Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

У червні 2023 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом представник Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання, в якому просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за теплову енергію у розмірі 62 711,96 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КП «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкає [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідачка свої зобов`язання не здійснює, не сплачує за послуги за опалення та гаряче водопостачання, внаслідок чого станом на 01.05.2023 року виникла заборгованість в сумі 62711,96 грн. у зв`язку з чим, представник позивача вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С. від 20.07.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2024 року, проведеного на підставі розпорядження від 07.02.2024 року № 188, справа була передана на розгляд судді Мурзенко М.В. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 09.02.2024 року справа була прийнята до провадження судді Мурзенко М.В. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2024 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 521/3595/21 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «2Х2 ФІНАНС», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Дар`ї Володимирівни, про скасування рішення про державну реєстрацію та витребування майна (справа № 521/3595/21). Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX назву Малиновського районного суду міста Одеси змінено на Хаджибейський районний суд міста Одеси. Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 06 січня 2026 року відновлено провадження у справі. В судове засідання учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені. В матеріалах справи наявна письмова заява відповідачки про застосування до заявлених вимог позовної давності (а.с. 24). Також в матеріалах справи наявні письмові заперечення відповідача проти позову, в яких просить відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що квартира за адресою споживання вибула з її володіння поза її волею й незаконно переоформлена на ТОВ «2х2 Фінанс» (а.с. 29-31). Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, та сторонами не заперечується, що відповідачка є споживачем послуг з централізованого опалення, що надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] . Також судом встановлено, що на ім`я відповідачки було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , з виписки за яким вбачається, що за період з жовтня 2012 р. по березень 2023 року включно за надані послуги наявна заборгованість в загальній сумі 62 711 грн. 96 коп. (а.с. 5-6) Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Стаття 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає поняття комунальної послуги та житлових послуг, а саме: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. У відповідності до п.35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМ України від 21.08.2019 р. № 830, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Згідно ст.525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. ч. 1ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця. Таким чином, строк позовної давності рахується по кожному щомісячному платежу. Такий висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній в постанові ВП ВС від 28.03.2018 р. по справі № 444/9519/12. Згідно ст. 534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. З наданого позивачем реєстру нарахувань та виплат по абоненту (а.с. 5-6) вбачається, що на жовтень 2012 року у відповідачки за надані послуги була наявна заборгованість в сумі 221 грн. 28 коп. За період з жовтня 2012 р. по березень 2023 року включно позивачем надано послуги на загальну суму 79 755 грн. 95 коп. (79 665 грн. 02 коп. послуги теплопостачання, 100 грн. 93 коп.- послуги гарячого водопостачання). За вказаний період відповідачкою було сплачено 21 090 грн. 35 коп. Таким чином, відповідачкою було сплачено надані послуги за період по листопад 2015 року включно в сумі 19 683 грн. 76 коп. (221 грн. 28 коп. + 100 грн. 40 коп.+ 19362 грн. 08 коп.), в т.ч. заборгованість за надані послуги на початок жовтня 2012 р. в сумі 221 грн. 28 коп., заборгованість за надані послуги з гарячого водопостачання за період грудень 2012 р. та червень 2014 р. в загальній сумі 100 грн. 40 коп., послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2012 року по листопад 2015 року включно в загальній сумі 19 362 грн. 08 коп., а також частково послуги з централізованого опалення за період грудень 2015 року в сумі 1406 грн. 59 коп. З огляду на вище викладене, відповідачка має заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з грудня 2015 року по березень 2023 року в сумі 58 665 грн. 60 коп. Суд відхиляє доводи відповідачки щодо неправомірного нарахування заборгованості з посиланням на неправомірне заволодіння її квартирою з огляду на наступне. Так, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15 березня 2022 року по цивільній справі № 521/3595/21, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 11 грудня 2025 року, встановлено, що 24 лютого 2021 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», що діяло як іпотекодержатель від імені відповідачки [PERSON] та ТОВ «2х2 Фінанс» було укладено договір купівлі-продажі квартири за адресою [ADDRESS] , що належить відповідачці [PERSON] , вказаний договір було укладено незаконно, квартиру було витребувано на користь [PERSON] з чужого незаконного володіння ТОВ «2х2 Фінанс». З матеріалів справи не вбачається, що протягом періоду з дати укладення спірного договору купівлі-продажу до березня 2023 року відповідачка була позбавлена можливості користуватись спірною квартирою, з відповіді Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради на запит суду від 18.07.2023 року (а.с. 11) вбачається, що відповідачка була знята з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] , лише 22 травня 2023 року. Водночас, суд частково погоджується з доводами відповідачки про пропуск позивачем позовної давності. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, який набув чинності 02.04.2020 р., розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651, скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Також Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15.03.2022, який набув чинності 17.03.2022 р., розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» № 3450-IX від 08.11.2023, який набув чинності 30.01.2024 р., пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в наступній редакції: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»; від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» Закону№ 4434-IX від 14.05.2025, який набув чинності 04.09.2025 р., пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено. Таким чином, з урахуванням наведених норм закону з відповідачки на корить позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги за період з березня 2017 року по березень 2023 року включно в сумі 48 223 грн. 24 коп. Згідно з ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» судового збору в сумі 2063 грн. 90 коп. пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial