Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Шавров Ігор Ігорович, звернулася до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 06.07.2024 року зареєстрований Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 1097. В обґрунтування позову посилається на те, що між сторонами укладено шлюб, під час перебування у шлюбі дітей не народилось. Позивач вказує, що одруження виявилось невдалим, останні роки постійно виникають сварки, які стали результатом різних поглядів на життя. На даний час подружні відносини припинились, спільного господарства не ведуть. Причиною розладу сімейних відносин стала різниця характерів , відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння та довіри. Кожен має протилежні погляди на життя, шлюб та сімейні обов`язки. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді Сумського районного суду Сумської області цивільну справу №587/5825/25 (провадження №2/587/1671/25) за позовною заявою [PERSON] ( [ADDRESS] ) до [PERSON] (адреса ВПО: [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу направлено за підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 53). Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.01.2026 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без руху. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.01.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. Позивач в судове засідання 04.03.2026 року не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. При цьому, 16.02.2026 та 03.03.2026 представник позивача подав до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без участі позивача та її представника. Враховуючи вищевказане, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст. 211 ЦПК України. Відповідач у судове засідання 04.03.2026 року повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав. Так, за місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками та повістки, при цьому конверт з вкладенням повернувся з відміткою "за зпкінченням встановленого терміну зберігання". Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За приписами ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи наведене а також те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 06.07.2024 року у Дарницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що складено відповідний актовий запис №1097. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого 06.07.2024 року. Також до позову додано копію паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] №006758340 від 20.09.2021 року та копію паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] №005938572 від 05.04.2021 року. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги, викладені позивачем у позовній заяві обставини, що останні роки між сторонами постійно виникають сварки, які стали результатом різних поглядів на життя. На даний час подружні відносини припинились, спільного господарства не ведуть. Причиною розладу сімейних відносин стала різниця характерів , відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння та довіри. Кожен має протилежні погляди на життя, шлюб та сімейні обов`язки. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. У відповідності до вимог ст. ст. 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 969,00 грн. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 76-81, 137, 141, 142, 247, 263-265, 280-283, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved