Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 06.09.2008 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1134. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 06.09.2008 сторони зареєстрували шлюб у міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1134. Під час шлюбу в сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Подружнє життя сторін не склалося, так як вони різні за характерами та звичками люди, мають різні погляди на життя. Сторони не підтримають подружній відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Шлюб має формальний характер. Позивачка в позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи в суді, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від нього на адресу суду не надходило. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 06.09.2008 сторони зареєстрували шлюб у міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1134, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Під час шлюбу в сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та довідкою про місце проживання №19 від 25.05.2025 виданою ОСББ "Дюківська-8". Подружнє життя сторін не склалося, так як вони різні за характерами та звичками люди, мають різні погляди на життя. Сторони не підтримають подружній відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Шлюб має формальний характер. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з засад сімейного законодавства, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Враховуючи те, що позивачка не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки її позиція щодо бажання розірвати шлюб є категоричною, а також зважаючи на відсутність спору щодо місця проживання дитини, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу та наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу. Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка виявила бажання залишити прізвище набуте в шлюбі.

Outcome: approved