Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС», позивач) в особі директора Полякова О. звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] (далі відповідач) на користь Товариства заборгованість за кредитним договором в розмірі 39720 грн, 2662,40 грн судового збору та 7000 грн витрат на правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08.04.2024 між [PERSON] та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено в електронній формі кредитний договір №7769096 на суму 12 000 грн, строком кредитування 360 днів, періодичність платежів кожні 30 днів, з зниженою процентною ставкою 1,87%, стандартною відсотковою ставкою 2,20 % в день, а відповідач зобов`язався повернути отриманий кредит в строк, визначений умовами договору. Товариство свої зобов`язання за договором виконало, перерахувавши на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти у розмірі 12000 грн. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконав. 23.10.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 23.10/24-Ф, за умовами якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 16.05.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу 316/05/25-Е, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.01.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам розяснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Клопотання представника позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» про витребування доказів від АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» ухвалою судді задоволено. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки за адресою проживання та реєстрації, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав, відзиву на позов не подавав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст.ст.526, 615 ЦК України зобовязання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст.629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обовязковості виконання договору. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України. Згідно ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст.1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором. Зобовязання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, повязаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Судом встановлено, що 08.04.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7769096 , за умовами якого останньому надано кредит на суму 12000,00 грн строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, стандартна процентна ставка становить 2,20% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування 95040 грн. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором С7732, про що свідчить п. 10 договору (а.с.16-24). 23.10.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 23.10/24-Ф, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», а останнє набуло право грошової вимог до боржників, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 7769096 від 08.04.2024. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 23.10/24-Ф від 23.10.2024 від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача на суму 45720 грн. 16.05.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу 316/05/25-Е, згідно умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7769096 від 08.04.2024. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 25112025-МК/Ейс від 25.11.2025 від ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на суму 45720 грн. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №7769096 від 08.04.2024та картки обліку виконання договору заборгованість та [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЕЙС» становить 45720 грн з яких: 12000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 27720 грн прострочена заборгованість за процентами та 6000 грн штраф. Відповідно до інформації АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» наданої на запит суду, на ім`я [PERSON] банком була випущена платіжна картка № [NUMBER] . За [PERSON] закріплений фінансовий номер телефону за картковим рахунком [NUMBER] . У період 08.04.2024 було зарахування коштів у сумі 12000 гривень на вказану вище платіжну картку. Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні. Суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем умов кредитного договору №7769096 від 08.04.2024, укладеного між відповідачем і ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», щодо повернення тіла кредиту у визначені договором строки, оскільки відповідачем не подано доказів на спростування даного факту, а отже наявні підстави для задоволення позову в частині стягнення тіла кредиту на нарахованих процентів у розмірі 39 720 грн. Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем щодо розміру заборгованості по кредитному договору. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 2662,40 грн. судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Частиною першою ст.133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до п.п. 1, 2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи повязані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобовязаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved