Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

19 січня 2026 року [PERSON] (далі - позивач) подала до Миколаївського районного суду Миколаївської області позовну заяву до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання батьківства та стягнення аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач [PERSON] , дівоче прізвище [PERSON] посилалася на те, що з2019 року по 2023 рік проживала без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] . Під час спільного проживання у них народився син [PERSON] [INFO] . Про народження дитини [PERSON] Центральним відділом державної реєстрації цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було зроблено відповідний актовий запис № 180 та видано свідоцтво про народження від 02 липня 2021 року. При реєстрації народження сина, запис про батька був зроблений зі слів матері дитини. Від народження дитини до цього часу відповідач ставиться до сина як до своєї дитини, а дитина до відповідача як до свого батька, вони називають один одного: батько та син відповідно. На прохання позивача на підтвердження батьківства, відповідачем було добровільно здано на медичне дослідження букальні епітелії 16.12.2025 року, про що видано довідку про аналіз ДНК на батьківство №51523-65263 від 22.12.2025 року. Але на даний час відносини з відповідачем погіршилися, допомоги на виховання дитини ним не надається. Добровільно подати заяву про визнання батьківства до органу державної реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється. У зв`язку з вказаними вище обставинами позивач [PERSON] просила суд визнати відповідача [PERSON] батьком її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також стягнути аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21 січня 2026 року за позовом [PERSON] відкрито провадження та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання. 16 лютого 2026 року ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської областізакрито підготовче провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання батьківства та стягнення аліментів, призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, при цьому представник позивача [PERSON] 05 березня 2026 року подав до суду заяву, у якій позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити; розгляд справи представник позивача просив проводити за їх з позивачем відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, при цьому 28 січня 2026 року подав до суду заяву, відповідно до якої відповідач позовні вимоги визнав, проти позову не заперечував, ствердно заявив, що є батьком [PERSON] , [INFO] . Просив розглядати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. 24 серпня 2024 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб; після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON] ; дружині - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а. с. 7). [INFO] народився [PERSON] , про що 02 липня 2021 року складено відповідний актовий запис № 180. Батьком у свідоцтві про народження [PERSON] записаний [PERSON] ; матір`ю - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 8). Відомості про батька [PERSON] в Книзі реєстрації народжень, записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а. с. 10 і на звороті). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року за № 789 - XII та ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Згідно з положеннями ст. 121 Сімейного кодексу України (далі - СК України) права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до частин 3, 4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь - яких доказів про це. Підставою для категоричного висновку для встановлення батьківства в судовому порядку може бути результат судово - генетичної експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК - тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). У матеріалах справи міститься Результат дослідження № 51523-65263 аналізу ДНК на батьківство від 22 грудня 2025 року, згідно з яким ймовірність батьківства [PERSON] становить 99,999993% з [PERSON] (а. с. 9). Окрім цього, відповідач визнав позовні вимоги та підтвердив, що є батьком [PERSON] . Отже, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про задоволення вимоги про встановлення батьківства. Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання дитини суд дійшов такого. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обставини, які б унеможливлювали виконання обов`язку відповідачем по утриманню дітей за станом здоров`я або за іншими обставинами відповідачем суду не доведені. Відомостей про інших дітей та непрацездатних батьків, які перебувають на утриманні у відповідача, відповідачем суду не надано. Отже, відповідач як батько дитини зобов`язаний надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання сина. Виходячи з наведеного вище, позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, за вимогу про визнання батьківства з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1 331 грн 20 коп., сплачений [PERSON] при поданні позовної заяви, за Квитанцією до платіжною інструкцією на переказ готівки № СВ09864564/1 від 16 січня 2026 року. За вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 331 грн 20 коп.

Outcome: approved