Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

06 грудня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більш десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стислий виклад позиції позивача Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 22 січня 2005 року було укладено шлюб. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, їх спільна з відповідачем неповнолітня донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час в провадженні Білгород Дністровського міськрайонного суду перебуває справа щодо розірвання шлюбу. Відповідач є працездатною людиною, має сплачувати аліменти, проти ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, тому вона і звернулася з вказаним позовом до суду. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 11 грудня 2024 року Ухвалою судді Білгород Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін та вона призначена до судового розгляду по сутті. 04 лютого 2025 року заочним рішенням суду позовні вимоги позивача були задоволені. Не погоджуючись з заочним рішенням суду представник відповідача 17.04.2025 звернувся з заявою про перегляд заочного рішення, в який зазначив, що не отримував жодних повісток суду, вважав, що судом не було вжито усі заходи щодо належного оповіщення відповідача, як сторони по справі. 02 травня 2025 року Ухвалою суду, заочне рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду було скасоване та справа призначена до судового розгляду по сутті з викликом, повідомленням сторін. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити, зазначивши, що відповідач повинний пам`ятати, що в нього є діти та треба надавати допомогу. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд винести законне та обґрунтоване рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно між позивачем та відповідачем 22 січня 2005 року був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с. 8) Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . (а.с. 7) Неповнолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утримання, що не заперечується сторонами. В своєму позові позивач зазначає, що відповідач є працездатною людиною та може надавати допомогу на утримання своїх малолітній дочки. Вказані ствердження позивача не спростовані відповідачем та він не скористався своїм правом щодо надання відзиву на позовні вимоги позивача. Представник відповідача просив суд винести законе та обґрунтоване рішення. Нормативне обґрунтування. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оцінка аргументів сторін, висновки суду. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги, що чинним законодавством чітко передбачений розмір аліментів, що вираховується від заробітку /доходу/ платника аліментів, виходячи з кількості дітей, прийнявши до уваги матеріальне становище платника аліментів, вікову категорію дитини, її потреби, не надання відповідачем доказів не можливості сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ [PERSON] , щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 06 грудня 2024 року і до досягнення повнолітня дитини [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] включно, а тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментівє обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу до суду позовної заяви про стягнення аліментів, в зв`язку з обґрунтованістю її позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved