Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, проте в подальшому шлюб між ними було розірвано. Вона зареєструвала новий шлюб та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . У них з відповідачем є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . На даний час їх дитина досягла повноліття. До 18 років аліменти на утримання дитини стягувалися на підставі судового рішення, проте після досягнення дитиною повноліття, сплата аліментів припинилась. В даний час їх син навчається у Вінницькому фаховому коледжі будівництва, архітектури та дизайну, денна форма навчання, термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027. Повнолітній син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, тому вона бажає скористатись своїм правом на подання даного позову за місцем своєї реєстрації до Бершадського районного суду Вінницької області. Утриманням повнолітньої дитини після досягнення повноліття займається лише вона, оплачує харчування дитини, витрати на проїзд, витрати на придбання одягу та взуття, придбання необхідних книг та канцелярських товарів. На даний час їх син [PERSON] є повнолітнім, однак навчається на денній формі навчання, а тому не має змоги влаштуватись на роботу та мати самостійний заробіток через постійну зайнятість у навчальному процесі і тому потребує матеріальної допомоги до моменту закінчення навчання. Відповідач після досягнення сином повноліття, йому не допомагає, чим ставить його в скрутне матеріальне становище. Відповідач отримує регулярний дохід, проте відмовляється повідомляти про своє точне місце роботи та розмір отриманого доходу. Крім того, він є особою молодого працездатного віку та має змогу утримувати свою повнолітню дитину. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх доходів щомісяця, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення 23 річного віку. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого він заперечує проти позову, оскільки вимоги позивача викладені в позові є безпідставними та необґрунтованими, що не підлягають задоволенню (або підлягають лише частковому задоволенню у мінімальному розмірі). Його син [PERSON] навчається на бюджетній (безоплатній) основі та можливо отримує стипендію. Всі потреби які сам не може забезпечити покриваються і позивачкою і ним (відповідачем) рівноцінно. Позивачкою не надано належних доказів того, що син потребує матеріальної допомоги у заявленому розмірі. Не надано розрахунків витрат на гуртожиток, харчування чи навчання. Факт навчання сам по собі не є безумовним доказом нужденності. Крім того, син є повнолітнім та працездатним, а отже має можливість самостійно отримувати дохід у вільний від навчання час. Просить позов залишити без задоволення через недоведеність потреби сина у допомозі та неможливість батька її надавати у заявленому розмірі. Позивачка [PERSON] надала заяву, в якій змінила розмір позовних вимог та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина до закінчення ним навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно. Просить розглянути справу в її відсутність, проводити судове засідання без фіксації технічними засобами. Відповідач [PERSON] надав заяву, в якій змінені позовні вимоги про стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. визнає, просить розглянути справу без його участі. З врахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане виконкомом Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Позивачка [PERSON] та повнолітній син сторін [PERSON] зареєстровані за однією адресою, що підтверджується довідкою Бершадської міської ради № 2193 від 17.12.2025. Відповідно до довідки директора Відокремленого структурного підрозділу Вінницького фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну Київського національного університету будівництва і архітектури [PERSON] № 1001/25 від 15.12.2025, [PERSON] дійсно навчається у Відокремленому структурному підрозділі Вінницького фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну Київського національного університету будівництва і архітектури на ІІІ курсі в групі 31-Б за спеціальністю 192 "Будівництво та цивільна інженерія". Форма навчання - денна. Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом встановлено, що син сторін [PERSON] досяг повноліття, однак не досяг 23 років, навчається стаціонарно, потребує утримання не лише від матері, а також від батька. Ст. 200 СК України визначає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене та беручи до уваги, що утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе позивачка, з огляду на те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, не має можливості працювати та заробляти кошти на своє утримання. Відповідач є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу, позов визнав, а тому суд прийшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивачки на утримання повнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 1331,20 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів. На підставі ст. 182, 198-200 СК України,

Outcome: approved