Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, мотивуючи позовні вимоги наступним: [PERSON] на праві особистої власності належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] , де позивач на даний час проживає. 01.09.2023 року близько 13 години позивач виявила, що її квартира залита водою. Для фіксації даної обставини вона викликала спеціалістів та працівників ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість Дільниця 13», які при візуальному обстеженні встановили, що 01.09.2023 року сталося залиття вказаної квартири з вище розташованої квартири [ADDRESS] , де проживає відповідач. Причиною залиття став побутовий залив через недбале користування пральною машиною мешканки квартири [ADDRESS] , а саме протікання трубопроводу водовідведення від пральної машини. Для встановлення фактичних збитків, заподіяних відповідачем, позивач звернулася до спеціаліста з промислового та цивільного будівництва [PERSON] , який більш ретельно оглянув квартиру та склав локальний кошторис на будівельні роботи № 02-01-01 на поточний ремонт квартири. Так, кошторисна вартість на поточний ремонт квартири складає 182923 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачка неодноразово зверталася до відповідачки, але остання відмовляється виконувати законні вимоги позивачки. Незважаючи на наявність спору щодо залиття квартири 01.09.2023 року, відповідач продовжує заливати квартиру позивача. Так, 18.04.2024 року відповідач повторно залила квартиру [ADDRESS] , про що свідчить відповідний Акт, складений спеціалістами ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Дільниця 13». Такими протизаконними діями, які полягають у систематичному залитті квартири, відповідач [PERSON] заподіяла позивачці моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнала у зв`язку із знищенням і пошкодженням її майна, проживання у напівзруйнованій квартирі, внаслідок чого вона стала дратівливою, порушився нормальний ритм життя, вона переживає від нестачі коштів, необхідних для ремонту пошкодженої квартири. Вказані фактори негативно впливають на її стан здоров`я, адже вона є людиною похилого віку та страждає гострою виразкою дванадцятипалої кишки з кровотечею. Моральні страждання спровокували загострення хвороби, внаслідок чого вона проходила лікування в КНП «Перша черкаська міська лікарня» з 08.04.2024 по 17.04.2024 року. Моральну шкоду позивач оцінює в 5000 грн. Просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 182 923 грн. у якості відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири; стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди, завданої залиттям квартири; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1574,36 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.05.2025 року скасовано заочне рішення в справі від 01 липня 2024 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної залиття квартири справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судову будівельно-технічну експертизу щодо визначення розміру матеріальної шкоди, яку доручено судовим експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Представник позивача адвокат Деревянко В.Т. 09.02.2026 скерував до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій вказував що винними діями відповідачки [PERSON] позивачу [PERSON] було завдано моральну шкоду, яка відобразилась в негативних емоціях та переживаннях із приводу пошкодження майна та неможливістю довгострокової реалізації права повноцінного користування майном, що завдавало позивачу тривалі, на протязі з 01.09.2023 р по теперішній час незручності у повсякденному житті; у додатковому емоційному навантаженні у зв`язку із бездіяльністю відповідача, необхідністю витрачати додатково час і зусилля для організації свого життя. Тому, розмір морального відшкодування позивач [PERSON] збільшила з 5000 гр до 20000 грн., визначивши що розмір моральної шкоди становить з врахуванням вимог розумності, виваженості і справедливості та є достатнім для відновлення душевного стану позивача. В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Деревянко В.Т. позов підтримали, просили задовольнити, стягнути 182 923 грн. у якості відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири; стягнути з відповідача на користь позивача 20000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 09.02.2026), здійснити розподіл судових витрат. Представник відповідачки адвокат Гайдай Т.О. в судовому засіданні заперечувала проти позову з підстав їх необгрунтованості, яка вказувалась у заяві про перегляд заочного рішення, зокрема: матеріали справи не містять доказів обстеження приміщень квартири [ADDRESS] , яка належить відповідачу, а також відсутній висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття, як це передбачено Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань ЖКГ №76 від 17.05.2005. Також вказувала, що заява про збільшення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди була подана з порушенням порядку, визначеному пп.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, а тому не може бути прийнята до уваги під час розгляду. Суд, вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, в межах заявлених вимог, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, надані сторонами, які мають правове значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в їх сукупності приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва на право власності на житло від 25.05.2001 року, [PERSON] та членам її родини [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . 