Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

27 травня 2025 року в провадження головуючого - судді Шахтарського міського суду Дніпропетровської області - Янжули С.А., надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 02 жовтня 2024 року між [PERSON] та ТОВ «Стар Файненс Груп» був укладений договір фінансового кредиту №02017-10/2024, згідно з умовами якого відповідач отримав 10 000 гривень кредиту, зі сплатою процентів за користування кредитом. ТОВ «Стар Файненс Груп» умови Кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. 23 грудня 2024 року між ТОВ «Стар Фійненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір факторингу №23122024. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором №02017-10/2024 від 02 жовтня 2024 року було передано позивачу від первинного кредитора - ТОВ "Стар Файненс Груп", згідно Договору факторингу №23122024. Станом на 27 травня 2025 року сума заборгованості відповідача становить 22 525 гривень, відповідно до виписки з особового рахунку за Кредитним договором. З них: 1) заборгованість за тілом кредиту становить 9 500 гривень; 2) заборгованість за відсотками становить 8 025 гривень; 3) заборгованість за штрафом - 5 000 гривень. Відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості та надано термін для добровільного врегулювання позивачем зобов`язання. Первинний кредитор - ТОВ «Стар Файненс Груп» передав ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» відповідно до Договору факторингу №23122024 від 23 грудня 2024 року, разом з матеріалами кредитної справи і Довідку про ідентифікацію, яка підтверджує, що [PERSON] , з яким укладено Кредитний договір №02017-10/2024 від 02 жовтня 2024 року, ідентифікований. Акцепт договору позичальником вчинено з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач просить суд задовільнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 22 525 гривень, судовий збір 2 422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу 7 000 гривень. Ухвалою суду від 02 червня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що у нього з позивачем не має жодних правових чи фінансових відношень. Справа не містить будь-яких даних про те, що правонаступником ТОВ "Стар Файненс Груп" є позивач, повідомлень про відступлення права вимоги за кредитним договором він не отримував.. Позивач просить стягнути з нього 22 525 гривень заборгованості за кредитним договором, однак розрахунку боргу не надав. Позивач просить стягнути витрати на правову допомогу 7 000 гривень, але понесені витрати не доведені належними доказами по справі. Він не отримував ані позову, ані додатків до нього, він не відмовляється виконати своє договірне зобов`язання перед кредитором ТОВ "Стар Файненс Груп", яке в даному випадку не є стороною по справі. Просить відмовити в задоволенні позову. Представник позивача подав відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, витрати на правничу допомогу доведені належними доказами по справі, ТОВ "ФК"Кредит-Капітал" набуло право грошової вимоги до відповідача по зазначеному кредитному договору на підставі укладеного з первісним кредитором ТОВ "Стар Файнес Груп" договору факторингу №23122024 від 23 грудня 2024 року, тобто позивач має статус нового кредитору, що підтверджується доданими до справи доказами. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд констатує наступне. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до п.5 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Згідно зі ст.10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч.3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. З досліджених матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини. 02 жовтня 2024 року між [PERSON] та ТОВ «Стар Файненс Груп» був укладений договір про надання фінансового кредиту №02017-10/2024, згідно з умовами якого відповідач отримав грошові кошти в кредит в розмірі 10 000 гривень, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , наданими останнім з метою отримання кредиту, строком кредитування на 120 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом 1 % в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом, тип процентної ставки - фіксована, що узгоджується п. 1.4,1.4.1,1.4.2 договору. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем підписано договір про надання кредиту, паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором W3194, 02 жовтня 2024 року. Крім того, відповідачем підписано одноразовим ідентифікатором графік платежів за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту №02017-10/2024, які є додатком №1 до кредитного договору від 02 жовтня 2024 року. Згідно погодженого сторонами графіку, відповідач повинен в строк до 29 січня 2025 року сплатити борг по кредитному договору в сумі 19 600 гривень, з яких: 10 000 гривень - тіло кредиту та 9 600 гривень - нараховані проценти за користування кредитними коштами. Зарахування коштів в сумі 10 000 грн на платіжну картку відповідача № [NUMBER] відбулося 02 жовтня 2024 року, що підтверджується копією листа ТОВ "Універсальні Платіжні Рішення" від 16 квітня 2025 року та копією квитанції №526364423 від 02 жовтня 2024 року. Інформацією АТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 09 грудня 2025 року №20.1.0.0.0/7-251203/48893-БТ, що надійшла на адресу суду 23 грудня 2025 року, підтверджується, що в банку на ім`я [PERSON] було випущено платіжну картку № [NUMBER] . Операція зарахування коштів в сумі 10 000 гривень 02 жовтня 2024 року проведена на вказаний рахунок. 23 грудня 2024 року між ТОВ "Стар Файненс Груп" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено договір факторингу №23122024, у відповідності до умов якого ТОВ "Стар Файненс Груп" передало (відступило) ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" за плату, а ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" прийняв належні ТОВ "Стар Файненс Груп" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників до цього договору. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №23122024 від 23 грудня 2024 року, ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №02017-10/2024 від 02 жовтня 2024 року в сумі 22 525 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 9 500 гривень, заборгованість за відсотками становить 8 025 гривень, заборгованість за штрафом - 5 000 гривень, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості за кредитним договором, наявним в матеріалах справи. Копією платіжної інструкції №9471 від 23 грудня 2024 року підтверджується перерахування грошових коштів ТОВ "ФК"Кредит-Капітал" на рахунок ТОВ "Стар Файненс Груп" в якості оплати за договором факторингу №23122024 від 23 грудня 2024 року. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за вище вказаним кредитним договором також вбачається, що відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконував, платежів для погашення існуючої заборгованості не здійснював. Позивач направляв на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором та письмову вимогу про усунення порушення кредитного зобов`язання, яку останньою залишено без виконання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З договору №02017-10/2024 від 02 жовтня 2024 року про надання споживчого кредиту, вбачається що його укладено в електронній формі. У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредитних коштів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Наданий договір факторингу підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ "Стар Файненс Груп" за договором №02017-10/2024 від 02 жовтня 2024 року про надання споживчого кредиту, до позивача у справі. Відповідач не довів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростував. Посилання відповідача на те, що позивач не є стороною по справі, не знайшли свого підтвердження та спростовані матеріалами справи. Щодо посилань відповідача на те, що він не отримував позовну заяву з додатками не знайшли свого підтвердження, оскільки позивачем подано позовну заяву через підсистему "Електронний суд" та додано копію поштового відправлення, згідно якого пакет документів, що включає позов з додатками направлено відповідачу за його зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації. Крім того, в матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 20 серпня 2025 року про ознайомлення з матеріалами справи №186/1165/25 у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач ознайомився з умовами та правилами надання кредитних коштів, графіком платежів, паспортом споживчого кредиту, погодився з ними та підписав їх за допомогою одноразового ідентифікатора. Отримав кредитні кошти та користувався ними на власний розсуд, однак у строки, передбачені кредитним договором, суму кредиту з відсотками не повернув, ані на адресу первісного кредитора, ані на адресу позивача. Позивачем належними та достовірними письмовими доказами доведено, що він набув право грошової допомоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Ураховуючи вищенаведене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови договору, на час ухвалення рішення позивачу за відступлення права вимоги борг не сплатив, за таких обставин вимоги позивача обґрунтовані та наявні законні підстави для їх задоволення в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в сумі 5 000 гривень, суд приходить до наступного. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу. Враховуючи наведе правове обґрунтування, нарахування відповідачу пені в період дії в Україні воєнного стану не відповідає пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. У зв`язку із наведеним, позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 17 525 гривень. Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 889,47 гривень (задоволено позовні вимоги на 78%). Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано до суду: Договір №0103 про надання юридичних послуг від 01 березня 2024 року; копію замовлення від 15 квітня 2025 року до договору про надання правової допомоги, яке містить дані про те, що адвокатом надавалися позивачу юридичні послуги, пов`язані саме з підготовкою та розглядом справи про стягнення боргу з [PERSON] ; детальний опис наданих послуг до договору; рахунком на оплату від 25 квітня 2025 року, згідно якого позивачем сплачено АО "Апологет" 7 000 гривень по договору про надання правової допомоги №0103 від 01 березня 2024 року та замовлення від 15 квітня 2025 року. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, з урахуванням складності справи, те, що вона є малозначною, наявна усталена судова практика розгляду справ даної категорії, позовні вимоги задоволено частково, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.514,525,526,527,530,536,615,626,1054 ЦК України та

Outcome: approved