Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

АТ «ОТП Банк» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 15 705,95 грн та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20.11.2023 між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № 0015/980/2750401/23. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. У зв`язку з цим станом на 28.10.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 15 705,95 грн, що складається з: - 6 017,36 грн - непрострочене тіло кредиту; - 83,23 грн - сума непрострочених відсотків; - 9 279,04 грн - прострочене тіло кредиту; - 326,32 грн - прострочені відсотки по договору. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28 листопада 2025 року відкрито провадження у справі. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження). Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, було надано строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 20.11.2023 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] підписано заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0015/980/2750401/23, на підставі якої АТ «ОТП Банк» відкрив поточний (картковий) рахунок № [NUMBER] та надав електронну картку MC Debit PayPass. Відповідно до умов заяви-анкети, клієнт перед оформленням електронної платіжної картки підтвердив та погодився із всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, які є невід' ємною частиною даної заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк». Перед укладенням Заяви-анкети банк надав клієнту в повному об`ємі інформацію, зазначену в ст. 30 ЗУ «Про платіжні послуги», ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», в тому числі шляхом надання клієнту доступу до такої інформації на офіційному сайті банку. Факт надання АТ «ОТП Банк» кредиту відповідачу у вигляді встановлення кредитного ліміту підтверджується звітом-рахунком за період з 20.11.2023 по 06.08.2025. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого АТ «ОТП Банк», заборгованість відповідача за кредитним договором № 0015/980/2750401/23 від 20.11.2023 становить 15 709,83 грн. Разом з тим, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 15 705,95 грн. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований, доказів повного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором суду не надано. 27.08.2025 представник АТ «ОТП Банк» звернувся до [PERSON] із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № 0015/980/2750401/23 від 20.11.2023. Згідно з висновками щодо застосування норм права, викладених в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже, наявний у матеріалах справи розрахунок кредитної заборгованості відповідача та виписки з його рахунків є належними доказами наявності заборгованості позичальника. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи, що на підставі наданих позивачем доказів установлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved