Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання померлого [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на момент її смерті [INFO] , та факт прийняття [PERSON] спадщини після [PERSON] ; встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , що помер [INFO] , на момент його смерті, та прийняття спадщини [PERSON] після [PERSON] ; встановити факт проживання однією сім`єю заявниці [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] (свекром), що помер [INFO] не менш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, та визнати її спадкоємцем 4-ї черги після померлого [INFO] [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14 червня 2000 року Харківською міською радою в особі Виконавчого комітету було видно свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності громадянам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] позивачка у справі є невісткою [PERSON] , [PERSON] та дружиною (колишньою) [PERSON] . [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] є донькою позивачки та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.04.2013 року. На час її смерті вона не була зареєстрована, але фактично проживала з родиною за адресою: [ADDRESS] . На час смерті вона була зареєстрована в Російській Федерації, де недовго проживала. Після її смерті було прийнято спадщину її дітьми та чоловіком [PERSON] . Останній фактично прийняв спадщину, але не оформив її належним чином. [INFO] помер [PERSON] син [PERSON] та [PERSON] , який на час смерті та відкриття спадщини проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті не відкривалась спадкова справа, але за фактом спільного проживання та реєстрації спадщину фактично прийняв його батько [PERSON] , мати до того часу вже померла, а брат [PERSON] не був зареєстрований за даною адресою та проживав за кордоном. [INFO] помер [PERSON] свекор позивачки, з яким остання фактично проживала останні роки та була зареєстрована за даною адресою з 90-х років. Інші члени родини, зокрема, її чоловік перебував та перебуває за кордоном, зареєстрований у м. Конотоп, так само як і донька [PERSON] , що підтверджується копією її закордонного паспорту, та яка проживала окремо у зв`язку з шлюбом. Так, єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] є його невістка [PERSON] , яка фактично проживала зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] з 1990 року, тобто більше 5-ти років, що підтверджується довідкою про реєстрацію, є спадкоємцем 4-ї черги відповідно до ст. 1264 ЦК України, так як спадкоємці попередніх черг у встановлений законом строк не прийняли спадщину. Позивач зазначила, що до складу спадкового майна входять частки [PERSON] , після якої за фактом спільного проживання (що підлягає встановленню) прийняв [PERSON] та частка [PERSON] , яку так само за фактом спільного проживання фактично прийняв [PERSON] 30 січня 2024 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Полтєвою Інною Олексіївною було відкрито спадкову справу № 18/2024 після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] . Однак, листом від 21.03.2024 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини [PERSON] та [PERSON] . Відтак, для можливості оформлення спадщини після [PERSON] необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, тобто до [INFO] . Вказане також можуть підтвердити свідки у справі. Враховуючи викладене, звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Немишлянського районного суду м. Харкова від 09.05.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 03.06.2025 за клопотанням представника позивача витребувано докази та задоволено клопотання про виклик і допит свідків. Ухвалою суду від 30.06.2025 закрито підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 16.10.2025 за клопотанням представника позивача витребувано докази. Ухвалою суду від 12.03.2026 позовні вимоги про встановлення факту постійного проживання із [PERSON] (дружиною) на момент її смерті - [INFO] [PERSON] та прийняття [PERSON] спадщини за ст. 1268 ЦК України після [PERSON] та про встановлення факту постійного проживання на момент смерті [PERSON] з сином [PERSON] , що помер [INFO] та прийняття спадщини [PERSON] спадщини за ст. 1268 ЦК України після [PERSON] - залишено без розгляду. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачі та третя особа у судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від відповідачі [PERSON] та [PERSON] матеріали справи містять заяви, в яких останні просить розглядати справу за їх відсутності та проти задоволення позовних вимог не заперечують. Заслухавши сторону позивача, допитавши свідків, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Харківської міської ради 14 червня 2000 року на квартиру [ADDRESS] , яка на праві спільної сумісної власності громадянам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Право власності зареєстровано 10.07.2000, записано в реєстрову книгу за №П-8-23164. Як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 72 зворот). [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] на а.с. 73). [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.09.1991 є дочкою позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] , змінила прізвище внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] 29.01.2010 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 29.01.2010). [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 26.04.2013 року. [INFO] [PERSON] помер, що вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.03.2017 року. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 31.01.2019 року. Згідно паспортних даних позивача [PERSON] її місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] з 07.02.1990. Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, станом на 30.01.2019 (час відкриття спадщини після [PERSON] ) у квартирі за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (дата реєстрації її місця проживання 07.02.1990). Відповідно до матеріалів спадкової справи, наданої нотаріусом до суду 26.06.2025 на виконання ухвали Немишлянського районного суду м.Харкова від 03.06.2025, після смерті [PERSON] , [INFO] , до нотаріуса 30.03.2024 звернулася позивач [PERSON] із заявою, в якій повідомила, що прийняла після смерті [INFO] [PERSON] спадщину, оскільки разом з ним проживала та була зареєстрована. Згідно інформаційних довідок із спадкового реєстру, протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини від інших спадкоємців [PERSON] заяв про прийняття/відмову від прийняття спадщини не надходило. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив. Згідно наявної у спадковій справі №18/2024 щодо майна [PERSON] заяви від [PERSON] (сина померлого), останній, як спадкоємець першої черги повідомив, що не звертався протягом встановленого законом строку з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса та до суду з приводу встановлення додаткового строку на прийняття спадщини. Також 20.03.2024 від онуки [PERSON] (дочки його сина [PERSON] ) - [PERSON] на адресу приватного нотаріуса ХМНО Полєтаєвої І.О. надійшла заява про те, що остання не зверталася після смерті діда з заявами про прийняття спадщини та на неї не претендує. Відповідно даних інформаційних довідок зі спадкового реєстру від 20.03.2024 після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкові справи не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Листом приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Полєтаєвої І.О. від 21.03.2024 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] було відмовлено, оскільки у неї відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] , або рішення суду про встановлення факту родинних чи інших відносин. У судовому засіданні були допитані свідки. Так, допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що є сусідкою позивачки. У квартирі [ADDRESS] проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , потім [PERSON] народила доньку [PERSON] . Останні 5 років до смерті [PERSON] в квартирі проживали тільки він та [PERSON] , вона за ним доглядала. Його син [PERSON] не жив з ними, поїхав, бо був військовим. Свекруху [PERSON] - [PERSON] також часто бачила в будинку, їх сім`я була дружна. Потім [PERSON] поховали, [PERSON] та свекра також. [PERSON] бачила, що [PERSON] гуляла зі свекром [PERSON] . Її дочка [PERSON] виїхала за кордон, коли почалася війна. Свідок повідомила, що вся сім`я [PERSON] жила за вказаною адресою з 1990 року. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що є сусідкою [PERSON] по квартирі, знала її свекруху [PERSON] з 1978 р., з нею разом працювали. З позивачем знайома більше 20 років, з моменту її вселення у квартиру. [PERSON] добре відгукувалася про [PERSON] , пишалася нею. [PERSON] була опорою для [PERSON] та [PERSON] . Коли [PERSON] захворіла, [PERSON] опікувалася нею, а коли померла, [PERSON] займалася її похованням. [PERSON] всіх доглядала і [PERSON] , який зловживав алкогольними напоями та не працював, і [PERSON] . [PERSON] поховала [PERSON] , коли той помер. Зі свекром [PERSON] вони проживали однією сім`єю. [PERSON] піклувалася про нього, виводила на прогулянки, а коли він помер, поховала його. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що з [PERSON] знайома з 2002 року, вони разом працювали, перебувають у дружніх стосунках та є сусідами. [PERSON] проживала разом зі своїми свекрами, називала [PERSON] та [PERSON] «мамою та татом», у них були дуже добі стосунки. Свідок часто бувала у них в гостях. У квартирі, як їй відомо з 2002 року, проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Допитана у якості свідка [PERSON] , пояснила, що є подругою позивача з 1999 року. З родиною [PERSON] вони дружили сім`ями. Корольови [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживали разом та вели спільне господарство. У них були добрі стосунки. [PERSON] називала свекрів батьками, опікувалась ними, доглядала. Коли [PERSON] захворів, возила його по лікарням, підстригала, мила. Похованням [PERSON] , [PERSON] (брата чоловіка) та [PERSON] займалась [PERSON] . По теперішній час вона відвідує їх на кладовищі. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту постійного проживання [PERSON] однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] не менше ніж 5 років до відкриття спадщини, має для позивача важливе юридичне значення, а саме для оформлення спадкових прав, як спадкоємця 4-ї черги. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У статті 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Тобто, сім`ю, відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Ці права і обов`язки не обов`язково мають бути обов`язками щодо взаємного утримання. Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України). Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані у справі й підстав для обмови позивача та відповідачів у них немає, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи. На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позивачем протягом розгляду справи належними та допустимими, дослідженими в сукупності достатніми доказами було доведено факт постійного проживання позивача [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] , померлим [INFO] , в період часу з 07.02.1990 до 30.01.2019 р. за адресою: [ADDRESS] . За таких підстав, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved