Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Позивач ТОВ "Споживчий центр" через «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 23.04.2024 року укладено Кредитний договір (оферти) № 23.04.2024-100003581. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі - 4 500 грн., строком на 70 днів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] , свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 01.07.2024, утворилась заборгованість у розмірі 11 542,50 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4 500,00 грн. та по процентам в розмірі 4 252,50 грн., комісії у розмірі 675,00 грн. та 2 115,00 грн. - неустойки. чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Враховуючи вищевикладене Позивач просить суд стягнути із Відповідача на його користь заборгованість у розмірі 11 542,50 грн. та судовий збір. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2025 справу передано судді Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12.05.2025 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справ. 23.10.2025 на адресу суду від Відповідача надійшов Відзив на позовну заяву в якому не визнає позовні вимоги повністю з наступних підстав. Кредитний договір з додатками наданими Позивачем до суду у електронних копіях без підписів; не підписані Відповідачем умови кредитування не можуть бути застосовані до правовідносин Сторін; недоведеність перерахунку коштів Відповідачу кредитором, а отже і виникнення прав, які могли перейти від нього Позивачу; розрахунки надані Позивачсем не підтверджують розмір заборгованості, тому що не відповідають умовам наданих копій договору та вимогам законодавства; заперечує щодо нарахування процентів, пені та інших платежів за порушення строків повернення кредиту під час карантину та воєнного стану. У зв`язку з вищевикладеним просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. 03.11.20225 через "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій заперечує щодо викладеного у Відзив із огляду на таке. При подачі позовної заяви додано Відомості щодо ідентифікації відповідача через систему Bank ID. Відтак, від центрального вузла системи BankID Національного банку України були отримані зокрема дані, які однозначно ідентифікують відповідача. Заперечуючи про належність проведення ідентифікації відповідач не підтвердив це відповідними засобами доказування. Відповідач підтвердив факт ознайомлення зі змістом кредитного договору та погодився на відповідні умови кредитування. Також, відповідачем не було надано відомостей щодо оскарження умов кредитного договору у судовому порядку. Щодо видачі коштів відповідачу, то до суду було надано електронні докази в паперовій формі (роздруківка тексту заявки кредитного договору №23.04.2024-100003581, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцент) кредитного договору №23.04.2024-100003581), підписані одноразовим ідентифікатором «E284», які містить номер особистого електронного платіжного засобу Відповідача, а саме: [NUMBER]..Таким чином, електронний платіжний засіб відповідач зазначав самостійно в системі, інша інформація щодо рахунку відповідача у позивача відсутня, оскільки зазначена інформація є банківською таємницею якою володіє виключно Банк-емітент картки. Сторона позивача наголошує, що зазначаючи у відзиві про відсутність доказів перерахування кредитних коштів, відповідач не надав до суду виписки по рахунках відповідача в банківських установах, у тому числі по рахунку [NUMBER]., який відповідач зазначив в договорі, як номер особистого платіжного засобу, на спростування доказів, наданих стороною позивача. Відтак, відповідач заперечуючи факт отримання грошових коштів, не надав виписку з банку про наявні чи відсутні банківські рахунки, інформацію про рух коштів за спірний період по цим рахункам. Щодо відповідності процентної ставки кредитного договору до норм чинного законодавства, то зазначає що закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" набув чинності 24.12.2023. Отже, денна процентна ставка у 1.35% є застосованою та законною для договорів, укладених до 20 серпня 2024 року, при цьому кредитний договір 23.04.2024-100003581 був укладений 23.04.2024 р. Щодо розрахунку заборгованості, то зазначає, що оскільки ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі. Щодо комісії, то за відсутності доказів оскарження відповідачем умови договору щодо встановлення комісії, відсутні підстави для відмови у стягненні вказаного платежу з відповідача. Щодо неустойки, то вважає що остання є провомірною та підлягає стягненню з Відповідача. У зв`язку з викладеним просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 06.11.2025 року, що занесена до протоколу судових засідань, зобов`язано надати Відповідачем виписку з банківського рахунку № [NUMBER] за період з 20.04.2024 по 01.05.2024 на наступне засідання. 24.02.2025 року Відповідач надав до суду виписку з АТ "Універсал Банк" по картці [NUMBER] за період з 20.04.2024 по 01.05.2024. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у останнє судове засідання не з`явився, надав відзив на позов, виписку по рахунку. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, 23.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 23.04.2024-1000003581, згідно з яким позичальник отримала кредит у розмірі 4 500 грн. 00 коп. строком на 70 днів з дати його надання. Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Відповідачем електронним цифровим підписом підписано, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 4 500 грн. 00 коп., отже акцептовано умови Договору. Відповідачем під час укладання кредитного договору пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Судом встановлено, що Пропозиція про укладення Кредитного договору (оферта) (Кредитної лінії), Заявка Кредитного договору № 23.04.2024-1000003581 (Кредитної лінії), Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (Акцепт) Кредитного договору № 23.04.2024-1000003581 (Кредитної лінії), Інформаційне повідомлення позичальника підписані відповідачем [PERSON] з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Е 284. Підписанням відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. Згідно Квитанції іpay.ua №2453654253 від 23.04.2024 о 23:07 на картковий рахунок № [NUMBER] було перераховано 4 500 грн. Призначення: видача за договором кредиту № 23.04.2024-100003581. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 23.04.2024-100003581 від 23.04.2024 року, заборгованість [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) по кредитному договору № 23.04.2024-100003581 від 23.04.2024 складає: 4 500,00 грн. основний борг; 4 252,50 грн. проценти; 675,00 грн. комісія; 2 115,00 грн. неустойка. Разом 11 542,50 грн. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Із змісту статей 1054, 1055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до статей 549 - 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Щодо заперечень Відповідача, що на його рахунок не було перераховано кошти, Відповідачем було надано до суду довідку про рух коштів по карті, та зарахування від ТОВ "Споживчий центр" за період з 20.04.2024 по 01.05.2024. Однак, як встановлено з наданої виписки АТ "Універсал Банк" наданої до суду Відповідачем, номер картки на яку було здійснено переказ, та номер картки по якому надано виписку не співпадають, а отже суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно був укладений договір про надання кредитних коштів. З огляду на вказане, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] 230.4.2024 року був укладений кредитний договір № 23.04.2024-100003581 підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора Е284), позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, відповідач [PERSON] не виконав свої кредитні зобов`язання щодо повернення коштів, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за основним боргом в розмірі 4 500 грн. 00 коп. та процентами в розмірі 4 252 грн. 50 коп. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки та комісії, то суд приходить до наступного. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки, [PERSON] укладав Кредитний договір № 23.04.2024-100003581 з ТОВ "Споживчий центр" 23.04.2024 р, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена до 04.05.2026 р, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України комісія в розмірі 675 грн. 00 коп., та неустойка в розмірі 2 115,00 грн. не підлягають стягненню з відповідача, а підлягають списанню позивачем. А тому, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість в розмірі 8 752 грн. 50 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4 500 грн. 00 коп. та процентам в розмірі 4 252 грн. 50 коп. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп., з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № СЦ00014077 від 05 травня 2025 року. Таким чином, оскільки, позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» задоволено частково на суму 8 752 грн. 50 коп. то з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 836 грн. 86 коп. (8 752,50*2 422,40/11 542,50) На підставі наведеного,

Outcome: partial