Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом у якому посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Старотроянівської сільської ради, загальною площею 2,75 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 493159, виданого 26.09.2001 р. [PERSON] , будучи сином [PERSON] спадщину після її смерті прийняв фактично, оскільки проживав разом з нею на день її смерті, однак належним чином не переоформив та не перереєстрував на себе відповідне спадкове майно. [INFO] помер брат позивача [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді вищевказаної земельної ділянки. Позивач будучи сестрою [PERSON] спадщину після його смерті прийняла фактично, оскільки проживала разом з ним на день його смерті. Між тим, у державному акті серії Р1 № 493159 виданому 26.09.2001 р. невірно зазначено по батькові матері - « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Зважаючи на зазначене, необхідно встановити відповідний факт належності правовстановлюючого документу та визнати право власності на спадкове майно. На підставі вищевикладеного, просить суд встановити факт належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Старотроянівської сільської ради, загальною площею 2,75 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 493159, виданого 26.09.2001 р., [PERSON] , померлій [INFO] та визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Старотроянівської сільської ради, загальною площею 2,75 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 493159, виданого 26.09.2001 р., в порядку спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась. Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача та зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В підготовче судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи без участі представника, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб [PERSON] , 1936 року народження та [PERSON] , 1936 року народження був зареєстрований 23.11.1957 року Старі Трояни с/р Суворовського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 22. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.04.1959 року с. Старотрояни Ізмаїльського району Одеської області вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 22. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 22.12.1979 року м. Одеса Ленінський відділ, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 1511. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Старотроянівською сільрадою Ізмаїльського району Одеської області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 36. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.04.1999 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 19. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 493159, виданого 26.09.2001 року Старотроянівською сільською Радою народних депутатів вбачається, що [PERSON] на підставі рішення 16 сесії ХХІІІ скликання Старотроянівської сільської Ради Кілійського району Одеської області від 11.04.2001 року № 156/ХVI-XXIII передано у приватну власність земельну ділянку, площею 2, 75 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.01.2011 року Виконавчим комітетом Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 03. Згідно довідки за вих. № 523 від 13.07.2018 року, виданої виконавчим комітетом Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті за вказаною адресою проживав та був зареєстрований [PERSON] , 1964 року народження. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 619. Згідно повідомлення Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області за вих. № 154/01-16 від 13.02.2026 року вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкові справи не відкривались. Стосовно встановлення юридичного факту, суд виходить з наступного: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (п. п. 1 і 3). Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про належність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Старотроянівської сільської ради, загальною площею 2,75 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 493159, виданого 26.09.2001 р., [PERSON] , померлій [INFO] . Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за позивачем, суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Як зазначено в п. п. 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п. п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно дост.263ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку та позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, у зв`язку з чим її право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved