Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

09 лютого 2026 року заявники звернулись до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу за заявою подружжя. В обґрунтування заяви зазначили, що перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25.07.2009 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1040, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Заявники від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 29 березня 2018 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 815, та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 28 травня 2012 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1471. Подружжя досягло взаємної згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей, [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів на дітей від 06.02.2026 року. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] та [PERSON] залишаються проживати з матір`ю, при цьому батько має право бачитись з ним в порядку, передбаченому зазначеним договором. Будь-які спори стосовно майна, грошових коштів або інших питань між нами відсутні, про що свідчить нотаріально посвідчений договір про поділ спільного майна подружжя від 06.02.2026 року. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2026 року відкрито провадження у справі. В судове засідання заявники не з`явились, подали заяву про розгляд справи без їхньої участі, заяву підтримали. Заявниця [PERSON] в поданій заяві також просила змінити їй прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 25.07.2009 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1040, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Заявники від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 29 березня 2018 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 815, та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 28 травня 2012 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1471. Судом також встановлено, що причинами розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбних відносин подружжя. Заявники досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, а також досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільних дітей. Суд вважає, що причини, які спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. З врахуванням встановлених обставин, у суду також немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, внаслідок чого, заява підлягає задоволенню. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вимоги заявника [PERSON] про зміну прізвища після розірвання шлюбу на дошлюбне, прізвище « [PERSON] » після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « [PERSON] ».

Outcome: approved