Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до державної програми забезпечення населення України послугами водопостачання та водовідведення, КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради надає послуги водопостачання та водовідведення споживачам, які повинні оплачувати дані послуги щомісяця. Так, між КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та відповідачами встановились фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно Рішення Дніпровської міської ради № 526 від 20 квітня 1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг. На підставі вищезазначеного рішення на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідачі свої зобов`язання не виконують, у зв`язку із чим заборгованість по вищезазначеному особовому рахунку складає 19 244,68 грн., яку позивач просить стягнути із відповідача. Крім того, посилаючись на ст. 625 ЦК України, просить суд також стягнути з відповідачів суму інфляційного збільшення, яка складає 181,06 грн., а також 16,63 грн. сума 3% річних. Ухвалою суду від 13.01.2026 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і відкрито провадження у справі, установлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень. Сторони відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечення суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Дослідивши надані у справі докази, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до державної програми забезпечення населення України послугами водопостачання та водовідведення, КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради надає послуги водопостачання та водовідведення споживачам. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 28 лютого 2025 року. Згідно з Рішенням Дніпропетровської міської ради № 526 від 20 квітня 1995 року про розподіл плати за надання населенню комунальних послуг споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», у зв`язку із чим абонентам [PERSON] та [PERSON] , відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] . Відповідачі свої зобов`язання по оплаті послуг з водовідведення та водопостачання не виконують, у зв`язку з чим загальна заборгованість перед позивачем станом на 28.02.2025 року складає 19 442,37 грн., з них 19 244,68 грн. сума основного боргу, 16,63 грн. сума 3% річних, 181,06 грн. - інфляційне збільшення. Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 вищезазначеного Закону комунальні послуги - це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду, витне водопостачання та водовідведення» визначено, що споживачі питної води зобов`язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються. Відповідно до частин першої, другої статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Крім того, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Зазначеного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц. При цьому, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України). При цьому, пунктом 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані й тому підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 19 442,37 грн., з них 19 244,68 грн. сума основного боргу, 16,63 грн. сума 3% річних, 181,06 грн. - інфляційне збільшення. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 3 028 грн. в рівних частинах по 1514 грн. з кожного.

Outcome: approved