Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Представник позивача адвокат Давиденко О.С. звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. В позові зазначила, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.11.2013 року. Від даного шлюбу вони мають двох спільних малолітніх дітей: дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з 2019 року по 01.01.2025 року відповідач перебував у місцях позбавлення волі. У зв`язку з цим спільне проживання сторін було неможливим, між ними поступово втрачено взаєморозуміння та емоційний зв`язок. На даний момент ведення спільного господарства між позивачем та відповідачем припинено, у зв`язку з чим подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач вважає, що їх з відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить її інтересам. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, представник позивача надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без участі позивача та її представника, вказала, що позовні вимоги підтримує, а також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до вимог ст.ст.280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №2164, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 12.11.2013 року. (а.с. 13). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 27.11.2014 року виконавчим комітетом Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 11.05.2018 року виконавчим комітетом Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області. (а.с. 9, 11). Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сім`ї. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved