Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання їх дітей, посилаючись на те, що в період перебування у шлюбі з відповідачем у них народилося двоє дочок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням суду від 06.08.2019р. Після розірвання шлюбу діти проживають із позивачем та повністю перебувають на її утриманні, відповідач участі в їх вихованні не бере та матеріально не допомагає, місце перебування його їй невідоме; зазначене свідчить про самоусунення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивачем створено належні умови для проживання, розвитку та виховання дітей; з метою реалізації свого права на вільний вибір місця проживання матері та дитини, просить визначити місцем проживання дочок [PERSON] та [PERSON] з матір`ю [PERSON] за місцем її проживання. Позивач у судове засідання не з`явилася, у минулому судовому засіданні безпосередньо просила позовні вимоги задовольнити та надалі розглядати справу без її участі, повідомила, що місце перебування відповідача їй невідоме. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; із відзивом на позов не звертався, а тому суд ухвалив розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечувала позивач. Представник третьої особи Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністраціїподала заяву про розгляд справи в її відсутності, надала висновок про доцільність визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] з матір`ю [PERSON] за місцем її проживання в [ADDRESS] . Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.10.2016р. Яворівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.10.2019р. Яворівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON] сторони у цивільній справі; шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Яворівського районного суду Львівської області від 6 серпня 2019 року. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами їх малолітні діти [PERSON] та [PERSON] залишилися проживати з матір`ю в [ADDRESS] , однак місце проживання позивача з дітьми зареєстровано в [ADDRESS] , що вбачається із Витягів з реєстру територіальної громади; сторони не дійшли абсолютної згоди щодо визначення місця проживання дітей, оскільки позивачу в тому числі невідоме місце проживання батька дітей. Висновком Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації28 січня 2026 року підтверджується доцільність визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] ; згідно Висновку малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю в [ADDRESS] , де створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей, зі слів малолітньої [PERSON] , вона бачила свого батька дуже давно, він їй не телефонує, не вітає зі святами, не допомагає матеріально та не дарує подарунків. Діти відвідують навчальний заклад охайними, доглянутими, забезпечені необхідним шкільним приладдям та одягом відповідно до сезону; згідно довідки, виданої Сусолівським старостинським округом Самбірського району Львівської області від 02.01.2026 [PERSON] перебуває в лавах ЗСУ. Відповідно до положень ст. ст. 160, 161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно п. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Статтею 155 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх батьківських обов`язків має ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Пріоритет інтересів дитини над інтересами батьків закріплений також в Конвенції ООН про права дитини, відповідно до якої в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959р. принцип 6, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові, розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Аналізуючи зібрані докази та матеріали справи, враховуючи інтереси дітей, суд приходить до переконання визначити місце проживання малолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , - з матір`ю, позивачем по справі, що не позбавляє батька права та можливості особистого спілкування з дочками, обов`язку брати участь в їх утриманні та вихованні. Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України слід присудити стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1331,5грн в дохід держави.

Outcome: approved