Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І. Я., звернувся до суду з позовом до Коропецької селищної ради про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки у порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що після смерті його батька - [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,17 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, яка була передана останньому у приватну власність згідно з рішенням 4 сесії 22 скликання Коропецької селищної Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 29.05.1995 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування», а також земельну ділянку площею 0,20 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, яка була передана йому у приватну власність згідно з рішенням 3 сесії 23 скликання Коропецької селищноїРади народних депутатів Монастириського району Тернопільської області № 33 від 06.10.1998 року. Вказану спадщину прийняв син спадкодавця - [PERSON] , оскільки належав до спадкоємців за законом першої черги і вступив у фактичне управління спадковим майном, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з тим, що [PERSON] за життя не завершив процес приватизації та не зареєстрував право власності на зазначену земельну ділянку. Інших спадкоємців за законом чи заповітом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає. Сини спадкодавця [PERSON] та [PERSON] не вступили у фактичне управління спадковим майном після смерті батька і не подавали до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, а дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO] . З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити. Судові витрати позивач покладає на себе. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 03.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі. Окрім того, вказаною ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі та витребувано в Монастириської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Андрусенко І. Я. в підготовче засідання не з`явилися, проте в позовній заяві представник позивача просить розглянути справу за їхньої відсутності. Представник відповідача Коропецької селищної ради в підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за їхньої відсутності та задовольнити позов [PERSON] на розсуд суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав суду письмові пояснення по справі, в яких просить розглянути справу за його відсутності, погоджується з обставинами, викладеними у позовній заяві, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав суду письмові пояснення по справі, в яких просить розглянути справу за його відсутності, погоджується з обставинами, викладеними у позовній заяві, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Суд встановив такі обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 17.06.1988 року, батьками [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.04.1982 року, батьками [PERSON] , [INFO] , також вказано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 17.06.1988 року, батьками [PERSON] , [INFO] , також є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 03.06.1973 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.06.1988 року. Згідно з архівним витягом № 765/03-05 від 19.09.2024 року із протоколу № 3-4 сесії 22 скликання Коропецької селищної Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 08.04.1995 року та 29.05.1995 року Коропецька селищна рада вирішила передати громадянам безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) і для особистого підсобного господарства жителям сіл Коропецької селищної ради згідно зі списком, що є додатком до рішення від 29.05.1995 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування». Зокрема під записом № 323 у вказаному списку громадян селища Коропець, яким передаються земельні ділянки у власність та постійне користування, вказано [PERSON] , якому передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,32 га, з яких 0,15 га - для обслуговування житлового будинку, 0,17 га - для ведення підсобного господарства. Відповідно до архівного витягу № 785/03-05 від 24.09.2024 року із протоколу № 4 третьої сесії 23 скликання Коропецької селищної Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 06.10.1998 року Коропецька селищна рада вирішила перевести площу земель резерву в землі запасу в урочищі «На Кию» і роздати площу 15 га згідно зі списком, що є додатком до рішення № 33 від 06.10.1998 року. Зокрема під записом № 1 ряд…242 у вказаному списку громадян, яким вирішено виділити земельні ділянки в урочищі «На Кию», вказано [PERSON] , якому передано земельну ділянку площею 0,20 га. За змістом інформаційного листа № 58 від 04.02.2026 року Коропецької селищної ради цільове призначення земельної ділянки, яка була передана [PERSON] рішенням третьої сесії 23 скликання Коропецької селищної ради № 33 від 06.10.1998 року, - «для ведення підсобного господарства». Згідно з копією погосподарської книги селища Коропець за 1986-1990 роки (особовий рахунок № [NUMBER] ) [PERSON] , [INFO] , зазначена як голова сім`ї, іншими членами якої були чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (позивач), син [PERSON] , [INFO] . Згодом у запис внесено зміни і головою домогосподарства зазначено [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] померла [INFO] . Також зазначено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , а син [PERSON] , [INFO] , вибув з господарства 15.10.1992 року. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Монастириським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06.07.2022 року. Згідно з довідкою № 798/11-13 від 04.12.2025 року, виданою відділом «Центр надання адміністративних послуг» Коропецької селищної ради на підставі акту опиту свідків від 02.12.2025 року, [PERSON] вступив в управління спадковим майном, зокрема, земельними ділянками площею 0,17 га та 0,20 га після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Матір позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.04.1988 року. [PERSON] та [PERSON] надіслали суду письмові заяви, в яких підтверджують, що не вступили у фактичне управління спадковим майном після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , і не подавали до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори № 39/01-16 від 05.02.2026 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкової справи не заведено. Відповідно до листа завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 14/01-16 від 16.01.2026 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку площею 0,17 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, яка була передана останньому у приватну власність згідно з рішенням Коропецької селищної Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 29.05.1995 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування», а також земельну ділянку площею 0,20 га, яка була передана йому згідно з рішенням Коропецької селищної Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області № 33 від 06.10.1998 року, у зв`язку із тим, що [PERSON] за життя не розробив технічну документацію на ці земельні ділянки та не зареєстрував речове право на них. Інформаційним листом ПП «Землі Придністров`я» № 0912 від 21.01.2026 року позивачу відмовлено в розробці документації із землеустрою щодо земельних ділянок площею 0,17 га і 0,20 га, переданих [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували статус позивача як спадкоємця [PERSON] . За змістом інформаційного листа № 32 від 23.01.2026 року Коропецької селищної ради позивачу фактично відмовлено в завершені процедури приватизації, зокрема, в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельні ділянки площею 0,17 га та 0,20 га. Позивачу рекомендовано спадкувати ці земельні ділянки в органах нотаріату. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (далі - ЦК України) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року). Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК (2003 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (2003 року) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно зі ст. 548 ЦК Української РСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У силу ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. За змістом ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. В постанові від 20.03.2019 року в справі № 350/67/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації. Про те, що до складу спадщини входить право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю, Верховний Суд також вказав, зокрема, в постанові від 23.11.2022 року в справі № 752/1229/21. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищевикладене, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що батькові позивача - [PERSON] рішенням Коропецької селищної Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 29.05.1995 року передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського (підсобного) господарства площею 0,17 га. Окрім того, рішенням Коропецької селищної Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області № 33 від 06.10.1998 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,20 га, призначену для ведення особистого селянського (підсобного) господарства. Водночас [PERSON] за життя не завершив процес приватизації та не зареєстрував право власності на зазначені земельні ділянки. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину, до складу якої входять вищевказані земельні ділянки, прийняв його син - [PERSON] . Дані про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, відсутні. Отже, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати за ним право на завершення процедури приватизації вищевказаних земельних ділянок у порядку спадкування.

Outcome: approved