Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 12 листопада 1996 року її мати [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на житло квартиру [ADDRESS] в порядку приватизації державного житлового фонду. У зв`язку з тим, що у вказаній квартирі, крім її матері, були зареєстровані та проживали також її батько [PERSON] та вона вказана квартира була приватизована на трьох осіб без визначення часток кожного співвласника. З метою оформлення права власності на свою частку у спільному майні вона звернулась до Сучевенської сільської ради щодо присвоєння поштової адреси та отримала рішення виконкому та витяг з РБД про присвоєння вказаній квартирі поштової адреси - [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , вона складається з 3-х кімнат житловою площею 43,5 кв.м., загальна площа квартири 74,90 кв.м. При поданні документів до державного реєстратора відділу ЦНАП Сучевенської сільської ради, останній витребував додатково підтвердження про реєстрацію права власності на вказану квартиру з Чернівецького КОБТІ, де була проведена первинна реєстрація права власності, про що зазначено у свідоцтві про право власності на житло, а саме - у реєстровій книзі за № 404, книга 3 сторінка 62. Відповідно до відповіді Чернівецького КОБТІ № 1562 від 30.10.2025 року через відсутність інвентаризаційної справи на нерухоме майно, надати таку довідку ЧКОБТІ не має можливості . У зв`язку з вищевказаним державним реєстратором відділу ЦНАП Сучевенської сільської ради Костецькою Г.В. їй було відмовлено у проведенні реєстраційних дій за її заявою. Одночасно держаним реєстратором їй було роз`яснено, що у наданому Свідоцтві про право власності на житло частки співвласників не визначені, що унеможливлює реєстрацію за нею права власності на 1/3 частки вказаного нерухомого та рекомендовано їй звернутись в суд для визначення та визнання за нею права власності на конкретну частку спільної квартири. На підставі викладеного, просить суд визнати за нею [PERSON] , [INFO] право власності на 1/3 частку нерухомого майна, а саме квартиру [ADDRESS] . 02.02.2026 року [PERSON] та [PERSON] подали до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання права власності на частку у спільному нерухомому майні. Згідно якої просять суд визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частки нерухомого майна, а саме квартиру [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частки нерухомого майна, а саме квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 19 лютого 2026 року, прийнято зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частку у спільному нерухомому майні та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. На підготовче засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] не з`явилася. однак подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти задоволення зустрічної позовної заяви. Справу просила розглядати у її відсутності. Відповідачі за первісним позовом та позивачі за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви, згідно яких первісні позовні вимоги визнають повністю, зустрічні позовні вимоги підтримують повністю та справу просять розглядати у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 11 березня 1978 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції, був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 428. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] . Від даного шлюбу [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 12.11.1996 року, квартира, яка розташована в с. Корчівці Глибоцького району належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та член її сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 16 травня 2025 року № 127, на підставі заяви [PERSON] , квартирі, яка розташована в с. Корчівці присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] ,вартира 3 Чернівецького району Чернівецької області. Відповідно до технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , вона складається з 3-х кімнат житловою площею 43,5 кв.м., загальна площа квартири 74,9 кв.м. З відповіді Чернівецького КОБТІ № 1562 від 30.10.2025 року , вбачається, що в Чернівецькому КОТІ відсутня інвентаризаційна справа на нерухоме майно по [ADDRESS] . Як вбачається із рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Костецької Г.В. про відмову в проведенні реєстраційних дій № 82641561 від 26 грудня 2025 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовлено в державній реєстрації права власності на квартиру, яка розташована в [ADDRESS] . При поданні документів до державного реєстратора відділу ЦНАП Сучевенської сільської ради, останній витребував додатково підтвердження про реєстрацію права власності на вказану квартиру з Чернівецького КОБТІ, де була проведена первинна реєстрація права власності, про що зазначено у свідоцтві про право власності на житло, а саме - у реєстровій книзі за № 404, книга 3 сторінка 62. Відповідно до відповіді Чернівецького КОБТІ № 1562 від 30.10.2025 року через відсутність інвентаризаційної справи на нерухоме майно, надати таку довідку ЧКОБТІ не має можливості. Одночасно держаним реєстратором було роз`яснено, що у наданому Свідоцтві про право власності на житло частки співвласників не визначені, що унеможливлює реєстрацію за ними права власності на 1/3 частки вказаного нерухомого майна. Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 355, ч. 1, 2 ст.356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Положення ч. 1 ст. 368 ЦК України зазначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України, розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved