Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

11.09.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ТОВ «Кредитна установа «КАПІТАЛ-КРЕДИТ» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 лютого 2025 року між ТОВ «КУ «КАПІТАЛ-КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Кредитний договір (не споживчий) № 73/2025. Згідно умов Кредитного договору Позивач надав Відповідачу кредитні кошти у сумі 250 000,00 грн. строком на 6 місяців, починаючи з 14 лютого 2025 року по 14 серпня 2025 року, а Відповідач- [PERSON] зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Кредит був отриманий Відповідачем-1 частинами 17 лютого 2025 року, 18 лютого 2025 року, 19 лютого 2025 року, 20 лютого 2025 року та 21 лютого 2025 року, що підтверджується видатковими касовими ордерами № 117 від 17 лютого 2025 року на суму 50000 грн. 00 коп., № 123 від 18 лютого 2025 року на суму 50000 грн. 00 коп., № 128 від лютого 2025 року на суму 50000 грн. 00 коп., № 130 від 20 лютого 2025 року на суму 50000 грн. 00 коп. та № 136 від 21 лютого 2025 року на суму 50000 грн. 00 коп. Відповідно до умов Кредитного договору (не споживчого) № 73/2025 від 14 лютого 2025 року Відповідач-1 [PERSON] зобов`язався погашати заборгованість Кредитному договору щомісячно, згідно з Графіком платежів повернення кредиту та сплати процентів (відсотків), викладеного в п.4.2 Кредитного договору (яка складається з заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Кредит мав бути повністю поверну Відповідачем-1 у строк 14 серпня 2025 року. Відповідач-1 повинен був повернути 250 000,00 грн. - суму кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно відповідно до Розділу 4 Кредитного договору. Проте, Відповідач-1 неналежним чином виконував свої зобов`язання по Кредитному договору. Порушення при виконанні зобов`язань виявились в тому, що Відповідач-1 лише один раз здійснив оплату процентів за користування кредитними коштами, тим самим порушив запланований Графік платежів повернення кредиту та нарахування/сплати процентів (відсотків). Строк дії Кредитного договору (не споживчого) №73/2025 від 14 лютого 2025 року закінчився 14 серпня 2025 року, але заборгованість за кредитом не погашена та залишок кредитом складає 250 000,00 грн. Згідно до Кредитного договору (не споживчого) та розрахунку заборгованості Відповідач-1 повинен повернути: -залишок по кредиту - 250 000,00 грн. -проценти, нараховані за користування кредитом - 84 740,96 грн. (117 365,96 (41 115,96 + 76 250,00) 32 625,00 = 84 740,96 грн.) Тобто заборгованість становить 334 740, 96 грн. В якості забезпечення виконання зобов`язань Відповідачем-1 перед Позивачем по поверненню кредиту, сплати процентів за користування кредитом і сум штрафних санкцій, було укладено Договір поруки № 73/2025 від 14 лютого 2025 року між Позивачем та відповідачем [PERSON] . Відповідно до умов Договору поруки Відповідач-2 [PERSON] прийняла на себе зобов`язання перед Позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язанням Відповідача-1, визначених Кредитним договором. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ТОВ «КУ «КАПІТАЛ-КРЕДИТ» заборгованість за кредитним договором (не споживчим) № 73/2025 від 14 лютого 2025 року в загальній сумі 334 740 грн. 96 коп., з яких: 250 000,00 грн. залишок по кредиту; 84 740,96 грн. проценти, нараховані за користування кредитом, а також судові витрати по справі за оплату судового збору у розмірі 5021 грн. 41 коп. Ухвалою судді від 17.09.2025 відкрито провадження у справі та визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. 03.11.2025 від представника відповідача [PERSON] адвоката Веремчук К.Ю. до суду надійшов відзив на позовну заяву, який остання мотивує тим, що якби Кредитором було доведено факт укладення Кредитного договору та факт перерахування Боржнику кредитних коштів, то у Боржника була б заборгованість лише за тілом кредиту, однак, не за відсотками, у зв`язку з наступним. Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Таким чином зазначає, що нарахування Боржнику як військовослужбовцю відсотків за Кредитним договором є незаконним, оскільки на нього розповсюджується вищевказана норма Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зазначає, що відповідач є військовослужбовцем та учасником бойових дій, і Відповідачу не повинні нараховуватися відсотки за користування кредитом. Таким чином, сума заборгованості має становити 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень, а ніяк не 334 740,96 грн., про які безпідставно заявляє Кредитор. Попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат становить:- Послуги адвоката з надання правової допомоги з питань захисту прав і представлення інтересів Відповідача у цивільній справі №187/1549/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНА УСТАНОВА «КАПІТАЛ КРЕДИТ» про стягнення заборгованості за кредитним зобов`язанням - 50 000, 00 грн. У зв`язку з чим, просить суд відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНА УСТАНОВА «КАПІТАЛ-КРЕДИТ» у задоволенні позовних вимог у частині нарахування процентів в сумі 84 740,96 грн. Судові витрати зі сплати витрат на правову допомогу покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНА УСТАНОВА «КАПІТАЛ-КРЕДИТ». 12.01.2025 від представника позивача до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що жодних документів, які б підтверджували той факт, що на момент укладення Кредитного договору позичальник проходив військову службу в Збройних силах України, [PERSON] ні перед видачею кредиту, ні протягом строку дії Кредитного договору не було надано. Лише після подання позовної заяви до [PERSON] Петриківського районного суду Дніпропетровської області на прохання представника Позивача через месенджер Viber надав рекомендаційний лист командира військової частини [NUMBER] № 2728/1318 від 04.10.2025. Зазначений документ не є підставою для здійснення перерахунку процентів за користування кредитом. Звертають увагу Суду, що представник Відповідача-1 адвокат Веремчук К.Ю. у відзиві посилається на текст п. 15 ч. 3 ст. 14 редакції Закону 2011-ХІІ від 08.06.2014, який не був чинним на дату укладення Кредитного договору. Крім того, вказують, що представник Відповідача-1 адвокат Веремчук К.Ю. неправомірно намагається використати вимоги пункту 6-2 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», оскільки зазначені вимоги не можуть бути застосовані до договору № 73/2025 від 14.02.2025р., укладеного між Кредитною установою та [PERSON] , тому що цей договір є неспоживчим, а отже дія Закону «Про споживче кредитування» на нього не розповсюджується. З приводу стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 50 000,00 грн., Товариство просить Суд взяти до уваги наступне: ТОВ «КУ «КАПІТАЛ-КРЕДИТ» категорично заперечує проти стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн. із Позивача. З огляду на те, що стороною Відповідача-1 не обґрунтована така сума вимог на компенсацію правничої допомоги, не надані жодні докази, які б підтверджували факт понесення таких витрат, не наведено обґрунтування обсягу наданої правничої допомоги, вартості години часу роботи адвоката, яка кількість годин витрачена на підготовку відзиву на позовну заяву незначної складності, що складається із 7 сторінок в Електронному суді тощо . Позивач вважає, що заявлена сума правничої допомоги є завищеною і необґрунтованою. Враховуючи викладене просять суд позовні вимоги за позовом ТОВ «КУ «КАПІТАЛ-КРЕДИТ» до Відповідача 1 [PERSON] та Відповідача-2 [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором (не споживчим) № 73/2025 від 14 лютого 2025 року задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 08.01.2026 за клопотанням представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «КАПІТАЛ-КРЕДИТ» Пономарьової Т.Д. витребувано у військової частини [NUMBER] витяг з наказу (завірену копію наказу) по особовому складу про призначення на посаду [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) (в разі його наявності). Витребувана інформація надійшла до суду 29.01.2026. Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в відкритому судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Веремчук К.Ю. в судове засідання не з`явилися. Через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Про розгляд справи повідомлена належним чином. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 14.02.2025 між ТОВ «КУ «КАПІТАЛ-КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір (не споживчий) № 73/2025. Відповідно до п. 1.1. Договору, за цим договором Кредитодавець надає Позичальникові грошові кошти у кредит (за типом кредит) загальний розмір яких складає 250 000,00 грн. (Двісті п`ятдесят тисяч) гривень та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (відсотки) за користування кредитом, нараховані згідно розділу 4 цього Договору. За пунктом 1.4 мета отримання кредиту -придбання посівного матеріалу. Згідно з п. 1.7 Договору, строк дії договору 6 місяців з 14 лютого 2025 по 14 серпня 2025. Це є строком, в межах якого Позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти (відсотки), передбачені умовами Договору (строк, на який надається кредит). Відповідно до п. 4.2. Договору, порядок обчислення процентів (відсотків) за користування кредитом: щомісяця на залишок заборгованості за кредитом з розрахунком чотири цілих та тридцять п`ять сотих процентів (відсотків). Тип процентної ставки є фіксованим. Сплата кредиту та нарахованих процентів (відсотків) здійснюється згідно графіку платежів (а.с. 5-7). Відповідно до видаткових касових ордерів № 117 від 17 лютого 2025 року на суму 50 000,00 грн., № 123 від 18 лютого 2025 року на суму 50 000,00 грн., № 128 від 19 лютого 2025 року на суму 50 000,00 грн., № 130 від 20 лютого 2025 року на суму 50 000,00 грн. та № 136 від 21 лютого 2025 року на суму 50 000,00 грн. кредит був отриманий [PERSON] частинами (а.с. 9-13). З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальником перед позивачем з повернення кредиту та сплати процентів за його користування 14.02.2025 між ТОВ «Кредитна установа «Капітал-Кредит» (кредитодавець) та [PERSON] (поручитель) та [PERSON] (позичальник) укладено договір поруки №73/2025, відповідно до умов якого [PERSON] взяла на себе зобов`язання відповідати перед кредитодавцем за зобов`язання позичальника [PERSON] , строк дії договору поруки з 14 лютого 2025 по 14 лютого 2025. (а.с. 8). З розрахунку, наданого позивачем, встановлено, що у зв`язку з порушенням позичальником зобов`язань за вказаним договором виникла заборгованість перед позивачем, яка становить 334 740,96 грн., з яких: 250 000,00 грн. залишок по кредиту; 84 740,96 грн. проценти, нараховані за користування кредитом (а.с. 3). Відповідно до Вимог про погашення поточної заборгованості за кредитом, відповідачі повідомлялись ТОВ «Кредитна установа «Капітал-Кредит» про заборгованість, яка утворилась внаслідок невиконання умов договору кредиту. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно із частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Отже судом встановлено, що свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним зобов`язаннями належним чином не виконував, у зв`язку з чим за кредитним договором № 73/2025 від 14.02.2025 утворилась заборгованість в сумі 334 740,96 грн., з яких: 250 000,00 грн. залишок по кредиту; 84 740,96 грн. проценти, нараховані за користування кредитом. В той же час, щодо доводів представника відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву щодо нарахування [PERSON] як військовослужбовцю відсотків за кредитним договором, що є незаконним, оскільки на нього розповсюджується норма Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд зазначає наступне. Так, відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Отже, на вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники або ж військовослужбовці, які брали або беруть участь у здійсненні заходів з відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18), від 04 вересня 2024 року у справі № 426/4264/19 (провадження № 61-7310св24). Національний банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Вказаним Листом проінформовано, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Також документами, які підтверджують призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, можуть бути довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Початком військової служби військовозобов`язаних є день призову на військову службу у районному військовому комісаріаті, а для резервістів - день зарахування до списків особового складу військової частини, про що робиться відповідний запис до військового квитка. Закінченням військової служби для резервістів та військовозобов`язаних є день виключення військовослужбовців із списків особового складу військової частини, про що робиться відповідний запис до військового квитка. На підтвердження обставин поширення на нього положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідач надав суду: -копію посвідчення учасника бойових дій № [NUMBER] ; -довідку військової частини [NUMBER] про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 20.10.2024, відповідно до якої солдат [PERSON] в період з 18.03.2022 по 11.03.2023, з 19.03.2023 по 08.05.2023, з 21.05.2023 по 14.06.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Луганська область, Сєвєродонецький район, н.п. Сєвєродонецьк; Донецька область, Краматорський район, н.п. Краматорськ (а.с. 60); -військовий квиток з відповідними записами, зокрема, з службовою відміткою про мобілізацію відповідача на підставі Указу Президента № 69/2022 від 24 лютого 2022 року в розділі VII та відомостями про його зарахування 13.03.2022 до військової частини [NUMBER] (пункт 17 «Проходження військової служби») (а.с. 60-63). Відповідно до наданих позивачем анкети для видачі кредиту від 12.02.2025 підписаної відповідачем, вказуючи своє місце проживання [PERSON] зазначає, що він проживає по [ADDRESS] ) та зазначає, що він учасник бойових дій, комісований, опікун бабусі (а.с. 73). До анкети долучено акт обстеження умов проживання від 26.05.2023 та довідка про склад сім`ї [PERSON] від 26.05.2023 відповідно до яких з ним за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] [INFO] , баба яка проживає без реєстрації (74-75). Згідно витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 102 від 29.10.2025 відповідач [PERSON] зарахований до списків особового складу військової частини - 29.10.2025 (а.с. 143). Отже, суд зазначає, що довідка військової частини [NUMBER] від 20.10.2024 та записи в військовому квитку свідчать про те, що [PERSON] був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації 13.03.2022, однак з урахуванням відомостей викладених відповідачем в анкеті для видачі кредиту та долучених до неї документах: акті про обстеження умов проживання і довідці про склад сім`ї, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того факту, що на час укладення та дії кредитного договору, тобто в період з 14.02.2025 по 14.08.2025 [PERSON] проходив військову службу як військовослужбовець Збройних Сил України. Таким чином, матеріали справи не містять відповідних документів як доказів звільнення відповідача від нарахування процентів за користування кредитом в розумінні пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». Що стосується відповідальності поручителів, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання останнім свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. На підставі ч.ч.1,2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, врахувавши вищевикладені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Кредитна установа «Капітал-Кредит» в повному розмірі. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 5021,41 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved