Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У своєму позові, уточненому під час розгляду справи у суді, позивачка посилається на те, що з 28 листопада 2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . 13 липня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до Володимир Волинського міського суду Волинської області про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини. Рішенням суду від 22 липня 2016 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно, починаючи з 13 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 04 жовтня 2018 рок шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано рішенням Володимир Волинським міським судом Волинської області. На початку 2019 року [PERSON] звернулася з позовом до Володимир Волинського міського суду Волинської області про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] . Рішенням Володимир - Волинського міського суду Волинської області від 29 березня 2019 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено та збільшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Володимир Волинського міського суду Волинської області від 22 липня 2016 року до 1200 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. На даний час у позивачки доходи незначні, внаслідок інфляційних процесів, зростання цін на продукти харчування, оплату комунальних послуг, покупки речей та одягу, сума аліментів, присуджена до стягнення з відповідача, є мізерною і її не вистачає навіть на найнеобхідніше для неповнолітньої дитини. Позивачці відомо, що у відповідача [PERSON] є ще двоє дітей від другого шлюбу: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із вказаними вище обставинами, а саме того, що [PERSON] на даний час перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , отримує відповідне грошове забезпечення, є здоровою працездатною людиною, то на її думку зможе сплачувати аліменти на інших умовах, а тому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Володимир Волинського міського суду Волинської області від 29 березня 2019 року, за яким з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень та надалі стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Процесуальні дії суду під час судового розгляду: Ухвалою від 13 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено його проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. 04 грудня 2025 року до суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі до припинення його перебування у складі Збройних Сил України. Однак, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дитини (п.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини), її прав на утримання з боку батьків, права на справедливий суд, наявність представника у відповідача - адвоката Смоляр Є.І., суд відмовив у задволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у спарві. Ухвалою суду від 04 лютого 2026 року військову частину [NUMBER] зобов`язано надати до Володимирського міського суду Волинської області довідку про розмір грошового забезпечення [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Закревський І.В. не з`явились, завчасно подали заяву про розгляд справи без їх участі, уточнені позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити з викладених у позові підстав. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Смоляр Є.І. у судове засідання не з`явилися, адвокат подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області по справі № 154/1902/16 від 22 липня 2016 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно, починаючи з 13 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 04 жовтня 2018 рок шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано згідно рішення Володимир Волинського міського суду Волинської області. Рішенням Володимир - Волинського міського суду Волинської області від 29 березня 2019 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено та збільшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Володимир Волинського міського суду Волинської області від 22 липня 2016 року, до 1200 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини. Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 січня 2024 року [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно дитини [PERSON] . Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника, суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст.182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у статтях 182 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Згідно ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок цілком узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17-ц. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При ухваленні рішення суд бере до уваги наявність на утриманні відповідача ще двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22 травня 2024 року з відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у розмірі частки всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.05.2024 року і до повноліття дитини. Згідно Картки особового рахунку військовослужбовця № [NUMBER] за 2026 рік [PERSON] є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] , головним сержантом-командиром відділення та має стабільний, регулярний дохід, що у відповідності до вимог ст. 184 СК України є підставою для стягнення аліментів у частці. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що слід змінити спосіб стягнення аліментів, стягнутих за рішенням суду від 29 березня 2019 року з відповідача на утримання доньки, з твердої грошової суми в розмірі 1200 гривень щомісячно на 1/5 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду, буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1211 грн.20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved