Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди у розмірі визначеному судовою експертизою та розподіл судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказувала на те, що відповідачем завдано матеріальну шкоду майну позивача, а саме житловому будинку літ. «А», у приміщеннях №2-1, 2-2, 2-3, які знаходяться під однією покрівлею із приміщеннями відповідача (літ 1-1, 1-2, 1-3). Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2017 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. До суду 24 травня 2018 року надійшов висновок судової будівельно-технічної екпертизи №125-004 від 10 травня 2018 року. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2018 року задоволено заяву [PERSON] та вжито заходів забезпечення позову у вигляді арешту 16/100частин домоволодіння із відповідною частиною господарських та побутових споруд за адресою. [ADDRESS] , власником яких є [PERSON] . Від позивача 08 квітня 2019 року надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій вона просить стягнути з відповідача на її користь 716 241 грн 00 коп. вартості зруйнованого майна та здійснити розподіл судових витрат. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2019 року позов залишено без розгляду. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2019 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2018 року. За результатами апеляційного провадження задоволено апеляційну скаргу [PERSON] , ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2019 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2020 року відмовлено [PERSON] в задоволенні заяви про забезпечення позову. За результатами апеляційного провадження, постановою Миколаївського апеляційного суду від 23 квітня 2020 року задоволено апеляційну скаргу [PERSON] , ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2020 року задоволено частково. Накладено арешт на 16/100 частин домоволодіння із відповідною частиною господарських та побутових споруд за адресою [ADDRESS] , власником яких є [PERSON] . Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2020 року до участі у справі залучено [PERSON] , [PERSON] та Миколаївську міську раду в якості третіх осіб. У період з жовтня 2017 року до 13 січня 2021 року справа перебувала у провадженні іншого скаладу суду. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 13 січня 2021 року для розгляду справи визначено головуючого суддю Шолох Л.М. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2021 року справу прийнято до провадження суддею Шолох Л.М. та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 квітня 2021 року до участі у справі залучено у справі правонаступників [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . Залучити до участі у справі [PERSON] як законного представника неповнолітньої [PERSON] . Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2021 року провадження у справі зупинено. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 вересня 2021 року відновлено провадження у справі. Від позивачів до суду 31 грудня 2021 року надійшла зава про збільшення позовних вимог, в якій вони просить: стягнути з [PERSON] на їх користь матеріальну шкоду в розмірі 716 247 грн у рівних частинах солідарно; зобов`язати [PERSON] здійснити повний демонтаж зливної ями у дворі домоволодіння [ADDRESS] з послідуючим засипанням та відновлення покриття дворового проїзду; здійснити розподіл судових витрат у сумі 36 755 грн 03 коп. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2024 року закрито підготовче провадження у справі. У судове засідання сторони не з`явилися, з невідомих суду причин. Від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Відповідач до суд не з`явилася з невідомих суду причин. Враховуючи думку позивачів, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, які не з`явилися. До суду надійшли письмові пояснення від [PERSON] та [PERSON] , в яких зазначено, що сума 716 247,00 грн у прохальній частині позову ними вказано помилково. Вірною слід вважати суму 537 494 грн 00 коп. Цю суму вони просить стягнути у рівних частинах на їх користь. Також розподіли порівну судові витрати, які стягнути з відповідача на їх користь. Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] , правонаступниками якої є [PERSON] , [PERSON] , за життя та [PERSON] є співвласниками домоволодіння по [ADDRESS] . Актом від 14 вересня 2017 року, складеним комісією у складі начальника відділу комунального господарства та благоустрою адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради Кондрат С.В., заступника начальника відділу організаційної роботи та юридичного забезпечення Адміністарції Центрального району Миколаївської міської ради Цибка Д.В., управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради Гупала С.М. за зверненням [PERSON] здійснено візуальне обстеження в приміщенням № 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, а-1житлового будинку літ. А по [ADDRESS] . Таким оглядом встановлено: прогиб стелі, відшарування штукатурного шару, перекос дверних пройомів. В приміщення №2-2 спостерігається волосяні тріщини по стелі шириною розкриття 0,2-0,3 мм. В приміщенні № 2-3 пошкоджену несучу стіну зі значними численними тріщинами шириною розкриття більше 5 мм, на стелі на стелі провисання, тріщина від стелі до підлоги шириною розкриття 1 см. Часткове обвалення штукатурного шару. Приміщення в яких мешкає [PERSON] знаходяться від однією покрівлею з приміщеннями №1-1, 1-2, 1-3, що належать іншій особі. В даних приміщеннях ведуться будівельні роботи, а саме виконано спільну покрівлю над приміщеннями житлового будинку літ. А по [ADDRESS] в яких [PERSON] мешкає. ФОП [PERSON] складено звіт про проведене технічне обстеження частини житлового будинку по [ADDRESS] , яким встановлено, що обстежені елементи частини будівлі (частина належна [PERSON] ) в цілому не придатні для експлуатації. Основною причиною деформації нерозбираємої частини будинку є порушення цілісності основних конструктивних елементів будинку в цілому при розбиранні реконструйованої частини будинку. Перебудова другої чатсини будинку виконана з порушенням вимог будівельних норм, а це виконання заходів при реконструкції частини будинку (укріплення конструкцій, зведення капітальної стіни, улаштування шпунту, дахового перекриття). При реконструкції необхідно було димову трубу нерозбираємої чатсини будинку вивести вище двоповерхової чатсини будинку (перебудови) для збереження умов опалення житла. У зв`язку із цим під час реконструкції чатсини житлового будинку не були здійснені необхідні заходи для укріплення та підсилення основних будівельних конструкцій нерозбираємої частини будинку та виконано роботи по реконструкції без проектної документації та порушеннями ДБН, що і стало причиною непридатності до експлуатації за призначенням чатсини житлового будинку, який належить [PERSON] . У зв`язку з технічним станом вище наведеної чатсини будинку забороняється перебування людей в приміщеннях 2-1 та 2-3 . Сусідні будинки на майданчику розташовані дуже щільно 1,0 м. між ними, що не уможливлює виконання робіт по укріпленню та перебудові зовнішніх несучих стін та перекриття. Звертаючись до суду із цим позовом позивачі вказують на те, що саме діями відповідач [PERSON] завдано матеріальної шкоди її нерухомому майну, яку і просять стягнути з неї на їх користь. Частина перша статті 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Згідно статтей 3,4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини перша, друга та третя цієї статті). Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина друга статті 76 ЦПК України визначає, що ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (частина перша статті 78 ЦПК України). Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (частина перша та друга статті 263 ЦПК України). Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частина третя статті 263 ЦПК України). Під час розгляду справи у справі за ухвалою суду проведено судову будівельно-технічну експертизу, за результатами якої складено висновок № 125-004 від 10 травня 2018 року. Цим висновком встановлено, що ремонтно-будівельні роботи у будинку літ. «А-1», а саме квартири [ADDRESS] (власник [PERSON] ) проведені зі значними порушеннями норм ДБН. Пошкодження частини житлового будинку літ. «А-1», а саме квартири [ADDRESS] утворилися в результаті самовільної реконструкції частин житлового будинку (квартири [ADDRESS] ), а саме перебудови частини зовнішньої несучої стіни, розібрання даху та надбудови 2-гоповерху над частиною житлового будинку квартири [ADDRESS] , самовільною реконструкцією порушено конструктивні елементи та цілісність житлового будинку, внаслідок чого відбувся перерозподіл навантажень на стіни та фундамент, а саме: ліва зовнішня стіна вказаної надбудови 2-го поверху, опирається безпосередньо на внутрішню та зовнішню стіну з бутового каменю вапняк, яка є загального користування між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] , внаслідок чого відбувається перерозподіл навантажень на стіни та фундамент, що привело до деформації стін з відхиленням їх по вертикалі від 5,5°до 6,8° та утворенню дефектів на конструктивних елементах квартири [ADDRESS] , вказаних вище, що підтверджується звітом №156-16-01-2018 «Про проведення технічного обстеження, оцінки технічного стану конструкцій житлового будинку по [ADDRESS] », виконаного ФОП [PERSON] та відповідають дефектам, які відображені в акті від 14 вересня 2017 року. У цьому висновку також зазначено, що визначення можливості виконання відновлювальних ремонтних робіт для подальшої безпечної експлуатації частини житлового будинку літ. «А», а саме приміщень №№ 2-1, 2-2, 2-3 за адресою: [ADDRESS] у зв`язку із порушенням цілісності житлового будинку літ. «А-1», можливе тільки згідно з розробленого проекту на посилення конструктивних елементів чатсини житлового будинку літ. «А-1» квартири [ADDRESS] з урахуванням дотримання будівельних пожарних та санітарних норм та правил. Експертом зроблено висновок про те, що квартира [ADDRESS] , належна за життя [PERSON] є непридатною до експлуатації та проживання. Також відповідачем у справі до суду подано висновок екперта [PERSON] складеного на замовлення [PERSON] № 170/18 від 30 листопада 2018 року у якому зроблено висновок про те, що в результаті проведених будівельних робіт [PERSON] з надбудови другого поверху в частині житлового будинку літ. «А» по [ADDRESS] пошкодження частини будинку [PERSON] , що вказані в акті від комісії від 14 вересня 2017 року у приміщеннях 2-1, 2-2, 2-3, виникнути не могли. Також в матеріалах справи наявний висновок екперта № СЕ19/115-21/11171-БТ від 19 листопада 2021 року, виконаний на замовлення представника позивача [PERSON] . Цим висновком встановлено, що роботи з надбудови другого поверху (реконструкція) житлового будинку, які виконані [PERSON] ( [PERSON] ) у житловому будинку літ. «А» за адресою [ADDRESS] , не відповідають вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва та ДБН, оскільки роботи проведено без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт, ст. ст. 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також роботи виконані з порушеннями вимог щодо проведення реконструкції житлових будинків п. 4.2, 4.3, 5, 6.1, 7.1, 9.1, 9.3, 9.5, 9. 10, 10.4 ДБН В3.2-2-2009 «Реконструкція і капітальний ремонт житлових будинків» . Відповідно до листа виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 18 вересня 2017 року № 3-2940/інг-ГЛ даних про наявність проектної документації немає, документи, що дають право виконувати будівельні роботи за зазначеною адресою не надавалися. Роботи з реконструкції будинку дозволяється виконувати тільки при дотриманні вимог вказаних в вищезазначених пунктах, а саме відповідно до розробленої проектної документації на основі передпроектних робіт, обстеження конструкцій будівлі, інженерно-геологічних вишукувань геодезичних робіт, діючих умов та обмежень, забудови земельної ділянки, умов розміщення діючих інженерних комунікацій, а також подання повідомлення про початок виконання робіт до відповідних органів згідно діючого законодавства. Будівельні роботи з демонтажу частини несучих стін, даху фундаменту та їх заміна на нові з надбудовою 2-го поверху, виконані [PERSON] у житловому будинку літ. «А» за адресою [ADDRESS] призвело од пошкоджень приміщень № 2-1, 2-3 цього житлового будинку, частина якого належала [PERSON] за життя, у зв`язку із тим, що при реконструкції будинку було порушено цілісність конструктивної схеми будинку, а також не виконано підписання або укріплення конструкцій які залишилися, що враховуючи він побудови та знос будівельних матеріалів будинку до реконструкції, привело до зміни та перерозподілу навантажень і внаслідок цього пошкодженню інших конструктивних елементів будинку. Також внаслідок демонтажу покрівлі та не виконання заходів, щодо примикання покрівлі до стіни збудованого другого поверху відбувається потрапляння вологи від атмосферних опадів в приміщення та послідуюче замокання конструкцій та оздоблення. Експертом [PERSON] зроблено висновок що розмір матеріальної шкоди, яка була спричинена 31/100 (зараз 26/100) частин домоволодіння [ADDRESS] приналежних на праві власності [PERSON] , внаслідок виконання будівельно-монтажних робіт по реконструкції частини будинку літ. «А» у домоволодіння [ADDRESS] , виконаних [PERSON] становить 537 494 грн 00 коп. Щодо побудованої зливної явим у дворі домоволодіння [ADDRESS] не відповідає вимогам п. 2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 145 від 17 березня 2021 року, а також п. 10.8.4 ДБН В2.5-75.2013. В даному випадку збудований вигріб потребує перенесення на відстань не менше 20 м. від житлового будинку згідно діючих норм та підлягає повному демонтажу з послідуючим засипанням та відновленням покриття дворового проїзду. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] у 2017 році проводила будівельно-ремонтні роботи у належній їй на праві власності частини домоволодіння за адресою [ADDRESS] в результаті яких здійснено зокрема прибудову другого поверху над її частиною домоволодіння. Ці роботи проводилися відповідачем без дотримання вимог чинного законодавства щодо оформлення відповідної документації (дозволів, проектів, повідомлення про початок робіт, тощо). Ця обставина не заперечувалася і відповідачем, доказів на спростування зазначеного нею відповідно до вимог статті 81 ЦПК України суду не надано. З наявних у справі доказів слідує, що нерухомому майну позивача завдано шкоду, а саме: прогиб стелі, відшарування штукатурного шару, перекос дверних пройомів. В приміщення №2-2 спостерігається волосяні тріщини по стелі шириною розкриття 0,2-0,3 мм. В приміщенні № 2-3 пошкоджену несучу стіну зі значними численними тріщинами шириною розкриття більше 5 мм, на стелі на стелі провисання, тріщина від стелі до підлоги шириною розкриття 1 см. Часткове обвалення штукатурного шару. Приміщення в яких мешкає [PERSON] знаходяться від однією покрівлею з приміщеннями №1-1, 1-2, 1-3. Також вбачається, що це житло (квартира [ADDRESS] ) є непридатним до експлуатації та проживання. Як слідує із висновку судової будівельно-технічної екпертизи № 125-004, складеного за ухвалою суду, встановлено, що пошкодження виникли внаслідок реконструкції частини житлового будинку, квартири [ADDRESS] , яка належить відповідачу [PERSON] . Суд відхиляє висновок експерта [PERSON] від 30 листопада 2018 року про відсутність причинно - наслідкового зв`язку між будівельними роботами проведеними [PERSON] та пошкодженнями нерухомого майна [PERSON] , оскільки такий висновок не містить даних щодо причин виникнення пошкоджень житла [PERSON] . Під час розгляду справи судом встановлено та не заперечувалося відповідачем, що вона проводила будівельні роботи у належній їй частині житлового будинку. Доказів того, що пошкодження житла [PERSON] мало місце внаслідок дій інших осіб, матеріали справи не містять. За такого, суд дійшов висновку, що пошкодження нерухомого майна (квартири [ADDRESS] є наслідком проведених відповідачем [PERSON] ремонтно-будівельних робіт у належній їй частині спірного житлового будинку (квартира [ADDRESS] ). Відтак, шкода завдана майну позивачів має бути відшкодована саме відповідачем [PERSON] . Відповідно до висновку експерта № СЕ19/115-21/11171-БТ від 19 листопада 2021 року розмір матеріальної шкоди, завданої майну позивачів становить 537 494 грн 00 коп., яку вони і просять стягнути з відповідача на їх користь у рівних частинах, тобто по 268 494 грн 00 коп кожному. Щодо позовних вимог про демонтаж зливної ями, то суд зазнає таке. Відповідно до статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Частиною першою статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу (частина друга статті 391 ЦК України). Звертаючись до суду із позовними вимогами про демонтаж зливної ями у дворі, позивачі вказують на те, що вона розміщена з порушенням Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом МОВ України від 17 березня 2021 року № 145. Експертом встановлено, що відповідно до п. 5 дозволу № 281 від 17 червня 2003 року КП «Миколаївводоканал» на проектування водопроводу житлового будинку за адресою [ADDRESS] наданого громадянці [PERSON] зазначається таке: «Особливі вимоги. Зливні всмоктуючі ями розташовувати від водопроводу на відстані не менше 5м. Отримати дозвіл в сан станції. Погодити з міськвиконкомом». Тобто розташування цього колодязя порушує вимоги Дозволу №281 від 17 червня 2003 року КП «Миколаївводоканал». Так у висновку експерта від 19 листопада 2021 року № СЕ19/115-21/11171-БТ експертом вказано, що у зливній ямі на території домоволодіння по [ADDRESS] наявна труба діючого водопроводу, яка може бути піддана корозії від агресивного середовища вигрібної ями, також витоки у разі пошкодження ями можуть потрапити до внутрішнього простору будівлі. Відповідно до пункту 3.10 державних будівельних норм ДБН В 2.5-75:2013 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування» вигріб це інженерна споруда у вигляді поглиблення та зберігання рідких відходів. Згідно з пунктом 10.8.4 ДБН В 2.5-75:2013 в районах населених пунктів, в яких відсутні мережі централізованого або децентралізованого господарсько-побутової каналізації, не можна проектувати введення водопроводу у будинок, веутрішньобудинкову та зовнішню каналазацію з подальшим відведенням стічних вод у вигрібні ями. Відповідно до Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 145 від 17 березня 2021 року. вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Об`єм вигребу розраховується виходячи з чисельності населення, що ним користується. Пункт 2.22 вказує на те, що вигреби повинні бути віддалені від межі земельної ділянки навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстані неменше 20м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорі згідно з законодавством. В умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстані не менше 20м, при цьому відстань від вигребів до громадських колодязів і каптажів джерел повинна бути не менше 50м. При цьому слід враховувати напрямок схилу ділянки. Із наведеного слідує, що зливна яма має бути розташована на відстані 20 м. від централізованого водопроводу. Така яма відповідачем розташована безпосередньо на трубі діючого водопроводу, тобто з порушеннями вимог ДБН В 2.5-75:2013. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити демонтаж зливної ями у дворі домоволодіння [ADDRESS] та послідуючим засипанням та відновленням покриття дворового проїзду, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача. З матеріалів справи слідує ,що позивачами понесені такі судові витрати: 7362,47 грн судового збору; 12 942 грн 90 коп. витрати на проведення екпертиз; 16 650 грн 00 коп. витрати на правову допомогу. Всього 36 955 грн 43 коп., які слід стягнути з відповідача у рівних частинах на користь позивачів. Заходи забезпчення позову, вжиті під час розгляду справи продовжують діями відповідно до чатсини сьомої та восьмої статті 158 ЦПК України.

Outcome: approved