Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 29.05.2020 року відповідач [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 29.05.2020 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 55742,11 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за укладеним договором виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також, іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі). Таким чином, в порушення умов кредитного договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦПК України [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 03.11.2025 року становить 69044,09 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 69044,09 грн., заборгованість за пенею 0 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 29.05.2020 року в розмірі 69044,09 грн. станом на 03.11.2025 року, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 69044,09 грн., заборгованість за пенею 0 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн. та судові витрати в розмірі 3028 грн. У судове засідання представник позивача не з`явилась, за змістом поданої заяви просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.4, 54). Відповідач подав до суду відзив, за змістом якого пояснив, що уклав кредитний договір із позивачем у лютому 2022 року. Повідомив суд, що жодного платежу за вказаним кредитним договором я не здійснював, часткових оплат не проводив, борг письмово чи усно не визнавав, заяв про реструктуризацію або відстрочення виконання зобов`язань не подавав. Тому, враховуючи, що перший же обов`язковий платіж у березні 2022 року ним внесено не було, вважає, що саме з цього моменту у позивача виникло право на звернення |до суду з вимогою про захист порушеного права, яке відповідно до статей 256, 257 та 261 Цивільного кодексу України становить три роки. Цей строк, на думку відповідача, сплив у березні 2025 року, тоді як позов подано 30 січня 2026 року, позивачем не доведено наявність правових підстав для зупинення перебігу строку позовної давності саме у межах даних правовідносин. Виходячи з викладеного, просив застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Згідно відповіді на відзив, позивач повідомив суду, що виконаний Банком розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним Договором, адже містить детальний розрахунок нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів Боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою Боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 440085.54 грн., та зроблено витрат по картці на суму 509129.74 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку становить 69044.20 грн. (509129.74 грн. - 440085.54 грн. = 69044.20 грн.). Всі поповнення використовувалися Відповідачем на власні потреби і на рахунку не залишалися, саме тому повернутими їх вважати не можна. У зв`язку з тим, що Відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, виникла заборгованість. Що стосується строків позовної давності, позивач наголошує, що у пп. 9.3 п. 9 розділу 1 Умов і правил обслуговування, в редакції яка діяла станом на момент підписання Анкети-заяви та укладення Договору назначено, що термін позовної давності щодо вимог Банку з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, витрат Банку складає 30 років. Таким чином при укладенні Договору сторони погодили, що строк позовної давності складає 30 років. Крім того строк позовної давності неодноразово призупинявся у зв`язку з введенням карантинних обмежень та воєнного стану (п.19. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції, яка діяла на момент подання позовної заяви). І тільки з прийняттям Закону України Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу Україні щодо поновлення перебігу позовної давності №4434-IX від 14.05.2025 даний пункт виключено з чинного законодавства. Згідно п.2 Закону Цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування публікація відбулась 03.p6.2025 року у газеті Голос України, тобто процесуальні строки були поновлені 04.09.2025 року та починають відраховуватись саме з цього часу. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 29.05.2020 року (а.с.27). Підписуючи анкету-заяву відповідач погодився з тим, що анкета-заява разом з Умовами та правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» у разі надання банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту та тарифами складають договір про надання банківських послуг; підтвердив отримання примірника договору в мобільному додатку Monobank, підтвердив ознайомлення та згоду з умовами договору, підтвердив укладання договору та зобов`язалась виконувати умови договору (п.п.1 анкети-заяви). Згідно анкети-заяви відповідач просив відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» в гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену в мобільному додатку. Беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту (п.п.2, 3 анкети-заяви). Підписанням вказаної анкети-заяви [PERSON] також підтвердив факт передачі йому другого примірника анкети-заяви, платіжної карти Monobank та тарифів. До кредитного договору банк додав Умови та правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, тарифи, паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення загальної вартості кредиту (а.с.28-39). АТ «Універсал Банк» виконав своє грошове зобов`язання за договором, що підтверджується довідкою про розмір встановленого ліміту та відомостями про рух коштів по картці (а.с.14-24, 26). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 03.11.2025 року становить 69044,09 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 69044,09 грн., заборгованість за відсотками - 0 грн., заборгованість за пенею - 0 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0 грн. (а.с. 6-13). Розрахунок заборгованості по кредиту перед Акціонерним товариством «Універсал Банк» станом на 03.11.2025 року свідчить про те, що сума заборгованості по вказаній сумі відповідачем не погашена. Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв`язку регулюються наступними вимогами закону. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач взагалі не надав доказів того, що договір не укладав, не отримував платіжну картку, не отримував грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку, своєчасно та в повному обсязі виконав умови договору та не надав доказів про відсутність заборгованості чи про заборгованість у меншому розмірі. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, щодо якого не надійшло заперечень та спростувань відповідача, вбачається, що останній не погасив узятий ним кредит, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість. Що стосується стверджуваного відповідачем пропуску строку позовної давності, суд звертає увагу на наступне. Згідно з Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 №540-ІХ року, Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID -19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Карантин, встановлений 12 березня 2020 року, відмінено Постановою Кабінету Міністрів України Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 27 червня 2023 р. Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану №2120-ІХ від 15.03.2022 Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Вказаний пункт було викладено Законом України Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини №3450-ІХ від 08.11.2023 у такій редакції: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану" в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Водночас з прийняттям Закону України Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу Україні щодо поновлення перебігу позовної давності №4434-IX від 14.05.2025 даний пункт виключено з чинного законодавства. Оскільки вказаний Закон набрав чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування (публікація відбулась 03.06.2025 року у газеті Голос України), процесуальні строки були поновлені 04 вересня 2025 року та починають відраховуватись саме з цього часу. Таким чином, з 12 березня 2020 року по 03.09.2025 року перебіг загальних строків позовної давності був фактично зупинений і за обставинами даної справи пропущений не був. За таких обставин, враховуючи викладене, наявність простроченої заборгованості у [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 29.05.2020 року, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 69044,09 грн., з яких 69044,09 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3328 грн. 00 коп. (а.с.52). Відповідно до ст.ст. 3, 526, 530, 549, 551, 612, 629, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved