Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до Покровського міського суду Дніпропетровської області із вказаним вище позовом посилаючись на наступні обставини. 20.02.2022 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №103614153 на суму 19 500,00 грн. 28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. 30.10.2023 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 30/1023-01. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Оскільки відповідач не належним чином виконував взяті на себе кредитні зобов`язання, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором, становить 24 238,50 грн., з яких: 19 500,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 4 738,50 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Наведене стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Згідно відзиву на позовну заяву, заперечень на відповідь на відзив, додаткових пояснень відповідач та її представник не погоджуються з заявленими позовними вимогами, вважають їх незаконними та необґрунтованими. Вважають, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ «ФК «ЕЙС». Також, позивач повинен надати докази оплати на кожному етапі відступлення право вимоги , на які він посидається в свєму позові. Разом з тим позивачем не надано докази оплати на кожному етапі відступлення право вимоги, на які він посидається в свєму позові щодо розміру нарахованої заборгованості. Крім того, представник відповідача зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості наданого первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС здійснювалися додаткові незаконні нарахування процентів. Відповідно до розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 05.05.2022 року , розмір нарахованої заборгованості за тілом кредиту та за процентами станом на 04.05.2022 року складав 20 141,55 грн., Станом на 05.05.2022 року первісним кредитором додатково нараховані проценти на суму 31,20 грн., таким чином станом на 05.05.2022 року загальна заборгованість за процентами за користування кредитним коштами складає 672,75 грн. , які відповідно до розрахунку наданого первісним кредитором були сплачені в розмірі також 672, 75 грн. та погашено тіло кредиту на суму 19500 грн. Тому, відповідно до зазначеного розрахунку заборгованості, в ньому станом на 05.05.2022 року вже не значиться заборгованість за кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості наданого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», він станом на 05.05.2022 року зазначає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 19500 грн., заборгованість про процентам в розмірі 672,75 грн., які були погашені первісному кредиторі відповідно до його розрахунку та зазначає загальну заборгованість за кредитом на суму 20 172,75 грн. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», починаючі з 06.05.2022 року, грубо порушуючи усі вимоги діючого законодавства здійснював щоденно додаткове нарахування процентів по 15.05.2022 року у розмірі 31,20 грн., а починаючи з 16.05.2022 року по 19.06.2022 року у розмірі 107,25 грн. Таким чином ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», станом на 19.06.2022 року незаконно та безпідставно штучно збільшив заборгованість на суму вже 24 238,50 грн. Відповідно до наданого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» розрахунку заборгованості, 30.10.2022 було сплачено тіло кредиту в розмірі 19500 грн. та нараховані проценти в розмірі 4738,50 грн. Тому, відповідно до зазначеного розрахунку заборгованості , в ньому станом на 30.10.2022 вже не значиться заборгованість за кредитом. З огляду на предмет позову, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів, а також враховуючи відсутність жодних процесуальних ускладнень , оскільки справа розглядається у спрощеному провадженні, часу витраченого на виконання одного позову невеликої складності, вважають, що витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. явно не пропорційні до предмета спору в розумінні ч. 3 ст. 141 ЦПК України. Представником позивача надані додаткові пояснення по справі, відповідно до яких останній вказав, що згідно п. 4.1. Договору факторингу 1, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора у день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Отже, передача прав вимоги до боржників здійснюється на підставі Реєстрів прав вимоги, що містять перелік конкретних прав вимоги, а не у день укладення Договору факторингу 1. 05.05.2022 Первинний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» підписали Реєстр прав вимоги № 175 до Договору факторингу 1, відповідно до якого останній набув право вимоги до Відповідача на загальну суму 20 172,75 грн. Даний факт свідчить про те, що відступлення права вимоги здійснювалося не щодо майбутніх чи умовних зобов`язань, а конкретного, дійсного та чинного на той момент зобов`язання Відповідача перед Первинним кредитором. Таким чином, перехід права вимоги був спрямований на фактично існуюче зобов`язання, що підтверджує реальність предмета передачі та узгоджується з вимогами чинного законодавства щодо допустимості та правомірності відступлення права вимоги. Отже, факт підписання Реєстру прав вимог після укладення Кредитного договору, виключає сумніви щодо наявності у Первинного кредитора прав, які могли бути передані Фактору, та підтверджує, що перехід прав вимоги відбувся на законних підставах і в межах чинного договірного регулювання. Щодо переходу прав вимоги за Договором факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 30.10.2023 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС укладено Договір факторингу № 30/1023-01. Розділом 2 Договору факторингу 2 визначено, що ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 1.3 Договору факторингу 2, під правом вимоги розуміється всі права ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Як положення національного законодавства України, так і висновки Великої Палати Верховного Суду, а також висловлювання суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, чітко підтверджують той факт, що за спірними Договорами факторингу до Товариства могли перейти права вимоги за Кредитним договором грошові права вимоги до Скаржника, які виникли після укладення Договорів факторингу. Отже, виходячи із сутності Договорів факторингу, їх предметом є не відступлення права вимоги за конкретним договором, а передання Фактору прав вимоги, перелік яких наведений у відповідних Реєстрах прав вимоги. Таким чином, сторони визначили механізм відступлення прав вимоги як щодо зобов`язань, які існували на момент укладення договору, так і щодо зобов`язань, що можуть виникати в подальшому, із закріпленням їх передачі у наступних Реєстрах прав вимоги, що цілком відповідає змісту та правовій природі договору факторингу. Таким чином, кожна із сторін Договорів факторингу на всіх етапах переходу прав вимоги дотрималася вимог цивільного законодавства та спеціальних норм законодавства про фінансові послуги. Істотні умови договорів факторингу зазначені у тексті договорів та деталізовані у Реєстрах прав вимоги до них, які є їх невід`ємними частинами, що свідчить про належність та законність укладених правочинів. Щодо нарахування відсотків за кредитним договором. Доводи Представника Відповідача щодо нібито погашення заборгованості є неправдивими та ґрунтуються на неправильному розумінні поданих документів. Зазначена інформація стосується виключно внутрішнього балансового списання кредитором заборгованості, яке жодним чином не свідчить про її фактичне погашення Відповідачем. Балансове списання не припиняє зобов`язання боржника, не підтверджує виконання ним свого обов`язку та не створює правових наслідків у вигляді припинення права вимоги. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала, просила відмовити ТОВ «ФК «Ейс» в їх задоволенні за необґрунтованістю заявлених позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.02.2022 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №103614153. Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п.п.2.1. Договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 19 500 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Згідно п.п. 2.3., 7.1. Договору Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 19500 грн. 00 коп. одразу після укладення Договору, який має бути повернуто до 22.03.2022. Відповідно до п.п.3.6. Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. П.п.3.8. Договору встановлено, що для здійснення першої Пролонгації за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані проценти за перші 30 днів Дисконтного періоду у розмірі 3217 грн. 50 коп. Про суму нарахованих процентів, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет. Згідно до п.п.8.3. Договору за умови, якщо Позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості Кредиту за Договором на умовах пункту 8.5. Договору, то зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за весь строк Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,10 відсотків в день від суми залишку Кредиту що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним ( П.п.8.5.1. встановлено, що, якщо Позичальник здійснить повернення всієї суми отриманого Кредиту до закінчення строку Дисконтного періоду, то зобов`язання Позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом будуть визначається за процентною ставкою 200,75 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,55 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до платіжного доручення №42404189-2d11-446e-b74a-d9695957dfc0 від 20.02.2022 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» здійснило переказ коштів у сумі 19 500,00 грн. згідно договору №103614153 від 20.02.2022 [PERSON] код 2502406405, для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. Крім того, згідно відповіді АТ «Банк Кредит Дніпро» від 29.09.2025 №16-13663/Бт, 29.11.2018 Банко було відкрито [PERSON] рахунок № [NUMBER] , до якого була емітована картка [NUMBER] . Інформація руху коштів по зазначеному рахунку за період з 20.02.2022 по 25.02.2022 наведена в додатку 1, що є підтверджуючим документом зарахування у сумі 19500,00 грн.. 07.04.2021 Банком відкрито клієнту рахунок № [NUMBER] , до якого була емітована картка [NUMBER] . Договір №103614153 від 20.02.2022 укладений в електронній формі та підписаний відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ ФК «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01. 31.12.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. Укладанням додаткової угоди №31 від 31.12.2022 та додаткової угоди №32 від 31.12.2023 строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31.12.2024. У підтвердження переходу права вимоги надано Реєстр прав вимоги № 175. Згідно реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги за кредитним договором №103614153 від 20.02.2022 року укладеного з [PERSON] на суму 20 172,75 грн.: з яких 19500 грн. кредит та 672,75 грн. відсотки. 30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01. Згідно реєстру боржників до договору відступлення до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором №103614153 від 20.02.2022 укладеного з [PERSON] на суму 24 238,50 грн. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» передає ТОВ «ФК «ЕЙС» за плату, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» права грошової вимоги до боржника за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників . Відповідно до Реєстру боржників від 08.07.2025 до Договору факторингу до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 24 238,50 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, що здійснений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на дату продажу наявна заборгованість за кредитним договором у сумі 20 172, 75 грн. Із розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Таліон Плюс» за [PERSON] рахується заборгованість вже в сумі 24 238,50 грн. Із виписки з особового рахунку за кредитним договором №103614153 від 20.02.2022 вбачається, що ТОВ «ФК «ЕЙС» не здійснювало нарахувань за кредитним договором, а тому сума заборгованості залишилась незмінною від попереднього кредитора, а саме залишилась у розмірі 24 238,50 грн. Відповідно до ч.1ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбаченихст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст.629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. Його дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора - до позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшли права ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», і він має право вимагати від [PERSON] стягнення заборгованості. Позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником, наявність заборгованості та перехід права вимоги про стягнення такої від первісного кредитора до правонаступника. Надані позивачем докази, суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості. Враховуючи те, що за умовами зазначеного договору відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих у позику коштів всупереч ч. 1 ст.81 ЦПК України не надав, а тому суд вважає, що заборгованість за основним боргом на підставі зазначеного договору в сумі 19 500,00 грн. підлягає стягненню із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за договором позики, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 4 738, 50 грн. При цьому, вказана сума включає заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги та заборгованість за процентами, нарахованими відповідно до умов договору . Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 в справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2ст. 1050 ЦК України. Виходячи з вище викладеного, суд вважає за необхідне стягнути відсотки, нараховані первісним кредитором, тому, що строк повернення першого траншу кредиту 19 500,00 грн. - 22.03.2022. Доказів пролонгації договору матеріали справи не містять. Договір факторингу з врахуванням строків його продовження було укладено після минування строків кредитування. Перехід права вимоги від «Манівео швидкі гроші» до «Таліон Плюс» за продовженим договором факторингу відбувся 05.05.2022. А отже, за встановлених обставин стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими після 22.03.2022 (орієнтована дата повернення кредиту) є неправомірним. Cуд враховує строки кредитування, відсутність підтвердження факту пролонгації договору, розміри відсотків, визначені в кредитному договорі, передачу права вимоги первісним кредитором, згідно реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 до ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №103614153 від 20.02.2022 року укладеного з [PERSON] на суму 20 172,75 грн.: з яких 19500 грн. кредит та 672,75 грн. відсотки, дійшов висновку що з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за договором №103614153 від. 20.02.2022 в розмірі 20 172,75 грн., яких 19500 грн. кредит та 672,75 грн. відсотки, які нараховані первісним кредитором. При цьому, судом враховуються саме ті відсотки, відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №28/1118-01від 28.11.2018 року передані ТОВ «Манівео швидка допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». Враховуючи, що заборгованість в сумі 20 172,75 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 19 500,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 672,75 грн., на даний час залишається непогашеною, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Позиція представника відповідача щодо відсутності у позивача права вимоги заборгованості спростовується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме договорами факторингу, реєстрами переданої заборгованості, актами звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2021, протоколом узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог від 05.05.2022, платіжними інструкціями № 4939 від 31.10.2023 та № 297 від 17.07.2025. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд звертає увагу, що до матеріалів справи надано докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №24596 від 29.08.2025 та надання позивачу правової допомоги Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» в розмірі 7000 грн. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги №09/07/25-01 від 09.07.2025, Додаткову угоду № 25770569243 та Акт прийому передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною до Договору про надання правової допомоги, тому правнича допомога підлягає до стягнення з відповідача. Враховуючи, що судом позов задоволено частково, що становить 83,2 % (20172,75:24238,50х100), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2015,44 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2422,40х83,2%=2015,44) та витрати на правову допомогу у розмірі 5824,00 грн. (7000 х 83,2% =5824). На підставі наведеного, ст.ст.11, 553, 554, 627, 628,1054, 526 ЦК України,

Outcome: partial