Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

ТОВ"СВЕА ФІНАНС" звернулося до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 8074066 від 11.07.2024. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.07.2024 [PERSON] уклав із ТОВ «Авентус Україна» договір про надання споживчого кредиту № 8074066 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Авентус Україна» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 дні (-в), стандартна процентна ставка становить 1,50% на день. Договором передбачено періодичність сплати відсотків:кожні 30 дні (-в). ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Згодом Позичальник звернувся до ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» шляхом вчинення дій в відповідному розділі ІТС Товариства і ініціював укладення додаткової угоди про внесення змін до Договору про надання споживчого кредиту №8074066 в частині збільшення суми кредиту на 1700,00 грн. Товариство задовольнило даний запит і направило [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Додаткову угоду до Договору про надання споживчого кредиту№ 8074066 у вигляді розміщення в особистому кабінеті Позичальника на сайті повного тексту даної додаткової угоди, яку Позичальник також акцептував у той самий спосіб, що і основний договір (шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»). ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за Додатковою угодою до Договору про надання споживчого кредиту №8074066 також виконало, та надало позичальнику додаткові грошові кошти у розмірі 1700,00 грн. шляхом їх перерахування 26.07.2024 09:21:13 на картку позичальника № [NUMBER] . Таким чином Позичальником було отримано кредит в загальній сумі 11700,00 грн двома переказами. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи періодичні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи періодичні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 10.06.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ "СВЕА ФІНАНС" укладено договір факторингу № 01.02-12/25, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ "СВЕА ФІНАНС" за плату належні йому права вимоги до відповідача. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-12/25, ТОВ "СВЕА ФІНАНС" набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором № 8074066 в сумі 32584,50 грн, з яких: 11700 грн - заборгованість по тілу кредиту; 20884,50 грн заборгованість по відсотках. У зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 8074066 від 11.07.2024 в розмірі 32584,50 грн, а також стягнути понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судові засідання 13.02.2026 та 04.03.2026 не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належно шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації. Судові повістки повернуті до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні ... відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, [PERSON] є належно повідомленим про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзив на позовну заяву не надав. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 31.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 23.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 04.03.2026 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 11.07.2024 [PERSON] уклав із ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» договір про надання споживчого кредиту № 8074066, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 10000 грн (п.1.3.); строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п.1.4.). Тип процентної ставки фіксована (п.1.5). Стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах стоку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору (п.1.5.1.). Знижена процентна ставка 1,425 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 10.08.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки (п.1.5.2.). Загальні витрати а дату укладення Договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 54000,00 грн (п.1.8.1.), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 53775,00 грн (п.1.8.1.). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9089,90% річних (п.1.9.1.), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 8564,92% річних (п.1.9.2.). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 64000,00 грн (п.1.10.1.), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 63775,00 грн (п.1.10.2.). Кредитні кошти надаються позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] (п.2.1.). Згідно графіку платежів погашення здійснюються кожні 30 днів в сумі 4500 грн, останній платіж 06.07.2025 в сумі 14500 грн. Договір підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором [NUMBER] , паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором GN9265 (а.с. 9-19,20-22). 26.07.2024 [PERSON] уклав із ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" додаткову угоду до договору про надання споживчого кредиту № 8074066 від 11.07.2024, згідно умов якого сторони домовились збільшити суму кредиту на 1700 грн, в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до Договору: 1.1. Викласти п.1.3. Договору в новій редакції: «1.3. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 11700 гривень. Тип кредиту кредит.» 1.2. Викласти Додаток №1 до Договору в новій редакції, що додається. 1.3. Враховуючи збільшення загальної суми кредиту, Сторони також визначають, що на момент укладення цієї Додаткової угоди: Денна процентна ставка складе: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1.5% в день. (Розрахунок (62797,50 грн / 11700 грн ) / 360 дн. ? 100 % = 1.5 % в день. За стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1,49% в день. (Розрахунок: (62 553,38 грн. / 11700,00 грн. )/ 360 дн. * 100% = 1,49% в день). Загальні витрати зазначені в Договорі на дату його укладання, збільшаться та складуть: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 62797,50 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 62553,38 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка зазначена в Договорі на дату його укладання, складе: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9 165,62% річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 8 659,50% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту зазначена в Договорі на дату його укладення, збільшиться та складе: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 74497,50 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 74253,38 грн. Обчислення денної ставки, орієнтовної реальної річної ставки, загальних витрат та орієнтовної загальної вартості кредиту базуються на припущені, що Договір залишається дійсним протягом погодженого строку, Товариство та Споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі, а всі вищезазначені показники, в тому числі строк кредиту для визначення денної ставки, обраховуються з моменту укладення Договору до закінчення погодженого строку кредиту. 2. Надання частини кредиту у сумі, на яку збільшено загальний розмір кредиту здійснюється за платіжними реквізитами, вказаними в п.2.1 Договору. Дата надання частини кредиту: 26.07.2024 або 27.07.2024. Додаткова угода підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором С3773, паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором MQ4540 (а.с. 23-25, 26-27). Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Листом ТОВ "Пейтек" підтверджено успішне перерахування коштів на платіжну карту клієнта від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 11.07.2024 11:00:12 на суму 10000 грн. Зарахування на картку, маска картки [NUMBER] (а.с.47). Листом ТОВ "Пейтек" підтверджено успішне перерахування коштів на платіжну карту клієнта від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 26.07.2024 09:21:13 на суму 1700 грн. Зарахування на картку, маска картки [NUMBER] (а.с.48). Жодних доказів на спростування наведеної обставини відповідачем не надано. 10.06.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ "СВЕА ФІНАНС" укладено договір факторингу № 01.02-12/25, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ "СВЕА ФІНАНС" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників (а.с.49-61). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 01.02-12/25 від 10.06.2025, ТОВ"СВЕА ФІНАНС" набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 8074066 в сумі 32584,50 грн, з яких: 11700 грн - сума основного боргу за кредитом; 20884,50 грн - сума нарахованих процентів (а.с.62). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 8074066 від 11.07.2024, відповідач 29.08.2024 сплатив 4882,50 грн процентів; 23.09.2024 7722,01 грн процентів та 5850 грн штрафу; 10.10.2024 - 2983 грн процентів (а.с.40-46). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Законом України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення договорів в мережі, процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється часткового або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Відсутність реального і своєчасного виконання зобов`язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У даному випадку строк дії договору про надання споживчого кредиту № 8074066 закінчився 06.07.2025, проценти відповідачу нараховано по 06.02.2025. При цьому суд не погоджується із розміром нарахованих процентів з огляду на наступне. Підпунктом 6 пункту 5 Закону України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон № 3498-IX) стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, згідно з максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Закон України № 3498-XI набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна процентна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%. Розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, однак вони повинні узгоджуватися із нормами Закону. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498-XI встановлено, що дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Відповідно до п. 1-2, 2-4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту, загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом, загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Відповідно до ч. 4 ст. 8 зазначеного Закону денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t х 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Разом з тим, за умовами договору про надання споживчого кредиту № 8074066 від 11.07.2024 денна процентна ставка становить 1,5%. Враховуючи, що кредитний договір було укладено 26.07.2024, тобто, після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», умови укладеного між сторонами договору, щодо встановлення денної процентної ставки 1,5% протягом всього строку дії договору відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними. Отже, нарахування процентів за період строку кредитування здійснено всупереч вимог ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» за умовами договору, які є нікчемними. Таким чином, кредитор нарахував щоденні проценти в заявленому розмірі безпідставно, оскільки такий розмір був законодавчо обмежений до 1% (з 11.07.2024 по 25.07.2024 - 100 грн, з 26.07.2024 - 117 грн) та включав витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, а саме витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Отже, нарахована заборгованість за загальними витратами за споживчим кредитом відповідно до законодавчо обмеженого розміру денної процентної ставки підлягає перерахунку. Загальні витрати за договором про надання споживчого кредиту № 8074066 від 11.07.2024, які включають доходи кредитодавця у вигляді процентів за нарахований період (з 11.07.2024 по 06.02.2025), відповідно до законодавчо обмеженого розміру денної процентної ставки становлять: 24432 грн, при розрахунку за формулою ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ?100% (1=(1500/10000)/15х100%; 1=(22932/11700)/196х100%). Відповідачем за договором про надання споживчого кредиту № 8074066 від 11.07.2024 сплачено загальну суму 21438,01 грн, яка була розподілена наступним чином: 15588,01 грн проценти та 5850 грн штраф. Щодо нарахування штрафів, суд зауважує наступне. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Тобто, в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань. Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 910/10901/23, який, відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, застосовується судом під час ухвалення судового рішення у подібній справі. Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір. Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому продовжено до теперішнього часу. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що хоча умовами кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником штрафу, що нараховується за кожен випадок порушення (невиконання/неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком дати платежів незалежно від суми виконаного/неналежно виконаного зобов`язання, проте п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальники у період воєнного стану звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях. Отже, суд приходить до висновку про неправомірність нарахування штрафу відповідачу та зарахування 5850 грн на погашення штрафів, у зв`язку із чим зазначена сума маю бути зарахована у рахунок сплачених процентів. Виходячи з наведеного, заборгованість відповідача за процентами за кредитним договором, яка підлягає стягненню, становить 2993,99 грн (24432-21438,01). Щодо заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту), вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача як така, що знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1091,53 грн - понесені витрати на судовий збір, сплачені останнім при подачі позову до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial