Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . Оскільки на момент смерті позивач проживала зі спадкодавцем, вона фактично прийняла спадщину. У 2024 році позивач звернулася до приватного нотаріуса щодо оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку після смерті батька. 06 січня 2025 на запит нотаріуса про видачу дублікату правовстановлюючого документа на земельну ділянку начальником відділу № 3 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надана відповідь про те, що за гр. [PERSON] зареєстровано сертифікат за номером 0186 від 25.06.1997 року, серії ДП №0209716 площею 4,42 га умовних кад га, та видано. У зв`язку із тим, що сертифікат на земельну частку (пай) виготовлявся в 1 примірнику, який власник отримав, надати його копію не вбачається можливим. 28 січня 2025 позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. Позивач просить суд визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право на земельну частку (пай), оскільки оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно було втрачено. Провадження у справі відкрито 31.12.2025. Ухвалою від 26.01.2026 прийнята заява представника позивача про зміну підстав позову. Ухвалою від 02.02.2026 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представником позивача надана заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням справу розглянути без його участі. Суд, дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.10.2015 про розірвання шлюбу та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . Згідно копії паспорта позивача [NUMBER] від 09.03.2016 [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , за цією ж адресою був зареєстрований і померлий, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 78836876 від 22.10.2024 про реєстрацію спадкової справи № 50/2024. 23 жовтня 2024 на адвокатський запит відділ № 3 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області зазначив, що згідно даних Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі станом на 31.12.2012 року на території Кам`янського (Верхньодніпровського) району, державні акти на право власності на землю та на право постійного користування землею на ім`я [PERSON] та зазначену у запиті земельну ділянку не видавались. Судом встановлено, що 06 січня 2025 р. на запит нотаріуса про видачу дублікату правовстановлюючого документа на земельну ділянку серія ДП № 0209716 від 22.05.1997 року начальником відділу №3 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надана відповідь про те, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП «Червона Калина» Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за [PERSON] зареєстровано сертифікат за номером 0186 від 25.06.1997 року, серії ДП № 0209716, площею 4,42 га умовних кад га на підставі рішення Верхньодніпровської райдержадміністрації № 378-р від 22.05.1997 року, та видано, про що свідчить підпис про отримання. У зв`язку із тим, що сертифікат на земельну частку (пай) виготовлявся в 1 примірнику, який власник отримав, надати його копію не вбачається можливим. Постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської обласні Дербіної Р.Є. від 28.01.2025 за № 11/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Згідно матеріалів спадкової справи № 502/2024, спадкоємцем після смерті [PERSON] є також син померлого [PERSON] , однак він із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту передбачений ст. 16 ЦК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь- які дії, які не суперечать закону, держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Згідно з пункту 4.16 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно зі ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (Інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до ч. 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 - Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Таким чином, беручи до уваги неможливість отримання позивачем у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку через відсутність правовстановлюючих документів - наявні матеріально-правові підстави для задоволення вимог про визнання права власності позивача на це спадкове майно.

Outcome: approved