Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Представник позивача, повноваження якої підтверджено довіреністю від 02.12.2025 року № 762, звернулася до суду з позовною заявою за змістом якої просить стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») заборгованість за кредитним договором № 02346-04/2024 у сумі 24 800 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.04.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» (далі ТОВ «АВАНС КРЕДИТ») та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір № 02346-04/2024 на підставі якого відповідач на умовах строковості, поворотності та оплатності отримала в кредит грошові кошти, однак свої зобов`язання за договірними умовами не виконала. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі на договору факторингу від 20.08.2024 року № 20082024 набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 00895-08/2023 у сумі 24 800 грн., з яких: 6 200 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 18 600 грн. заборгованість за відсотками. Представник позивача в судові засідання не з`явилась, за змістом позовної заяви просила розгляд справи провести за її відсутності, а також не заперечувала проти ухвалення заочного розгляду справи на підставі наявних доказів. Відповідач, будучи належним чином повідомленою, в розумінні п. 4) ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що узгоджується з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року в справі № 800/547/17, а також постановах Верховного Суду від 27.11.2019 року в справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року в справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року в справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 року в справі № 910/16249/19, від 18.03.2021 року в справі № 911/3142/19, від 19.05.2021 року в справі № 910/16033/20, від 07.02.2024 року в справі № 904/853/23, про місце, дату та час розгляду справи, відзив на позовну заяву не надала, в судові засідання неодноразово не з`явилась, поважність причин неявки не повідомила, заяв та клопотань від її імені про відкладення розгляду справи чи з інших процесуальних питань до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, зокрема в Рішенні від 16.02.2017 року в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи, тобто неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для відповідних правових наслідків. З урахуванням вказаного та вимог ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, а також відсутності підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в заочному порядку, про що 06.03.2026 року постановлено відповідну ухвалу. У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що наявні достатні підстави для часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02.04.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] , яка будучи ідентифікованою та верифікованою за допомогою системи BankID НБУ, з використанням веб-сайту https://avans.credit/, в електронній формі укладено договір про надання фінансового кредиту № 02346-04/2024 (далі Договір № 02346-04/2024), який відповідачем підписано електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, за умовами якого фінансова установа мала надати відповідачу фінансовий кредит у розмірі 6 200 грн. шляхом перерахування їх на вказаний нею банківський рахунок № [NUMBER] , строком на 120 днів, а відповідач зобов`язалась повернути кредитні кошти 30.07.2024 року та згідно графіку платежів кожні 30 днів сплачувати проценти за користування кредитом в сумі 4 650 грн., нараховані за процентною ставкою в розмірі 2,5% в день. Згідно п. 4.1.4. Договору № 02346-04/2024 його сторонами узгоджено, що ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», крім іншого, має право без згоди позичальника, поступитися своїм правом вимоги за цим договором третій особі, в зв`язку з чим відбудеться заміна сторони кредитодавця за ними. Факт перерахування 02.04.2024 року ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» на виконання умов Договору № 02346-04/2024 на користь [PERSON] грошових коштів в розмірі 6 200 грн. на вказану нею банківську картку [NUMBER] з використанням платіжної системи iPay.ua (ID транзакції 366713977) підтверджується листом товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 30.01.2025 року № 3466_250130173415. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором № 02346-04/2024, зробленого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», відображено факт надання 02.04.2024 року кредиту в розмірі 6 200 грн. та щоденне нарахування відсотків у розмірі 111,6 грн. (1,8% від суми кредиту) в періоду часу з 02.04.2024 року по 01.05.2024 року (30 днів) на загальну суму 3 348 грн., які 02.05.2024 року за зазначений період перераховано за ставкою 2,5% в день від суми кредиту, а також щоденне нарахування відсотків у розмірі 155 грн. (2,5% від суми кредиту) в періоду часу з 02.05.2024 року по 30.07.2024 року (90 днів) на загальну суму 13 950 грн., а загалом 18 600 грн. Водночас відомості про сплату [PERSON] будь-яких коштів на користь ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» за вказані періоди часу відсутні, тож станом на 20.08.2024 року її заборгованість за Договором № 02346-04/2024 становила 24 800 грн., з яких: 6 200 грн. тіло кредиту, 18 600 грн. відсотки. Між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» 20.08.2024 року укладено договір факторингу № 20082024 (далі Договір № 20082024), за умовами п. 1.1 якого до останнє відступило позивачу належні йому права грошової вимоги до божників за кредитними договорами, зазначеними у відповідному реєстрі. Відповідно до змісту п.п. 1.2, 1.6 Договору № 20082024 перехід права вимоги заборгованості до боржників від ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відбувається в момент підписання ними акту приймання-передачі відповідного реєстру боржників, який скріплюється їх печатками. Згідно п.п. 3.2-3.4 Договору № 20082024 загальна сума прав вимоги, що відступаються становить 113 421 112,41 грн., а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має сплати ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» ціну продажу 2 652 477,39 грн. упродовж 6 днів з моменту передачі реєстру боржників по акту прийому-передачі. Акт прийому-передачі реєстру боржників за Договором № 20082024 підписано 20.08.2024 року представниками ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до копії платіжної інструкції АТ «Універсал Банк» від 23.08.2024 року № 412 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплачено на користь ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» 2 652 477,39 грн. з призначенням платежу «оплата за відступлення прав вимоги зг. Договору факторингу № 20082024 від 20.08.2024 р.» Згідно витягу з реєстру боржників від 20.08.2024 року до Договору № 20082024 ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», крім іншого, передано ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до [PERSON] (№ 3812) за Договором № 02346-04/2024 на загальну суму заборгованості 24 800 грн., з яких: 6 200 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 18 600 грн. заборгованість за відсотками. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо надання позики та фінансових послуг у сфері кредитування, які врегульовано Цивільним кодексом України (далі ЦК України), та законами України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис», «Про споживче кредитування». Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронною комерцією є відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис». Положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Згідно п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Положеннями ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, крім іншого, є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 515 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Положеннями ч. 1 ст. 1080 ЦК України передбачено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що 02.04.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір № 02346-04/2024, в зв`язку з чим відповідач на умовах строковості, поворотності та платності отримала в якості кредиту грошові кошти в розмірі 6 200 грн., однак відповідачем свої зобов`язання перед ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» не виконано не повернуто отриманий кредит та не сплачено відсотки за користування ним. ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» 20.08.2024 року відступило право вимоги до [PERSON] за Договором № 02346-04/2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Заборгованість [PERSON] за Договором № 02346-04/2024 станом на 20.08.2024 року становила 24 800 грн., з яких: 6 200 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 18 600 грн. заборгованість за відсотками, та в подальшому не збільшувалась. Перевіркою правильності розрахунку заборгованості Договором № 02346-04/2024 встановлено невідповідність вимогам законодавства застосованої процентної ставки під час нарахування відсотків за користування кредитом у період часу з 22.04.2024 року по 30.07.2024 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року № 3498-IX (далі Закон № 3498-IX), який набрав чинності 24.12.2023 року, Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» доповнено п. 17 за змістом якого тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-IX максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (з 24.12.2023 року до 21.04.2024) 2,5%; протягом наступних 120 днів (з 22.04.2024 року до 19.08.2024 року) 1,5%. З огляду на вказане, фактична денна процентна ставка за користування кредитом за Договором № 02346-04/2024 в період часу з 22.04.2024 року по 30.07.2024 року не могла перевищувати 2,5%. Таким чином, нарахування процентів за користування кредитом у період часу з 22.04.2024 року по 30.07.2024 року (100 днів) мало здійснюватись за денною процентною ставкою 1,5%, тож сума процентів за вказаний період становить 9 300 грн. (6 200 * 1,5% * 100), а не 15 500 грн. (6 200 * 2,5% * 100) як нараховано ТОВ «АВАНС КРЕДИТ». Вказане свідчить, що розмір заборгованості за відсотками за користування кредитом протиправно завищено на 6 200 грн. (15 500 9 300) грн. та фактично становить 12 400 грн. (18 600 6 200). Відомості про те, що [PERSON] на час розгляду справи виконала свої зобов`язання за Договором № 02346-04/2024 перед ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» чи ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суду не надано, як наслідок, суд вважає, що наявні достатні підстави для стягнення з неї на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 18 600 (вісімнадцять тисяч шістсот) грн., з яких: 6 200 грн. тіло кредиту, 12 400 грн. відсотки за користуванням ним. Враховуючи те, що згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, наявні підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судових витрат на сплату судового збору в розмірі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. 80 коп., що відповідає частині задоволених позовних вимог (75%), оскільки підстав для звільнення її від сплати судового збору судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial