Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором кредиту, який укладений 05.05.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] як позичальником. Позивач зауважує, що кредитний договір на підставі вимог Закону України про електронну комерцію» підписано відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора - YCBV-6757, що є належним підтвердженням укладення правочину між сторонами. Сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі, щодо розміру кредиту, який за час правовідносин склав 26 600,00 грн., строку та умов користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. Позивач додає, що між первісним кредитором - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», та ТОВ «Таліон Плюс» 05.11.2024 року укладено договір факторингу. Учасниками договору на виконання його положень підписано реєстр прав вимоги від 05.11.2024 року, за яким від первісного кредитора право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». На підставі договору факторингу, укладеного 28.05.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», наведеними учасниками складено реєстр прав вимоги від 28.05.2025 року з підтвердженням переходу права вимоги за укладеним договором кредиту до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Крім того, договір факторингу укладено 16.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (реєстр боржників від 16.07.2025 року), за результатом чого позивач набув право вимоги до відповідача за вищевказаним договором кредиту на суму 99 348,76 грн., з яких: 26 599,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 50 449,51 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками, 13 299,75 грн. - заборгованість за штрафними санкціями. Оскільки відповідач належним чином не виконує свого зобов`язання щодо повернення коштів, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 86 049,01 грн.? відшкодувати витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу - 7000,00 грн. Ухвалою суду від 19.01.2026 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників. витребувано в АТ КБ «ПРИВАТБАНК (ЄДРПОУ 14360570, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) інформацію: - чи емітувалась на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжна картка [NUMBER]; - факт зарахування коштів на платіжну карту (маска карти) [NUMBER] (емітент карти - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»): за період від 05.05.2024 до 10.05.2024 в сумі 16 000,00 грн.; за період від 09.05.2024 до 14.05.2024 в сумі 2000,00 грн.; за період від 12.05.2024 до 17.05.2024 в сумі 1000,00 грн.; за період від 15.05.2024 до 20.05.2024 в сумі 1000,00 грн.; за період від 17.05.2024 до 22.05.2024 в сумі 2 500,00 грн.; за період від 18.05.2024 до 23.05.2024 в сумі 600,00 грн.; за період від 20.05.2024 до 25.05.2024 в сумі 500,00 грн.; за період від 22.05.2024 до 27.05.2024 в сумі 600,00 грн.; за період від 22.05.2024 до 27.05.2024 в сумі 200,00 грн.; за період від 23.05.2024 до 28.05.2024 в сумі 2200,00 грн.; - чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] ; - чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком (маска картки [NUMBER]) та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] . Судом встановлено, що 05.05.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено договір кредиту, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» як кредитодавець надав, а [PERSON] - позичальник, отримав грошові кошти на умовах строковості використання, зворотності, платності. Відповідно до п.3.1 договору позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може отримати черговий транш в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п.3.2 договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Згідно з п.3.2 договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав, за умови, якщо позичальником в особистому кабінету активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду не обмежена. Відповідно до п.5.1 договору кожен окремий транш за договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки [NUMBER], що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. Пунктом 7.1 договору визначено, що рекомендована дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 04.06.2024 року. У разі пролонгації чи поновлення дисконтного періоду рекомендована дата дострокового повернення всієї суми кредиту зміщується на відповідну дату закінчення дисконтного періоду. Згідно з п.7.2 договору в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: -Закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п.11.1 договору; -Ініціювання кредитодавцем дострокового розірвання/припинення дії договору в порядку, передбаченому п.9.1.1.2 або п. 9.1.1.7 договору. Відповідно до п.7.3 договору кінцева дата повернення кредиту - 04.06.2029 року. У відповідності до п 8.3 договору на моменту укладення договору та отримання траншу за договором базова процентна ставка складає 1,5 % день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. У разі отримання додаткових траншів за договором в період з 23.04.2024 року по 20.08.2024 року базова процентна ставка, яка використовується для нарахування процентів за користування цими додатковими траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру денної процентної ставки, зазначеної в абзаці 3 пункту 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, що складає 1,5 % за день користування таким траншем. У разі отримання додаткових траншів за договором після 21.08.2024 року базова процентна ставка, яка використовується для нарахування процентів за користування цим додатковими траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру денної процентної ставки, зазначеної в частині 5 статті 8 Закону, що складає 1 % за день користування таким траншем. Згідно з п.8.5.1 договору за період від дати видачі першого траншу до 04.06.2024 року розрахунок витрат за кредитом здійснюється за процентною ставкою 0,5 % від суми кредиту за кожний день користування ним. З досліджених судом відомостей про рух коштів по банківському рахунку позичальника [PERSON] слідує, що особою фактично отримувались грошові суми: -05.05.2024 року - 16 000,00 грн.; -09.05.2024 року - 2000,00 грн.; -12.05.2024 року - 1000,00 грн.; -15.05.2204 року - 1000,00 грн.; -17.05.2024 року - 2500,00 грн.; -18.05.2024 року - 600,00 грн.; -20.05.2024 року - 500,00 грн.; -22.05.2024 року - 800,00 грн.; -23.05.2024 року - 2200,00 грн. Судом встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 05.11.2024 року укладено договір факторингу, згідно якого клієнт (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») зобов`язався відступити фактору (ТОВ «Таліон Плюс») права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор - їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Судом досліджено витяг з реєстру прав вимоги, складений сторонами правочину 05.11.2024 року, з даними про боржника [PERSON] та відтворенням відомостей про суму заборгованості 65 434,61 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 26599,50 грн., заборгованість за відсотками - 25 535,36 грн., заборгованість по іншим нарахуванням - 13 299,75 грн. Також, договір факторингу укладено 28.05.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», на підставі чого 28.05.2025 року складено реєстр прав вимоги № 1 з наведенням відомостей про боржника та суму заборгованості за договором кредиту - 99 348,76 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 25 599,50 грн., заборгованість за відсотками - 59 449,51 грн., неустойка - 13 299,75 грн. В подальшому, 16.07.2025 року договір факторингу укладено між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», за наслідком чого позивачем набуто право грошової вимоги до відповідача як позичальника за договором кредиту. Матеріали справи містять реєстр боржників як додаток до договору факторингу від 16.07.2025 року, де відтворено відомості про суму заборгованості боржника [PERSON] - 99 348,76 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За положеннями ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Вирішуючи спір в межах заявлених стороною позивача вимог суд приходить до висновку про належне обгрунтування заявленої до стягнення суми, що включає розмір заборгованості за основним зобов`язанням, суму нарахованих протягом строку кредитування відсотків. Оскільки за результатами вирішення спору знайшли свого підтвердження обставини порушення відповідачем взятих на себе згідно договору кредиту зобов`язань, що виявляє порушення прав кредитора та необхідність їх поновлення, суд вважає необхідним задовольнити позов, стягнути заявлену учасником та обґрунтовану поданими доказами суму заборгованості. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У відповідності до п.2 ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Надаючи оцінку поданим стороною позивача доказам: договору про надання правничої допомоги від 20.08.2025 року, укладеного між Адвокатським бюро «Соломко та Партнери» і ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», акту прийому передачі наданих послуг з наведенням даних про види отриманих послуг, їх тривалість та вартісну оцінку, суд приходить до висновку про невідповідність заявленої суми складності справи, ціні позову, рівню необхідного втручання адвоката на досягнення бажаного результату у відповідних правовідносинах.

Outcome: approved