Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача 11 лютого 2026 року представник позивача Колкового Анатолія Євгеновича адвокат АО «Галицька правнича група» Фрей Андріан Васильович звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Представник позивача обґрунтував позов тим, що 28 серпня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Шлюб зареєстровано Радехівським відділом реєстрації актів громадянського стану РУЮ Львівської області 28 серпня 2003 року, про що складено відповідний актовий запис №50. Із вказаного Свідоцтва про шлюб видно, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 серпня 2003 року та після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище: чоловіку - [PERSON] та дружині - [PERSON] . У шлюбі в подружжя народилася одна дитина, яка на момент подачі цієї позовної заяви є повнолітньою. На даний час виникли обґрунтовані причини, які спонукають Позивача наполягати на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя з Відповідачем, як подружжя неможливе та збереження шлюбу суперечитиме їх спільним інтересам, а саме: Позивач не має наміру зберегти шлюб. У подружжя відсутнє почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Вони з Відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, не ведуть спільного господарства, що стає підґрунтям суперечок та сварок, які переходять в скандали, особисті образи одне одного. Через таке постійне непорозуміння - примирення між подружжям не можливе, як і збереження самого шлюбу. Оскільки шлюбні відносини між подружжям остаточно припинилися - підстав для їх відновлення немає, що відображається у відсутності порозуміння між ними та відсутності ознак сім`ї. Позивач та Відповідач проживають окремо один від одного вже довгий час. Таким чином, протягом значного проміжку часу у Позивача з Відповідачем шлюб носить лише формальний характер, сім`я фактично розпалася, у зв`язку з чим виникла необхідність юридичному оформленні їх розлучення. Повідомляє Суд, що Відповідач ухиляється від спільного звернення в орган РАЦС, ігнорує Позивача, а тому останній змушений звернутись з даною позовною заявою про розірвання шлюбу в суд (а.с.3-5). Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі Своєю ухвалою від 16 лютого 2026 року суддя прийняла до розгляду позовну заяву та відкрила провадження у справі, ухвалила здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначила судове засідання (а.с.1-2). 10.03.2026 до суду поступила заява представника позивача [PERSON] , у якій він зазначив, що не має можливості прибути у судове засідання, просив розглянути справу без його участі та участі позивача [PERSON] . Позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує ( а. с. 23-24). Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула. Подала до суду заву, в якій просить розгляд справи здійснювати у її відсутності, позовні вимоги визнає та наполягає на ухваленні судом рішення про задоволення позову (а. с.19-22). Відповідно до частини третьої статті 211 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони. На підставі ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та розглядає справу на підставі представлених суду доказів. Установлені судом фактичні обставини справи 28 серпня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Радехівським відділом реєстрації актів громадянського стану РУЮ Львівської області 28 серпня 2003 року, про що складено відповідний актовий запис №50, та після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище: чоловіку - [PERSON] та дружині [PERSON] (а.с.7). У шлюбі в подружжя народилася одна дитина, яка на момент подачі цієї позовної заяви є повнолітньою. Сторони шлюбні відносини не підтримують. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що свідчить про остаточний розпад сім`ї. Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем. Позиція суду Згідно із статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів та висновки суду Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. На підставі ст. 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. З огляду на частину другу статті 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивач скористався таким правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, які спонукають позивача [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Щодо розподілу судових витрат Враховуючи клопотанням позивача, суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Outcome: approved