01 вересня 2023 року позивачка [PERSON] виявила, що на стелі її квартири [ADDRESS] наявні сліди від затоплення, а саме: в коридорі на стіні пофарбованій фарбою на водяній основі мокрі плями, лущення верхнього оздоблювального шару фарби; в ванній кімнаті деформація натяжної стелі; на кухні мокрі плями на стіні; на стінах та стелі кімнати спостерігаються мокрі плями та пошкодження штукатурки. Згідно з п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, у разі залиття квартири складається відповідний акт. В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. До того ж, в акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. За вказаним вище фактом, комісією в складі головного інженера ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість Дільниця 13» Папуші К.П., начальника дільниці Половинки О.О., майстра [PERSON] , власниці квартири [ADDRESS] [PERSON] , 01.09.2023 складено Акт про те, що нею була обстежена квартира [ADDRESS] на предмет залиття з вище розташованої квартири [ADDRESS] . На день обстеження комісія встановила, що при візуальному обстеженні квартири [ADDRESS] встановлено наступне: в коридорі на стіні пофарбованій фарбою на водяній основі, мокрі прокольні плями на площі 2,5мх0,30м. також на стіні має місце лущення верхнього оздоблювального шару фарби на площі 2,5мх0,10м.; в ванній кімнаті спостерігається деформація натяжної стелі. Під час огляду, силами власниці квартири влаштоване водовідведення, зі стелі стікає вода; на кухні на стіні пофарбованій фарбою на водяній основі мокрі плями на площі 0,30мх0,20м. Причина залиття: побутовий залив через недбале користування пральною машиною мешканки квартири [ADDRESS] , а саме протікання трубопроводу водовідведення від пральної машини. 18.04.2024 року сталося повторне залиття квартири позивачки [PERSON] . За вказаним вище фактом, комісією в складі головного інженера ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість Дільниця 13» Папуші К.П., начальника дільниці Половинки О.О., майстра [PERSON] , власниці квартири [ADDRESS] [PERSON] , 18.04.2024 складено Акт про те, що нею була обстежена квартира [ADDRESS] на предмет залиття з вище розташованої квартири [ADDRESS] . На день обстеження комісія встановила, що при візуальному обстеженні квартири [ADDRESS] встановлено наступне: в коридорі на стіні пофарбованій фарбою на водяній основі, мокрі прокольні плями на площі 1,8 м.кв. Також на стіні має місце лущення оздоблювального матеріалу; в ванній кімнаті спостерігається деформація натяжної стелі, відірвалась на площі 0,72 м.кв. Стіни оздоблені облицювальною плиткою. Помітні потьоки на площі 0,42 м.кв.; на кухні на стіні пофарбованій фарбою на водяній основі мокрі плями на площі 1,4 м.кв. також помітне лущення оздоблювального матеріалу. Причина залиття: на внутрішньо будинкових сантехнічних мережах загального користування, витоків води не виявлено. Ймовірно побутовий залив. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 06.12.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщуком В.Я., зареєстрованого в реєстрі за № 9295, відповідачка [PERSON] є власником двокімнатної квартири [ADDRESS] . Представником відповідача заперечується наявність вини відповідачки та причинно-наслідкового зв`язку між її діями та завданою шкодою залиттям квартири, посилаючи на те, що за відсутності достовірних даних неможливо однозначно установити причину залиття квартири та коло винних осіб. Окрім того, відповідачка не була присутньою під час складання актів, не було оглянуто її квартиру, що виключає ту обставину, що вона погодила зазначені в акті відомості. Натомість причиною залиття є підтікання внутрішньобудівних сантехничних мереж. З даного приводу суд зазначає, що за змістом положень частини 3 статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Згідно достатті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є : втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, як би її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено устатті 1166 ЦК України, якою передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. (Постанова Верховного Суду від 27.03.2019 року справа № 643/19078/15-ц, провадження № 61-17962св18). Згідно з пунктом 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Kабінету Mіністрів України від 08.10.1992 № 572, власники квартир, наймачі та орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримуватись правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Як власник квартири, відповідач несе повну матеріальну відповідальність, за шкоду спричинену іншим мешканцям будинку, яка сталася саме внаслідок залиття квартири позивача, яка знаходиться поверхом нижче. Позивачем надані акти, складені 01.09.2023 року та 18.04.2024 року, які відповідачем не оскаржені, зауважень щодо обставин подій до акту відповідачем внесено не було, відповідачі не у разі наявності сумніву щодо причин залиття не звертались з питанням щодо складання дефектного акту, як того вимагають норми Наказу Держкомітету з питань ЖКГ № 76 від 17.05.2005 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт залиття квартири [ADDRESS] та його причини, є належним чином зафіксованим. Стороною позивача розмір матеріального збитку розрахований виходячи з Локального кошторису на будівельні роботи № 02-01-01 від 18.09.2023 року, який виконаний спеціалістом з промислового та цивільного будівництва [PERSON] , відповідно до якого кошторисна вартість на ремонт квартири [ADDRESS] складає 182 923 грн. Суд враховує, що наданий позивачем Локальний кошторис спеціаліста з промислового та цивільного будівництва [PERSON] щодо визначення розміру матеріальних збитків від залиття квартири є письмовим доказом у розумінні статті 95 ЦПК України та підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами у справі. Водночас зазначений документ не є висновком судового експерта у розумінні статей 102104 ЦПК України, оскільки складений поза межами судового провадження, без призначення експертизи ухвалою суду, а особа, яка його склала, не попереджалася про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку. Натомість у даній справі за клопотанням представника відповідача Ухвалою суду від 05.05.2025 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, яку доручено судовим експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Висновок складено судовим експертом, який має відповідну кваліфікацію та був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку. У висновку наведено опис проведених досліджень, застосованих методик та надано обґрунтовані відповіді на поставлені судом питання. Оцінивши зазначені докази відповідно до статті 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що висновок судового експерта є більш повним, обґрунтованим та отриманим із дотриманням процесуального порядку, у зв`язку з чим саме його суд бере за основу при визначенні розміру матеріальної шкоди. Відповідно до зазначеного висновку експерта від 14 жовтня 2025 року: «до пошкоджень квартири [ADDRESS] , які виникли в наслідок залиття, можна віднести: пошкодження оздоблювального покриття стін у приміщеннях кухні та коридору. Розмір завданої матеріальної шкоди, вартість будівельних робіт, проведення яких необхідне для відновлення пошкоджень квартири [ADDRESS] внаслідок її залиття, для ідентифікованих пошкоджень, складає - 5739,82 (п?ять тисяч сімсот тридцять дев`ять) грн. 82 коп.» Як зазначено у висновку, причиною залиття квартири [ADDRESS] є дія рідини, яка надходила з верхнього поверху. Встановити причину витоку рідини не вбачається за можливе, оскільки, згідно з наданими матеріалами інформація про обстеження приміщень верхнього поверху відсутня, а станом на час обстеження приміщень квартири [ADDRESS] відсутні ознаки порушення герметичності систем, які виражаються у вільних витоках води 13 деформованих трубопроводів, арматури, з?єднань, а також відсутні ознаки проведеного ремонту систем». Згідно ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно пункту 9 постанови № 6 Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну. За таких обставин, суд, встановивши факт залиття квартири позивача, причину та розмір завданої шкоди її майну та враховуючи, що відповідач як власник квартири на час виникнення спірних правовідносин не довела відсутність її вини у заподіянні шкоди, дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача майнової шкоди, яка відповідно висновку експерта від 14 жовтня 2025 року: складає 5739,82 (п?ять тисяч сімсот тридцять дев`ять) грн. 82 коп. Частиною 1 ст. 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частинами 3, 4 ст. 23 Цивільного кодексу України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно положень ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до роз`яснень викладених уп.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наведені вище обставини свідчать про те, що винними діями відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, яка відобразилась в негативних емоціях та переживаннях із приводу пошкодження майна та неможливістю реалізації права повноцінного користування майном, що завдавало Позивачу незручності у повсякденному житті; у додатковому емоційному навантаженні у зв`язку із бездіяльністю Відповідача, необхідністю витрачати додатково час і зусилля для організації свого життя. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивач оцінила у 5000 тисяч гривень, згодом збільшив в цій частині вимоги до 20 000 гривень. Суд приймає до розгляду заяву позивача про збільшення розміру моральної шкоди до 20 000 гривень, враховуючи право позивача на зміну позовних вимог, передбачене ст. 49 ЦПК України. При цьому суд враховує, що заява була подана під час розгляду справи, відповідачу було надано час для ознайомлення з нею та підготовки заперечень, у зв`язку з чим його право на захист не порушено. З огляду на завдання цивільного судочинства щодо забезпечення ефективного захисту порушеного права та недопущення надмірного процесуального формалізму, суд вважає можливим прийняти зазначену заяву до розгляду. З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Як встановлено судом сам факт залиття квартири мав місце, вина відповідачкою неспростована, тому зазначена обставина спричинила позивачці відповідні зміни у її життєдіяльності, оскільки замість звичного ритму життя вона вимушена була займатися ліквідацією наслідків такого залиття, щопризвело до завдання їй моральних страждань. З урахуванням обставин справи, тривалості існування вказаних обставин, суд вважає, що присудження їй 15000 гривень в якості розміру морального відшкодування буде справедливою компенсацією заподіяної шкоди. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду із вказаним позовом позивачкою був сплачений судовий збір у розмірі 1574,36 грн., що підтверджується квитанцією № 6536-5941-7135-0635 від 13.01.2024. Оскільки за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то вказані витрати мають бути стягнуті з відповідачки на користь позивачки пропорційно розміру задоволених позовних вимог (10% від заявлених вимог), що складає 158 гривень. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень, суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК). На підтвердження надання правової допомоги позивачем було надано ордер серії СА № 1084152 на надання правової допомоги Деревянком Віталієм Тихоновичем від 25.04.2024 року за договором № б/н від 15.04.2024 року; Договір № б/н від 15.04.2024 року, та квитанцію № 00025 від 15.04.2024 на суму 5000,00 грн. Тож, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. задовольнити, пропорційно до розміру задоволеної частини позовнних вимог (10%), що складає 500 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial