Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "АКЦЕНТ-БАНК" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 23.03.2023 у розмірі 12 546,80 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.03.2023 з метою отримання банківських послуг [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та підписала заяву щодо встановлення кредитного ліміту, на підставі якої відповідачці було відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі. [PERSON] не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, відповідно до умов Договору. Станом на 17.11.2025 року відповідачка має заборгованість у розмірі 12 546,80 грн, яка складається з: 9 999,35 грн - заборгованість за кредитом; 2547,45 грн - заборгованість по відсоткам. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Сторони в судове засідання не з`явились. Одночасно з позовом представником позивача подано клопотання про розгляд справи без участі представника АТ «А-БАНК», проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила заяву, відповідно до якої просила розглядати справу за її відсутності. Також подала відзив на позов, в якому підтвердила факт укладення кредитного договору на суму 10 000 грн 23.03.2023. Вказала, що у зв`язку із здійсненням нею догляду за малолітньою дитиною, виникли труднощі з погашення заборгованості. Просить врахувати її складним матеріальний стан та зменшити нараховані штрафи і пеню, залишивши основну суму кредиту для погашення з розстрочкою. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 15 грудня 2025 року даний позов надійшов до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлені такі обставини. 23 березня 2023 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК» становлять договір про надання банківських послуг. В Анкеті-заяві зазначено, що проставленням власноручного підпису, клієнт підтверджує, що умови договору їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.Відповідач засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій; визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Також 23.03.2023 [PERSON] підписала заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. За умовами якої просила відкрити поточний рахунок № [NUMBER] на таких умовах: вид кредиту кредитний ліміт на поточний рахунок; пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3.4% на місяць. Строк кредитування (строк дії кредитної лінії) 240 місяців. Порядок погашення - щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 4% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн й не більше повного розміру заборгованості за Договором про споживчий кредит. При невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6.8% у місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості. Також передбачено штраф за несвоєчасне погашення кредиту та / або відсотків. Заява-анкета та заява на встановлення кредитного ліміту підписанні відповідачкою цифровим власноручним підписом. За умовами договору банк відкрив відповідачці рахунок та надав картки: № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року. Як видно із довідки за лімітами 23 березня 2023 року відповідачці встановлено кредитний ліміт у розмірі 0,00 грн. 26.10.2024 кредитний ліміт збільшено до 10 000,00 грн. Із паспорту споживчого кредиту «кредитна картка «Зелена», видно, що сума кредиту (ліміту) від 1 000,00 грн до 200 000,00 грн; строк кредиту 240 місяців; пільговий період користування кредитним лімітом до 62 днів за ставкою 0,000001%; базова процентна ставка по кредиту складає 40,8% на рік (нараховується на максимальну суму заборгованості за умови її непогашення в пільговий період).Паспорт споживчого кредиту містить електронний підпис відповідачки. З виписки по рахунку відповідачки за вказаним кредитним договором видно операції за карткою, зокрема, оплата за придбання товарів, зарахування переказу на карту, списання відсотків тощо. За період з 23.03.2023 по 17.11.2025 сума витрат по картці становила 16 276.33 грн, сума зарахувань 3 886 грн, сума комісій: 220,76 грн, кешбек 5,05 грн. Відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість. Виписка по кредиту та розрахунок заборгованості розкривають інформацію про сплату відповідачкою грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитом, зокрема дати та суми здійснених платежів. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 17 листопада 2025 року становить 12 546,80 грн, яка складається із: загальний залишок заборгованості за кредитом 9 999,35 грн (залишок заборгованості за тілом кредиту 9358,07 грн, залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) 641,28 грн); загальний залишок заборгованості за відсотками - 2 547,45 грн (залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість -502,98 грн, залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість -2044,47 грн. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Встановлено, що сторонами кредитного договору визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх нарахування, дати платежів. Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та заява щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком підписана відповідачкою із застосуванням цифрового власноручного підпису. Згідно з п.п.5 п. 3 Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України № 151 від 13 грудня 2019 року (далі Положення), цифровий власноручний підпис власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом. Цифровий власноручний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та прирівнюється до власноручного підпису в разі дотримання норм цього Положення (п. 6 Положення). Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Крім цифрового власноручного підпису відповідачки, договір має інші особисті відомості, а саме: дані паспорту та ідентифікаційний код, тобто в розумінні Закону України «Про електронну комерцію» кредитний договір, підписаний відповідачем, і є належним та допустимим доказом на підтвердження кредитних зобов`язань. Також встановлено, що відповідачка визнає факт укладення вказаного кредитного договору, про що зазначила у відзиві на позов. Отже, підписавши указаний договір, відповідачка добровільно погодилася на визначені у ньому істотні умови кредитування та взяла на себе відповідні зобов`язання. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Суд виходить з презумпції правомірності та чинності кредитного договору, укладеного 23 березня 2023 року між АТ «А-Банк» та [PERSON] у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, у зв`язку з чим не вбачає обґрунтованих підстав для звільнення відповідача від обов`язку повернення позивачу фактично отриманих кредитних коштів (тіла кредиту). Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Як зазначено вище відповідачка визнає факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів. Як встановлено умовами підписаного між сторонами договору, за користування кредитом передбачено сплату процентів за базовою процентною ставкою 40,8% на рік. Таким чином, судом встановлено, що сторонами договору були погоджені умови та порядок нарахування відсотків за кредитом, який був дотриманий кредитором, оскільки саме узгоджена з позичальником процентна ставка в розмірі 40,8% (3,4% х 12) застосована позивачем при нарахуванні заборгованості. Відповідачка умови договору щодо сплати процентів та повернення тіла кредиту в повному обсязі не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості. Разом з тим, суд зазначає, що строк кредитування за кредитним договором від 23 березня 2023 року 240 місяців, тому строк повернення кредиту не настав. Кредитні правовідносини, які виникли між сторонами на підставі кредитного договору, мають споживчий характер, а тому на них поширюються положення Закону України «Про споживче кредитування», зокрема частини 4 статті 16 цього Закону, яка встановлює обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений Законом України «Про споживче кредитування» порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги абз. 3 ч. 4 ст. 16 цього Закону, не дотримавши передбачений кредитним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц). Матеріали справи не містять доказів надсилання відповідачці вимоги про дострокове повернення кредитних коштів. Крім того, частина 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Умовами укладеного між сторонами договору від 23.03.2023 не передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту, позивач підстави позовної вимоги про дострокове повернення кредитних коштів не обґрунтував, доказів на підтвердження цих підстав не надав, тому вимога про дострокове стягнення споживчого кредиту є безпідставною, необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Таким чином, підлягають стягненню з відповідачки прострочене тіло кредиту та нараховані проценти. При визначенні сум, що підлягають стягненню, суд бере до уваги наданий позивачем розрахунок, який є належним доказом та допустимим засобом доказування у цій справі та містить інформацію про складові заборгованості, їхній розмір, період нарахування. Оскільки судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування відповідачці процентів за користування кредитом у розмірі і порядку, передбаченому умовами укладеного між сторонами договору, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком, тому підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача прострочене тіло кредиту в сумі 641,28 грнта проценти в сумі 2 547,45 грн. Розмір заборгованості за відсотками відповідачкою не спростовано, свого розрахунку не надано. Відповідачка у відзиві просить зменшити нараховані штрафи та пеню, проте такі позивачем не нараховані та в розмір заборгованості не включені. Позовних вимог про стягнення штрафів та пені позивачем не заявлено. Ухвалюючи рішення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та оскільки судом встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язань відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: стягненню з відповідачки заборгованості за кредитним договором у розмірі 3188,73 грн: прострочене тіло кредиту 641,28 грн, проценти 2547,45 грн. В стягненні заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9358,07 грн позивачу слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 615,53 грн (25,41 %).

Outcome: partial