Як вбачається із розрахунку заборгованості, внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором № 429461 від 17 жовтня 2021 року станом на 02 лютого 2026 року (дата подання позовної заяви) утворилась заборгованість в сумі 27360 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 4000 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 22200 грн, заборгованість за комісіями 1160 грн, інфляційні збитки 0 грн, нараховані 3% річних 0 грн. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушив умови кредитного договору, добровільно заборгованість не сплатив, а тому позовні вимоги позивача слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість у розмірі 27360 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача, понесені ним витрати в сумі 13000 грн на професійну правничу допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, 01 липня 2024 року між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір про надання правової допомоги № 01-07/2024, що підтверджуються заявкою на надання юридичної допомоги № 2249 від 01 грудня 2025 року, витягом з акту № 17 про надання юридичної допомоги від 31 грудня 2025 року на суму 13000 грн. Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої - шостої ст. 137 ЦК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від відповідача не надійшло. Отже враховуючи, що позивачем надано докази витрат на правову допомогу, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути зазначені витрати в сумі 13000 грн. Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що вимоги позивача слід задовольнити.

Outcome: approved