Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . За життя його батько розпорядився своїм майном склавши 16 березня 2006 року заповіт, яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і все те, що належатиме на день його смерті, він заповів позивачу. 14 червня 2012 року на частину спадкового майна державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори посвідчено та видано на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Також, в склад спадкового майна входить право на земельну частку (пай), що знаходиться в колишньому КСП «8 Березня», с. Чаруків Луцького району Волинської області, що належало спадкодавцю [PERSON] . По питанню отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане вище спадкове нерухоме майно, а саме: на частку права на земельну частку (пай), що знаходиться в колишньому КСП «8 Березня», с. Чаруків Луцького району Волинської області позивач звернувся до нотаріуса Луцької державної нотаріальної контори. Однак, нотаріус відмовив у вчиненні відповідної нотаріальної дії, обґрунтовуючи свою відмову неможливістю видати свідоцтво про право на спадщину заповітом на вказане вище спадкове нерухоме майно, у зв`язку з відсутністю оригінала Сертифікату на право на земельну частку (пай) в колишньому КСП «8 Березня», с. Чаруків Луцького району Волинської області, який підтверджує право спадкодавця [PERSON] на дану земельну частку (пай). На підставі наведеного, просить суд, визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом по смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: право на земельну частку (пай) у сільськогосподарському підприємстві «8 Березня» Луцького району Волинської області, площею 0,0667 умовних кадастрових гектарів (багаторічні насадження), виділених відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ВЛ № 0203110, виданого Луцькою районною державною адміністрацією і зареєстрованою в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 110 від 20.06.1997 року. Ухвалою суду від 03.11.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 27.11.2025 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 02.02.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. До початку судового засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду. Будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.6). Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Чаруківської сільської ради Луцького району Волинської області Павленко Л.П., 16.03.2006 року та зареєстрованого у реєстрі за № 14, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і все те, що йому буде належати на день смерті, і на що, згідно з Законом буде мати право, в тому числі грошові вклади/заощадження заповідає своєму синові [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.06.2012 року, після смерті [PERSON] , його син [PERSON] оформив свої спадкові права на земельну ділянку площею 0,6549 га, яка розташована на території с. Вигуричі Луцького району Волинської області (а.с.8-9). Судом встановлено, після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що не оформлене [PERSON] , а саме: право на земельну частку (пай) у в колишньому КСП «8 Березня» на території Чаруківської сільської ради Луцького району Волинської області розміром 0,0667 (багаторічні насадження) в умовних кадастрових гектарах. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якшо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV,основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до Довідки відділу № 4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 18.07.2023 року, в колишньому сільськогосподарському підприємстві «8 Березня» Луцького району Волинської області громадянин [PERSON] має право на земельну частку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ВЛ № 0203110, виданого Луцькою районною державною адміністрацією і зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 110 віл 20.06.1997 року. Розмір земельної ділянки (паю) в колишньому сільськогосподарському підприємстві «8 Березня» становить 0,0667 (багаторічні насадження) в умовних кадастрових гектарах. Вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2023 року становила 2353 грн. (а.с.10). Таким чином, оскільки, [PERSON] при житті отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), який є основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), тому він є таким, що при житті набув право власності на земельну частку (пай), однак не оформив її документально. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця). Із матеріалів справи вбачається, що задля оформлення спадкових прав на зазначену земельну частку (пай) позивач звернувся до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю оригінала Сертифікату на право на земельну частку (пай) в колишньому КСП «8 Березня», с. Чаруків Луцького району Волинської області, який підтверджує право спадкодавця [PERSON] на дану земельну частку (пай) (а.с.11). Як вбачається з матеріалів спадкової справи, 14 червня 2012 року на частину спадкового майна державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори посвідчено та видано на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом(а.с. зворот 49-52). Інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні. Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] , що підтверджується заявою про прийняття спадщини від 14.10.2011 року № 488 (а.с.46), а відтак, оскільки в заповіті [PERSON] розпорядився, що все належне йому майно належить [PERSON] , то останньому належить також право на земельну частку (пай) у Агрофірмі «Маяк» у с. Княгининок (Маяки) Луцького району Волинської області розміром 0,0667 (багаторічні насадження) в умовних кадастрових гектарах. Таким чином, враховуючи ті обставини, що [PERSON] являється спадкоємцем майна після смерті [PERSON] за заповітом, який прийняв спадщину, то суд прийшов до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на спадкове майно земельну частку (пай) у в колишньому КСП «8 Березня», с. Чаруків Луцького району Волинської областірозміром 0,0667 (багаторічні насадження) в умовних кадастрових гектарах. На підставі ст.ст. 1216, 1223, 1225, 1233, 1268, 1269, 1296, ЦК України,

Outcome: approved