Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] (далі позивачка), діючи через свого представника [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області (далі відповідач) про визнання права на земельну частку (пай), що належала [PERSON] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя набув право на земельну частку (пай) розміром 8,32 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель КСП «Ім. Горького». Вона прийняла спадщину [PERSON] за заповітом, до складу якої входить вказане право на земельну частку (пай). Однак, у зв`язку з втратою сертифікату на право на земельну частку (пай), який посвідчував відповідне право спадкодавця, позивачка позбавлена можливості оформити прийняту спадщину у позасудовому порядку. У підготовче судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, при цьому представник позивачки подав заяву про розгляд справи без його участі в якій просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив про визнання позову повністю. Заяви та клопотання учасників справи Учасники справи інших заяв та клопотань до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 16 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Враховуючи те, що представник відповідача позов визнав повністю, згідно статей 200, 206 ЦПК України суд у підготовчому судовому засіданні ухвалив перейти до вирішення питання щодо задоволення позову за наявності для того законних підставі. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Як встановлено, [INFO] в с. Прокопівка новгород-Сіверського району Чернігівської області помер [PERSON] (а.с. 9). Останній за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 8,32 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель КСП «Ім. Горького», розташованих на території Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №951980, виданим 05 березня 2002 року на підставі розпорядження Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області №427 від 25 листопада 1996 року (а.с. 4). 14 липня 2004 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно позивачці (а.с. 5). Позивачка належним чином прийняла спадщину [PERSON] , за її заявою заведено спадкову справу №30/2026, при цьому вона є єдиним спадкоємцем [PERSON] (а.с. 7). При цьому сертифікат на право на земельну частку (пай), який посвідчував відповідне право позивача, втрачений, у зв`язку з чим розміщено повідомлення про його недійсність в засобах масової інформації (а.с. 17). Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Оскільки судом встановлено, що позивачка набула у порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розміром по 8,32 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Ім. Горького», розташованих на території Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яке належало [PERSON] , однак це право не визнається через втрату документа, що його посвідчував, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання позову відповідачем та у зв`язку з цим для задоволення позову повністю. Судові витрати Враховуючи те, що спір виник внаслідок недбалих дій позивачки та її спадкодавця, внаслідок чого було втрачено правовстановлюючий документ, що посвідчував відповідне право на земельну частку (пай), відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне повністю покласти на позивачку всі здійснені нею витрати, не стягуючи їх з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved