Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

У вересня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 24 серпня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» уклало з [PERSON] кредитний договір №8219084, за яким ТОВ «Аванс Кредит» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 5000 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом визначеного терміну повернути суму кредиту та сплатити відсотки за його користуванням. ТОВ «Аванс Кредит» виконало своє зобов`язання за договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 гривень. Згодом між сторонами було укладено додаткову угоду, відповідно до якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 5000,00 грн. та ТОВ «Аванс Кредит» було знову перераховано на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 5000 гривень. Відповідач неналежним чином виконував грошове зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість за кредитним договором №8219084 у загальному розмірі 26795,40 гривень. В подальшому, на підставі договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Крім того, 07 жовтня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №73437817. За яким ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалось надати [PERSON] позику у розмірі 4000 гривень, а відповідач зобов`язався протягом 30 днів повернути вказану суму та сплатити відсотки за користування нею у розмірі 0,250 % процентної ставки від суми позики за кожний день користування грошовими коштами. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало своє зобов`язання за договором позики та надало [PERSON] грошові кошти у вказаному розмірі. Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 12892,00 грн. В подальшому, на підставі договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 01 грудня 2025 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, витребувано від АТ КБ «Приват банк»: інформацію щодо належності [PERSON] карткового рахунку № [NUMBER] ; виписку по рахунку за номером картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] за період з 24.08.2024 по 01.09.2024 з інформацією щодо призначення платежу і джерело надходження коштів. Витребувано від АТ «Універсал банк»: інформацію щодо належності [PERSON] карткового рахунку N? [NUMBER] ; виписку по рахунку за номером картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] за період з 07.10.2024 по 12.10.2024 з інформацією щодо призначення платежу і джерело надходження коштів. Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 24 серпня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» уклало з [PERSON] договір про надання коштів про надання споживчого кредиту №8219024. За яким ТОВ «Аванс Кредит» зобов`язалось надати [PERSON] кредит у розмірі 5000 гривень, а відповідач зобов`язався протягом 360 днів повернути вказану суму та сплатити відсотки за користування нею у розмірі 1 % на добу. 27 серпня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору №8219024, відповідно до умов якого сторони домовились збільшити суму кредиту на 5000,00 грн. ТОВ «Аванс Кредит» виконало своє зобов`язання за договорами та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000 грн., що підтверджується рухом коштів по картці від 29.12.2025 року, наданою АТ КБ «ПриватБанк». Згідно розрахунку заборгованості наданої позивачем у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 26795,40 гривень, що складається: з суми заборгованості за основною сумою боргу 9907,00 гривень, суми заборгованості за відсотками 11888,40 гривень та 5000,00 гривень сума заборгованості за пенею, штрафом. 07 жовтня 2024 року ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» уклало з [PERSON] договір позики №73437817. За яким ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» зобов`язалось надати [PERSON] кредит у розмірі 4000 гривень, а відповідач зобов`язався протягом 30 днів повернути вказану суму та сплатити відсотки за користування нею у розмірі 0,250 % на добу. ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 4000 грн., що підтверджується рухом коштів по картці від 03.02.2026 року, наданою АТ «Універсал Банк». Згідно розрахунку заборгованості наданої позивачем у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 12892,00 гривень, що складається: з суми заборгованості за основною сумою боргу 4000,00 гривень, суми заборгованості за відсотками 300,00 гривень, 7992 сума заборгованості за пенею, комісія 600 грн.. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно правил ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеними договорами не виконав, у передбачені в договорах строки кошти не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основними зобов`язаннями та відсотками, у загальному розмірі 26 691,40 грн., що складається: 9907,00 грн. за тілом кредиту та 11888,40 відсотків, за кредитним договором №8219024 та 4000,00 грн. за тілом кредиту та 300,00 відсотків, за кредитним договором №73437817. 06 червня 2025 року ТОВ «Аванс Кредит» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу №06062025. 14 червня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу №14/06/21. Згідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналізуючи договір факторингу № 06062025 від 06 червня 2025 року, акт прийому-передачі реєстру боржників від 06 червня 2025 року, витяг з реєстру боржників до договору факторингу №06062025 від 06 червня 2025 року, договір факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, додаткову угоду №2 від 28 липня 2021 року до договору факторингу № 14/06/21, додаткову угоду №48 від 21 лютого 2025 року до договору факторингу № 14/06/21, акт прийому-передачі реєстру боржників від №44 від 21 лютого 2025 року, витяг з реєстру боржників №44 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року. Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору позики між ТОВ «Аванс Кредит», ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем. Вказані підприємства, правонаступником яких у зобов`язанні є ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», належним чином виконували свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договорами. Враховуючи вказане та беручи до уваги те, що відповідач взятих на себе зобов`язань в строки, передбачені кредитними договорами не виконав, тому заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками є обґрунтованою. Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту та відсотками по вказаних догодах становить 26691,40 грн., і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача комісії за договором №73437817 від 07.10.2024 у розмірі 600,00 грн., суд зазначає, Відповідно до ч. ч. 1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних кредитів» фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано. Разом із тим, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід. Отже, умови договору про нарахування позивачем комісії при видачі кредиту є нікчемними, а відтак, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача комісії належить відмовити. Поряд із цим, відповідно до п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час. Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану за кредитним договором №8219024 від 24.08.2024 нараховано до сплати неустойку в розмірі 5000,00 грн., від сплати якої позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд робить висновок про відсутність правових підстав для стягнення такої неустойки. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. Позов задоволений частково. Тому, з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2202,97 гривень, пропорційно розміру задоволених позовних вимог 72,70%. На підставі викладеного і

Outcome: partial