Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача; заяви, клопотання учасників справи; інші процесуальні дії у справі До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в особі представника Яконюк Г. О. з вимогою стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 17320-08/2024 від 14 серпня 2024 року у розмірі 23 400,00 гривень. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено договір надання фінансового кредиту № 17320-08/2024, відповідно до умов якого товариство надало відповідачці фінансовий кредит у розмірі 6 000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідачка зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених договором. Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши [PERSON] грошові кошти в обсязі та у строк, згідно із договором, однак, відповідачка умов кредитного договору не виконала. Позивач зазначає, що заборгованість відповідачки за кредитним договором № 17320-08/2024 від 14 серпня 2024 року станом на момент звернення до суду становить 23 400,00 гривень та складається з: заборгованості за тілом кредиту - 6 000,00 гривень, заборгованості за відсотками - 8 100,00 гривень, заборгованості за неустойкою - 9 300,00 гривень. 23 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 23122024, за яким позивач набув право грошової вимоги, зокрема, до [PERSON] за кредитним договором № 17320-08/2024 від 14 серпня 2024 року. Ураховуючи викладені вище обставини, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 17320-08/2024 від 14 серпня 2024 року у розмірі 23 400,00 гривень, витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 гривень. Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у відкритому судовому засіданні. З метою забезпечення повного та об`єктивного з`ясування обставин справи ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова було задоволено клопотання представника позивача про витребування у Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» доказів. 11 грудня 2025 року Акціонерним товариством Комерційний банком «Приватбанк» на виконання ухвали Основ`янського районного суду міста Харкова було надіслано на адресу суду інформацію, що витребовувалась. У судові засідання представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Засобами системи «Електронний суд» надав заяву, у якій просив провести розгляд справи без його участі та зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення по справі. Відповідачка у судові засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, заяв/клопотань від неї до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надходив. За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частиною першою статті 280 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку із неодноразовою неявкою відповідачки у судові засідання та не повідомлення нею про причини такої неявки, не подання відзиву на позовну заяву та ураховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення по справі постановив розглядати справу у порядку заочного розгляду справи за наявними у справі матеріалами. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не вчинялось. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини 14 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 17320-08/2024, який підписано сторонами договору у електронному вигляді. Відповідно до положень розділу 1. зазначеного вище кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 6 000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту - кредит. Мета отримання кредиту - на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту - 14.08.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту - 11.12.2024. За користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки - фіксована. Денна процентна ставка становить 1,50 % та застосовується у межах строку кредитування, вказаного у пункті 1.2 цього договору. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 17320-08/2024 від 14 серпня 2024 року є графік платежів. Договір про надання фінансового кредиту № 17320-08/2024 та додаток № 1 до нього підписано 14 серпня 2024 року [PERSON] електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора «W3346», відправленого на номер телефона [NUMBER] . Окрім того, 14 серпня 2024 року [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором «W3346», відправленим на номер телефона [NUMBER] , підписала паспорт споживчого кредиту, згідно із яким основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача є: тип кредиту - кредит; сума/ліміт кредиту - 6 000,00 гривень; строк кредитування - 120 днів. У якості інформації щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача зазначено таке: процентна ставка, відсотків річних - 1,50 % в день, що становить 547,50 % річних; тип процентної ставки - фіксована. Інформація, наведена у паспорті споживчого кредиту, зберігає чинність та є актуальною до 11.12.2024. [PERSON] під час укладення договору про надання фінансового кредиту № 17320-08/2024 від 14 серпня 2024 року була ідентифікована Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за допомогою одноразового ідентифікатора «W3346», відправленого 14.08.2024 07:16:23 РМ на номер телефона [NUMBER] , про що свідчить довідка, складена уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП». На підтвердження виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» своїх зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту № 17320-08/2024 від 14 серпня 2024 року позивач надав довідку, складену 28 березня 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення». Зі змісту вказаного вище документа встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» підтверджує, що платіж: 14-08-2024 19:20:00 на суму 6 000,00 гривень, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 481062116, призначення платежу: зарахування 6 000,00 гривень на карту [NUMBER] - було здійснено успішно. З інформації, наданої Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» встановлено, що на ім`я [PERSON] в установі емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ), на яку 14 серпня 2024 року було зараховано грошові кошти у сумі 6 000,00 гривень. Як встановлено з розрахунку заборгованості, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», заборгованість [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 17320-08/2024 від 14 серпня 2024 року станом на 23 грудня 2024 року (включно) складає 23 400,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6 000,00 гривень, заборгованість за відсотками - 8 100,00 гривень, заборгованість за неустойкою - 9 300,00 гривень. 23 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 23122024. Відповідно до пункту 1.4. договору права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності даним договором, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Згідно із пунктом 6.2. договору за цим договором клієнт передає, а фактор приймає приймає права вимоги в розмірі портфеля заборгованості. Для підтвердження дійсності прав вимоги, що відступаються, клієнт надає фактору документацію в порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до пункту 7.1. договору фактор сплачує клієнту суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 3 418 567,77 гривень без ПДВ. Як зазначено у пункті 8.2. договору факт здійснення між сторонами приймання-передачі документації підтверджується відповідним актом приймання-передачі, підписаним особами, що мають повноваження на здійснення цих дій від кожної зі сторін. Відповідно до пункту 13.1. договору договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31 грудня 2025 року, але у будь-якому випадку до повного виконання відповідних зобов`язань сторонами. У той же день Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» сплатило на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» визначену пунктом 7.1. договору факторингу № 23122024 від 23 грудня 2024 року суму фінансування - 3 418 567,77 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 9471 від 23 грудня 2024 року. Після чого сторонами договору факторингу № 23122024 від 23 грудня 2024 року було підписано акт приймання-передачі письмового та електронного реєстру боржників від 23 грудня 2024 року, згідно із яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги, зокрема, до [PERSON] за кредитним договором № 17320-08/2024 від 14 серпня 2024 року на загальну суму 23 400,00 гривень, яка складається з: суми основного боргу за кредитом - 6 000,00 гривень, суми заборгованості по відсотках - 8 100,00 гривень, суми заборгованості по пені/штрафам - 9 300,00 гривень. Отже, як убачається з наведених вище обставин справи, спірні правовідносини виникли між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», яке набуло право вимоги у Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», як кредитодавцем, та фізичною особою [PERSON] - споживачем фінансових послуг. Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються учасниками цивільної справи. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із положеннями статті 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до статті 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною другою статті 95 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до абзацу першого частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно із частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Судом встановлено, 23 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 23122024, предметом якого є відступлення клієнтом фактору прав грошової вимоги до боржників, визначених у реєстрі боржників. Згідно із пунктом 1.4 зазначеного договору права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності договором, після чого фактор набуває статусу кредитора по відношенню до боржників щодо їх заборгованості. Відповідно до пункту 6.2 договору клієнт передає, а фактор приймає права вимоги в розмірі портфеля заборгованості, а для підтвердження дійсності прав вимоги клієнт надає фактору відповідну документацію у порядку, передбаченому договором. Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору факторингу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» здійснило оплату на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» суми фінансування у розмірі 3 418 567,77 гривень, що передбачено пунктом 7.1 договору, що підтверджується платіжною інструкцією № 9471 від 23 грудня 2024 року. Окрім того, у той же день сторонами було підписано акт приймання-передачі письмового та електронного реєстру боржників від 23 грудня 2024 року, що відповідає вимогам пункту 8.2 договору факторингу, згідно із яким факт передання документації підтверджується відповідним актом, підписаним уповноваженими представниками сторін. Зазначеним актом приймання-передачі підтверджується, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги, зокрема, до [PERSON] за кредитним договором № 17320-08/2024 від 14 серпня 2024 року на загальну суму 23 400,00 гривень, яка складається із: суми основного боргу за кредитом - 6 000,00 гривень, суми заборгованості за відсотками - 8 100,00 гривень, а також суми заборгованості за пенею та штрафними санкціями - 9 300,00 гривень. Отже, укладення між сторонами договору факторингу, здійснення фактором оплати суми фінансування та підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників свідчить про фактичне виконання сторонами умов договору факторингу та перехід до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» прав грошової вимоги до боржників, визначених у відповідному реєстрі, зокрема, до [PERSON] за кредитним договором № 17320-08/2024 від 14 серпня 2024 року. Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із змістом статей 626 та 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із приписами частин першої та третьої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно із приписами частин першої, четвертої, п`ятої та сьомої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; загальний розмір наданого кредиту; порядок та умови надання кредиту; строк, на який надається кредит; необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; порядок дострокового повернення кредиту; відповідальність сторін за порушення умов договору. У разі укладення договору про споживчий кредит на умовах кредитування рахунку в ньому має бути передбачено, що кредитодавець має право вимагати повністю повернути суму кредиту в будь-який час із визначенням строку попередження споживача про таку вимогу. Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно із приписами статті 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до пунктів 5) та 6) частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частин третьої та шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із частиною першою статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частин першої - третьої статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Позивач, пред`являючи позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 17320-08/2024 від 14 серпня 2024 року у розмірі 23 400,00 гривень, обгрунтував право вимоги до відповідачки тим, що між нею та первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», було укладено кредитний договір, який відтворений шляхом використання позичальницею одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на її номер телефону. Судом встановлено, що у пункті 1.1. договору про надання фінансового кредиту № 17320-08/2024 від 14 серпня 2024 року сторони погодили, зокрема, що товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 6 000,00 гривень. Як встановлено із пункту 1.6. вказаного вище договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи реквізити платіжної картки № 5168-74ХХ-ХХХХ-3977. Як убачається з інформації, наданої Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк», на ім`я [PERSON] в установі емітовано платіжну картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ), на яку 14 серпня 2024 року було зараховано грошові кошти у розмірі 6 000,00 гривень. Ураховуючи наявні у матеріалах справи докази, які підтверджують надання Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», правонаступником якого є позивач, [PERSON] кредитних коштів у розмірі 6 000,00 гривень, суд дійшов висновку, що відповідачка фактично отримала кредитні кошти у зазначеному позивачем розмірі. Отже, суд доходить висновку, що заявлена вимога про стягнення з [PERSON] заборгованості по тілу кредиту підтверджена наявними у справі належними та достатніми доказами та підлягає задоволенню. Стосовно обгрунтування позивачем наявності заборгованості за простроченими відсотками та її розміру суд зазначає таке. Відповідно до пункту 1.2. договору про надання фінансового кредиту № 17320-08/2024 від 14 серпня 2024 року кредит надається строком на 120 днів. Дата погашення кредиту - 11.12.2024. Згідно із пунктом 1.4. договору денна процентна ставка становить 1,50 та застосовується у межах строку кредитування, вказаного у пункті 1.2. цього договору. Як убачається зі змісту позовної заяви, заборгованість відповідачки зі сплати процентів за користування кредитними коштами за умовами договору про надання фінансового кредиту № 17320-08/2024 від 14 серпня 2024 року становить 8 100,00 гривень. Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» нараховувались відсотки за користування кредитними коштами у період з 14 серпня 2024 року по 11 грудня 2024 року (включно) за відсотковою ставкою 1,5 % в день. Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Згідно із пунктом 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Системний аналіз наведених вище правових норм дає підстави стверджувати, що, починаючи: - з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5 %, - з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5 %, - з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1 %. Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Оскільки нарахування відсотків за кредитним договором здійснювалось первісним кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» у період з 20 серпня 2024 року по 11 грудня 2024 року за процентною ставкою 1,5 % в день, що суперечить наведеним вище вимогам законодавства, позовна заява в частині стягнення з відповідачки процентів за користування кредитним коштами задоволенню не підлягає. Стосовно обгрунтування позивачем наявності заборгованості за неустойкою суд зазначає таке. Як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 17320-08/2024 від 14 серпня 2024 року складається, зокрема, із заборгованості зі сплати штрафу у розмірі 9 300,00 гривень, яка була нарахована Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» у період з 13 вересня 2024 року по 11 грудня 2024 року. Згідно із пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України свідчить про те, що у разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ураховуючи викладене, відповідачка на підставі пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання, тому, позовна заява в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до частин першої та другої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі № 569/15311/21 зазначено, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. Отже, з урахуванням наведеного, оцінивши надані позивачем докази та встановлені у справі обставини відповідно до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню: у частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, а в частині стягнення прострочених платежів по процентах та неустойці - відмові. Відповідно до частин першої та другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що за результатами розгляду справи позовна заява підлягає частковому задоволенню, суд,

Outcome: partial