Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. У серпні 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просив звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 4, 49 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5123985200:01:002:0043, яка розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, та належить [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №373956, виданого 26.08.2005 року Роздільнянською райдержадміністрацією, який був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №113/5 від 07.05.2010 року Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ. Вимоги мотивував тим, що він, [PERSON] , [INFO] , з 12.07.1999 року по теперішній час зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Він є власником земельної ділянки площею 4, 49 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5123985200:01:002:0043, що розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. В серпні 2025 року він звертався до приватного нотаріусу Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванової А.Й. для оформлення договору купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки. При перевірці документів, приватим нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Івановою А.Йвідповідно до листа №443/01-16 від 07.08.2025 року, було встановлено, що під час перевірки відсутності/наявності заборон (арештів), відповідно до даних, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було встановлено наявність обтяження №9808275 (Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) у вигляді арешту на невизначне майно, все нерухоме майно належне [PERSON] : зазначене вище обтяження зареєстроване 08.05.2010 року Запорізькою філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Підстава накладання арешту: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, №113/5 від 07.05.2010 Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ, ст. державний виконавець Куранова М.Л.. Відповіднодо відповіді Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)№69491/2 від 20.06.2025 року встановлено, шо згідно перевірки даних АСВП встановлено, що за виконавчим провадженням №14617822, яке було відкрито з примусового виконання судового наказу № 2н-550 від 13.06.2008 року Орджинікідзевського районного суду м. Запоріжжя боржником виступає [PERSON] , адреса проживання: [ADDRESS] . Відповідно до відповіді Вознесенського райнного суду м. Запоріжждя №01-35/558/2025 від 25.06.2025 року встановлено, згідно даних алфавітних покажчиків та контрольного журналу суду за 2008 рік встановлено, що в провадженні судді Мазура В.С. перебувала цивільна справа №2н-550/2008 за заявою ЗАТ КБ «Приват Банк» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з [PERSON] , яка розглянута судом 13.06.2008 року. У зв`язку з неодноразовим підтопленням приміщення архіву суду, про що свідчать відповідні акти від 08.09.2009 року, 21.04.2011 року, 21.04.2011 року, 08.01.2012 року, 27.10.2015 року, 19.11.2015 року, матеріали цивільної справи №2н-550/2008 не збереглись, тому суд позбавлений можливості надати інформацію щодо дати народження. Позивач зазначає, що він з 12.07.1999 року зареєстрований та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , і ніколи не був зареєстрований та не проживав в місті Запоріжжя, а виконавче провадження №14617822, з примусового виконання судового наказу № 2н-550 від 13.06.2008 року виданого Орджинікідзевським районним судом м. Запоріжжя було відкрито щодо боржника [PERSON] , адреса проживання: [ADDRESS] . Тому за захистом своїх прав він вимушений звернутись до суду. Процесуальні дії. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С.І. від 27.08.2025 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. ( а.с. 27) 07.11.2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що інформація про сплату боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження відсутня. ( а.с.37-39). 12.01.2026 року позивач надав суду письмові пояснення. ( а.с.52) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.02.2026 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено справу до судового розгляду.( а.с.62) Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Магера Р.Ю., який діяв на підставі ордера серії ВН № 1584596 від 30.09.2025 року в судове засідання не з`явилися, надавши заяви, в яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили справу розглядати у їх відсутність. Представник Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає можливим провести розгляд справи за даною явкою, обмежившись дослідженням наданих суду письмових доказів. Встановлені судом фактичні обставини справи. Позивач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області 05.04.1999 року (а.с.19). Згідно копії картки фізичної особи - платника податків, виданої Роздільнянською МДПІ від 21.04.1998 року, ідентифікаційний номер [PERSON] , [INFO] -28827006616. (зворотній бік а.с.19. Позивач [PERSON] , [INFO] . з 12.07.1999 року по теперішній час зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади від 14.08.2025 року. (а.с.20). [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4, 49 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5123985200:01:002:0043, що розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №373956, виданим 26.08.2005 року Головою Роздільнянської райдержадміністрації Н.К. Мамедовим. ( а.с.6) Окрім того даний факт підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 7484700 від 02.08.2013 року. (а.с.8) В серпні 2025 року позивач звернувся до приватного нотаріусу Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Іванової А.Й. для оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки площею площею 4, 49 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5123985200:01:002:0043 При перевірці документів, приватим нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Івановою А.Йвідповідно до листа №443/01-16 від 07.08.2025 року, було встановлено, що під час перевірки відсутності/наявності заборон (арештів), відповідно до даних, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було встановлено наявність обтяження №9808275 (Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) у вигляді арешту на невизначне майно, все нерухоме майно належне [PERSON] ; зазначене вище обтяження зареєстроване 08.05.2010 року Запорізькою філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Підстава накладання арешту: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, №113/5 від 07.05.2010 Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ, ст. державний виконавець Куранова М.Л. На запит нотаріуса надійшла відповідь Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)№69491/2 від 20.06.2025 року, шо згідно перевірки даних АСВП встановлено, що за виконавчим провадженням №14617822, яке було відкрито з примусового виконання судового наказу № 2н-550 від 13.06.2008 року Орджинікідзевського районного суду м. Запоріжжя боржником виступає [PERSON] , адреса проживання: [ADDRESS] . Будь-які інші відомості, які можуть ідентифікувати особу в АСВП відсутні. ( а.с.22) На запит нотаріуса надійшла відповідь Вознесенського райнного суду м. Запоріжждя №01-35/558/2025 від 25.06.2025 року, згідно даних алфавітних покажчиків та контрольного журналу суду за 2008 рік встановлено, що в провадженні судді Мазура В.С. перебувала цивільна справа №2н-550/2008 за заявою ЗАТ КБ «Приват Банк» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з [PERSON] , яка розглянута судом 13.06.2008 року. У зв`язку з неодноразовим підтопленням приміщення архіву суду, про що свідчать відповідні акти від 08.09.2009 року, 21.04.2011 року, 21.04.2011 року, 08.01.2012 року, 27.10.2015 року, 19.11.2015 року, матеріали цивільної справи №2н-550/2008 не збереглись, тому суд позбавлений можливості надати інформацію щодо дати народження [PERSON] . ( а.с.23) Відповідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна що суб`єктам № 431562224 від 17.06.2025 року, було встановлено наявність обтяження №9808275 у вигляді арешту на невизначне майно, все нерухоме майно належне [PERSON] , дата народження та ІПН відсутні, накладено арешт, на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, № 113/5 від 07.05.2010 Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ, ст.державний виконавець Куранова М.Л.( а.с.9-18) На виконанні у Вознесенівському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебувало виконавче провадження № 14617822 з примусового виконання судового наказу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя №2н-550 виданого 13.06.2008 року, про стягнення з [PERSON] (без зазначення дати народження та РНОКГШ боржника)на користь на користь ЗАТ КБ "Приват Банк" заборгованість у розмірі 4128,95 грн. (а.с.42) Матеріали виконавчого провадження №14617822 знищені у зв`язку із закінченням строків їх зберігання. ( а.с.22) Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників, відносно [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , встановлено, що за вказаними параметрами запиту в Єдиному реєстрі боржників інформація відсутня. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. За змістом ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його права, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ст. 386 ч.2 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ч.1 ЦК України). Суд, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявленого позову, прийшов до висновку про його задоволення виходячи з наступного Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт суди розглядають у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16 (провадження 14-431цс19)). Також в постанові КЦС ВС від 29 червня 2023 року у справі № 208/9810/21 суд зазначив, що коли питання про скасування арешту, накладеного в рамках виконавчого провадження, порушує сторона провадження, то застосовуються положення розд. VII ЦПК України, який передбачає звернення до суду зі скаргою на дії виконавця. Якщо ж особа, яка не погоджується з накладеним арештом, не є стороною виконавчого провадження, але такими діями порушується її право власності, вона звертається до суду з позовом, в якому передусім ставить питання про підтвердження її права власності на арештоване майно, а потім - про зняття арешту. Так судом встановлено, що вищевказане обтяження на все майно [PERSON] було накладено, на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, № 113/5 від 07.05.2010 Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ, ст.державний виконавець Куранова М.Л. У зв`язку з накладенням на земельну ділянку [PERSON] арешту, позивач позбавлений права на розпорядження своєю власністю. Тому він вимушений був звернутися до суду з вказаною позовною заявою про захист своїх порушених прав на вільне володіння належним їй майном шляхом зняття обтяження у вигляді арешту нерухомого майна. Але, [PERSON] по даному обтяженню 9808275, яке накладене на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, № 113/5 від 07.05.2010 Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ, ст.державний виконавець Куранова М.Л., не був стороною виконавчого провадження. На теперішній час відносно [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , стягнення заборгованості за рішенням суду, забезпечення позову в рахунок виконання рішення та стягнення штрафів не виносилось та стягнень у відділах державної виконавчої служби не перебуває, що підтверджується інформацією з Єдиного реєстру боржників, згідно якої зазначається, що за вказаними параметрами запиту в Єдиному реєстрі боржників інформація відсутня. Суд дійшов висновку, що обтяження 9808275, яке накладене на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, № 113/5 від 07.05.2010 Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ, ст.державний виконавець Куранова М.Л., підлягає скасуванню, так як його наявність порушує права [PERSON] , як власника майна. Суд вважає, що у зв`язку з наявними обтяженнями нерухомого майна існують перешкоди позивачу, як власнику нерухомого майна, у праві володіння, користування та розпорядження належним йому майном. При цьому, суд зазначає, що порушене право позивача підлягає захисту у спосіб, який обрав позивач і який передбачений законом (припинення дії, яка порушує право), у даному випадку, шляхом зняття обтяження у вигляді арешту з невизначеного, всього майна, який належить на праві власності позивачу, в порядку цивільного судочинства. На підставі ст.ст. 316-317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved