Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Представник позивача, повноваження якої підтверджено довіреністю від 02.12.2025 року № 762, звернулася до суду з позовною заявою за змістом якої просить стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») заборгованість за договором позики № 79272542 у сумі 19 358,85 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.05.2024 року товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та [PERSON] в електронній формі укладено договір позики № 79272542 на підставі якого відповідач на умовах строковості, поворотності та оплатності отримала в позику грошові кошти, однак свої зобов`язання за договірними умовами не виконала. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі на договору факторингу від 14.06.2021 року № 14/06/21 набуло право вимоги до [PERSON] за договором позики № 79272542 у сумі 19 358,85 грн., з яких: 8 950 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 5 817,50 грн. заборгованість за відсотками, 4 591,35 грн. заборгованість за відсотками за понадстрокове користування позикою, про стягнення якої й заявлено позовні вимоги. Представник позивача в судові засідання не з`явилась, за змістом позовної заяви просила розгляд справи провести за її відсутності, а також не заперечувала проти ухвалення заочного розгляду справи на підставі наявних доказів. Відповідач, будучи належним чином повідомленою, в розумінні п. 4) ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що узгоджується з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року в справі № 800/547/17, а також постановах Верховного Суду від 27.11.2019 року в справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року в справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року в справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 року в справі № 910/16249/19, від 18.03.2021 року в справі № 911/3142/19, від 19.05.2021 року в справі № 910/16033/20, від 07.02.2024 року в справі № 904/853/23, про місце, дату та час розгляду справи, відзив на позовну заяву не надала, в судові засідання неодноразово не з`явилась, поважність причин неявки не повідомила, заяв та клопотань від її імені про відкладення розгляду справи чи з інших процесуальних питань до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, зокрема в Рішенні від 16.02.2017 року в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи, тобто неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для відповідних правових наслідків. З урахуванням вказаного та вимог ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, а також відсутності підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в заочному порядку, про що 06.03.2026 року постановлено відповідну ухвалу. У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що наявні достатні підстави для часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23.03.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , яка будучи ідентифікованою та верифікованою за допомогою системи BankID НБУ, з використанням сайту https://mycredit.ua/, в електронній формі укладено договір позики № 79272542 (далі Договір № 79272542), який відповідачем підписано електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, за умовами якого фінансова установа мала надати відповідачу позику в розмірі 9 500 грн. шляхом перерахування їх на вказаний нею банківський рахунок, строком на 30 днів, а відповідач зобов`язалась 21.04.2024 року повернути позику та сплатити проценти за користування нею з розрахунку 2,5% в день за користування позикою на умовах, встановлених договором, сплативши загалом 16 625 грн., з яких 7 125 грн. проценти за користування позикою. Згідно з п.п. 2.5, 2.5.1-2.5.3 Договору № 79272542 у разі недостатності платежу за договором позики, сума якої перевищує одну мінімальну заробітну плату, зарахування сплачених коштів здійснюється в такій черговості: прострочена позика і проценти; позика і проценти; неустойка та інші платежі. Відповідно до змісту п.п. 1.2, 2, 17, 18 Договору № 79272542 позикодавець має право нараховувати процентну ставку за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі визначеному п. 2 Договору (2,7%) за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Умовами п. 5.5. Договору № 79272542 його сторонами узгоджено, що позикодавець, крім іншого, має право без згоди позичальника, в разі неналежного виконання ним своїх зобов`язань, передати свої права кредитора (відступити право вимоги). Факт перерахування 23.03.2024 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання умов Договору № 79272542 на користь [PERSON] грошових коштів в розмірі 9 500 грн. на вказану нею банківську картку [NUMBER] підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПЕРТ» від 10.10.2025 року № КД-000058401/ТНПП. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором № 79272542 за період з 23.03.2024 року по 19.08.2024 року, зробленого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відображено факт надання 23.03.2024 року кредиту в розмірі 9 500 грн., а також щоденне нарахування відсотків у період часу з 23.03.2024 року по 26.03.2024 року (4 дні) в розмірі 237,50 грн. (2,5% від суми залишку позики), у період часу з 27.03.2024 року по 21.04.2024 року (26 днів) у розмірі 223,75 грн. (2,5% від суми залишку позики), та відсотків за понадстрокове користування позикою в період часу з 22.04.2024 року по 10.05.2024 року (19 днів) у розмірі 241,65 грн. (2,7% від суми залишку позики). [PERSON] на виконання своїх зобов`язань 26.03.2024 року сплачено ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошові кошти в розмірі 1 500 грн., з яких: 550 грн. зараховано на погашення позики, 950 грн. відсотків за користування нею. Таким чином, станом на 19.08.2024 року заборгованість за Договором № 79272542 складала 19 358,85 грн., з яких: 8 950 грн. грн. неповернута сума позики, 5 817,50 грн. відсотки, 4 591,35 грн. відсотки за понадстрокове користування позикою. Між ТОВ «ФК «Європейська агенція з. повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 14.06.2021 року укладено договір факторингу № 14/06/21 (далі Договір № 14/06/21), за умовами п.п. 1.1, 3.1 якого до останнє відступило позивачу належні йому права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав, до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до них та інші дані зазначаються у відповідних реєстрах боржників, які є невід`ємною частиною договору. Також узгоджено, що в додаткових угодах до цього договору, крім іншого, зазначається загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників. Відповідно до змісту п. 1.2 Договору № 14/06/21 перехід права вимоги заборгованості до боржників від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відбувається в момент підписання акту приймання-передачі відповідного реєстру боржників та скріплення його їх печатками. Згідно п.п. 3.1,3.2 Договору № 14/06/21 загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників, ціна продажу та одинична ціна визначаються в додаткових угодах до цього договору окремо для кожного реєстру боржників і вказується в них. Фактор сплачує клієнту 100% ціни продажу протягом 7 робочих днів з моменту передачі по акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування коштів. Додатковою угодою від 13.06.2022 року № 7 до Договору № 14/06/21 передбачено, що Договір № 14/06/21 дійсний 12 місяців з дня набрання ним чинності та автоматично пролонгується на кожний наступний рік якщо жодна з його сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення його дії. Згідно змісту п.п. 1-4 додаткової угоди від 19.08.2024 року № 34 до Договору № 14/06/21 та акту прийому-передачі реєстру боржників ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до реєстру боржників № 30 відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги на 92 925 786,89 грн. ціною продажу 3 941 256,28 грн. Відповідно до платіжної інструкції АТ «Універсал Банк» від 21.08.2024 року № 409 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошові кошти в розмір 3 941 256,28 грн. з цільовим призначенням «плата за відступлення права вимоги згідно додаткової угоди від 19.08.2024 року № 34 до договору факторингу від 14.06.21 р. № 14/06/21». За змістом витягу з реєстру боржників від 19.08.2024 року № 30 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», крім іншого, передано ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до [PERSON] (№ 2459) на загальну суму 19 358,85 грн., з яких: 8 950 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 5 817,50 грн. заборгованість за відсотками, 4 591,35 грн. заборгованість за процентами за понадстрокове користування позикою. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо надання позики та фінансових послуг у сфері кредитування, які врегульовано Цивільним кодексом України (далі ЦК України), та законами України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис», «Про споживче кредитування». Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронною комерцією є відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис». Положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Згідно п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Положеннями ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, крім іншого, є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 515 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Положеннями ч. 1 ст. 1080 ЦК України передбачено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно змісту ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01.04.2024 року мінімальний розмір заробітної плати становить 8 000 грн. на місяць. За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що 23.03.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір № 79272542, в зв`язку з чим відповідач на умовах строковості, поворотності та платності отримала в якості позики грошові кошти в розмірі 9 500 грн. [PERSON] свої договірні зобов`язання в повному обсязі належним чином не виконано, сплативши лише 26.03.2024 року на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошові кошти в розмірі 1 500 грн., як наслідок, її заборгованість перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за Договором № 79272542 станом на 19.08.2024 року становила 19 358,85 грн., з яких: 8 950 грн. грн. сума позики, 5 817,50 грн. відсотки, 4 591,35 грн. відсотки за понадстрокове користування позикою, та в подальшому не збільшувалась. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 19.08.2024 року відступило право вимоги до [PERSON] за Договором № 79272542 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на вищевказану суму. Перевіркою розрахунку заборгованості за Договором № 79272542 встановлено факт відображення сплати [PERSON] грошових коштів у розмірі 1 500 грн., належного їх зарахування ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на часткову сплату позики та відсотків за користування нею, а також відповідність розміру застосованої процентної ставки упродовж та строку нарахування відсотків за користування позикою (з 23.03.2024 року по 21.04.2024 року), як договірним умовам, які узгоджені сторонами, так і вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Відомостей про те, що [PERSON] на час розгляду справи виконала свої зобов`язання за Договором № 79272542 перед ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» чи ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у більшому обсязі, ніж вказано представником позивача, суду не надано, як наслідок, наявні підстави для стягнення з відповідача користь позивача заборгованості за тілом позики в розмірі 8 950 грн. та за відсотками за користування позикою 5 817,50, тобто загалом 14 767 (чотирнадцять тисяч сімсот шістдесят сім) грн. 50 коп., що не перевищує узгоджену його сторонами орієнтовну загальну вартість позики, з урахуванням вже сплачених відповідачем коштів (16 625 1 500). Водночас суд не вбачає підстав для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відсотків за понадстрокове користування позикою за період з 22.04.2024 року по 10.05.2024 року в сумі 4 591,35 грн., нарахування яких хоча й узгоджується з умовами п.п. 1.2, 2, 17, 18 Договору № 79272542, однак суперечить вимогам діючого законодавства, що регулює спірні взаємовідносини. Відповідно до сталих правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 28.03.2018 року в справі № 444/9519/12, від 11.04.2018 року в справі № 758/1303/15-ц, від 19.06.2019 року в справі № 646/14523/15-ц, від 04.02.2020 року в справі № 912/1120/16, від 18.03.2020року в справі № 902/417/18, від 05.04.2023 року в справі № 910/4518/16 права кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, та їх розмір визначається законом або договором. Положеннями п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» передбачено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи те, що згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, наявні підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судових витрат на сплату судового збору в розмірі 1 847 (одна тисяча вісімсот сорок сім) грн. 81 коп., що відповідає частині задоволених позовних вимог (76,28%), оскільки підстав для звільнення її від сплати судового збору судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial