Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради звернулось до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачену допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 34000 грн та судовий збір у розмірі 3028 грн. В обґрунтуванні своїх вимог позивач зазначає, що на обліку в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради знаходиться особова справа по призначенню допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] . 18 травня 2022 року [PERSON] звернувся до управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. На підставі заяви про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.05.2022, Відповідачу видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.05.2022 №2302-5001606443. Після отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, 19.05.2022 року Відповідач подав до управління заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Відповідач оформив на себе допомогу на проживання внутрішньо переміщеній особі починаючи з травня 2022 року у сумі 2000 грн щомісячно. 07 липня 2022 року Відповідач самостійно знявся з обліку як ВПО, проте не подав заяву на припинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі. Оскільки, Відповідач самостійно прийняв рішення про зняття з обліку, як внутрішньо переміщена особа, то останній чітко усвідомлював, що це автоматично призведе до позбавлення його права на отримання такої допомоги. В той же час, Відповідач, всупереч вимогам діючого на той час Порядку № 332, чинного Порядку № 509, так і не повідомив Позивача про зміни, які вплинули на його право на отримання даної допомоги. Як зазначає представник позивача, враховуючи вищенаведене, та те, що Відповідач свідомо отримав надмірно виплачену допомогу за період з серпня 2022 по грудень 2023 року, загальний розмір якої становить 34 000,00 грн., по причині особистого зняття з обліку як внутрішньо переміщена особа, та неподання заяви про припинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, при цьому добровільно не повернув надмірно виплачені суми допомоги, вимоги Департаменту є цілком правомірними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2025 року вказаний позов напровлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Харкова Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 жовтня 2025 року позовну заяву передано в провадження судді Рибальченко Л.М. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2025 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення судової повістки на адресу фактичного місця проживання, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надала. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 18 травня 2022 року [PERSON] звернувся до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району із заявою про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи. 18 травня 2022 року [PERSON] було видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №2302-5001606443, 18 травня 2022 року [PERSON] звернувся до управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району з заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Рішенням Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради від 25 травня 2022 року відповідачу було призначено допомогу на проживання внутрішньо-переміщеним особам з 01 травня 2022 року в сумі 2000 грн. Відповідно скріншоту з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери [PERSON] 07 липня 2022 року самостійно знявся з обліку як ВПО через портал Дія. Згідно довідки розрахунку переплати Департаменту соціального захисту населення ЗМР переплата відповідача, як внутрішньо-переміщеної особи становить 34000 грн за період з серпня 2022 року по грудень 2023 року. Відомостей про добровільне повернення відповідачем грошових коштів матеріали справи не містять. Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначені Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»). Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014. Відповідно до пункту 1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.12 Закону України«Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа виїхала на постійне місце проживання за кордон. Призначення допомоги здійснюється відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 332 від 20.03.2022. За змістом п. 5 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам допомога призначається внутрішньо переміщеним особам , які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 року з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Мінреінтеграції (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Відповідно до п. 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (в редакції, яка діяла на момент призначення і виплати допомоги) з 1 листопада 2023 року допомога призначається на шість місяців на сім`ю, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця одному з членів сім`ї (далі уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей 3000,00 грн.; для інших осіб 2000,00 грн. Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення. Відповідно до п. 6 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) якщо отримувач або уповноважена особа повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради/центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікати електронного підпису). Нарахування та виплата допомоги отримувачу припиняється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо його повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне місце проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, або 60 та 90 календарних днів відповідно, в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин. Згідно п. 29 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі не надання відповідної інформації. З урахуванням вищенаведеного та беручи до уваги те, що причиною переплати стала саме недобросовісність зі сторони набувача виплати, яка проявилась у не поданні та приховування відомостей, що вплинули на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги, вказане свідчить про вину відповідача у надмірній виплаті допомоги. З наведених підстав суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача зазначеної суми надміру сплаченої допомоги є законними і обґрунтованими, та підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved