Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі за текстом АТ «ПУМБ») звернулось до суду із зазначеною позовною заявою до відповідачки, в якій просило суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором на загальну суму 104612,07 грн., а також судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що між сторонами були укладені 11 червня 2020 року кредитний договір № 2001609929901, за яким позивачем надано відповідачці кредит у сумі 49800,00 грн. та 18 січня 2022 року кредитний договір № 1002074302401, за яким позивачем надано відповідачці кредит у сумі 22095,00 грн., однак відповідачка не виконала зобов`язань за вказаними кредитними договорами належним чином щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними, внаслідок чого у відповідачки перед позивачем станом на 03 червня 2025 року виникла заборгованість по кредитному договору № 2001609929901від 11 червня 2020 рокуу розмірі 63743,16 грн., з яких: 40838,93 грн. заборгованість за кредитом; 22904,23 грн. заборгованість процентами та по кредитному договору № 1002074302401від 18 січня 2022 року у розмірі 40868,91 грн., з яких: 21481,34 грн. заборгованість за кредитом; 6,16 грн. заборгованість процентами; 19381,41 грн. заборгованість за комісією. Позивачем було направлено письмову вимогу відповідачці про сплату вказаної заборгованості, однак заборгованість відповідачкою не сплачена у добровільному порядку, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представниця позивача у судове засідання не з`явилася, але просила суд про розгляд справи за її відсутності, про що зазначила у позовній заяві. У разі неявки відповідачки у судове засідання не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка про дату, час та місце судового засідання двічі поспіль була повідомлена належним чином, однак у судове засідання повторно не з`явилась. Так, судом, відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України, надсилались судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідачки, зареєстрованої у встановленому законом порядку, однак, згідно з поштовими конвертами з судовими повістками, що повернулись до суду з довідками відділення «Укрпошти» з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», свідчить про неможливість вручення відповідачці судових повісток, та відповідно до частини 8 статті 128 ЦПК України, в такому випадку вважається, що судові виклики вручені відповідачці належним чином. У постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. Відповідачка клопотання про розгляд справи за її відсутності, відзив до суду не подала, про причини неявки у судове засідання суд не повідомила. Суд зазначає, що відповідно до вимог частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд бере до уваги, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо її, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22). Отже, відповідачка зобов`язаний добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2022 року в справі № 175/4075/18 (провадження № 61-5401св22), якщо належним чином повідомлені сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. З матеріалів справи не вбачається, що відповідачка надавала суду доказів неможливості прибути у судове засідання. Суд враховує строки розгляду справи, передбачені законом, дві неявки поспіль відповідачки у судове засідання без поважних причин, а також не встановлення наявності поважних причин для її неявки. Також, судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідачки про розгляд справи, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений ЦПК України. Виходячи з вищезазначеної практики ЄСПЛ, беручи до уваги дві неявки поспіль відповідачки у судове засідання, суд вважає можливим провести розгляд справи по суті за відсутності відповідачки, яка з 27 листопада 2025 року, тобто з моменту прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, до ухвалення даного рішення жодного разу до суду не прибула, станом розгляду справи не цікавилась, тим самим своїм процесуальним обов`язком з`явитись в судове засідання за викликом, знехтувала. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у позовній заяві, на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе, відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов`язального права, пов`язані з ухиленням боржниці від виконання своїх обов`язків з повернення кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між АТ «ПУМБ» (а. с. 39, 40-43, 45), позивачем у справі, та [PERSON] (а. с. 11), відповідачкою у справі, на підставі Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі за текстом Публічна пропозиція) був укладений кредитний договір № 2001609929901 від 11 червня 2020 року, за умовами якого позивач надав, а відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 30000,00 грн., розмір якого в подальшому було збільшено до 49800,00 грн., строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 47,88 % річних, а також був укладений кредитний договір № 1002074302401 від 18 січня 2022 року, за умовами якого позивач надав, а відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 22095,00 грн., строком на 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 99.4831 % річних з розміром комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99% (а. с. 8, 9 зворотна сторона, 27). Відповідно до пункту 2.1.2. Розділу І Публічної пропозиції Банк, у разі Акцепту Клієнтом Публічної пропозиції на укладення договору, зобов`язується надавати Клієнту визначені Договором послуги, а Клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах і порядку, передбаченими Договором і Тарифами. Згідно з пунктом 2.2.1. Розділу І Публічної пропозиції договір вважається укладеним, а умови Публічної пропозиції Акцептованими Клієнтом - з моменту оформлення Заяви на приєднання до Договору. Відповідно до пункту 2.2.3 Розділу І Публічної пропозиції, укладаючи договір, Клієнт та Банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених договором (а. с. 12-24). Підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору ознайомився з повним текстом договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору (пункт 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції). Також, 11 червня 2020 року та 18 січня 2022 року сторонами вказаних кредитних договорів було підписано Паспорти споживчого кредиту, які є додатками до кредитного договору, в яких містяться основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки, порядок повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів (а. с. 9, 10). Відповідно до пункту 5.1.7 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» Клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Користування [PERSON] , відповідачкою у справі, кредитними коштами підтверджується випискою за період з 11 червня 2020 року по 03 червня 2025 року (а. с. 32-35). В порушення умов кредитного договору № 2001609929901 від 11 червня 2020 року та кредитного договору № 1002074302401 від 18 січня 2022 року [PERSON] , відповідачка у справі, взяті на себе зобов`язання не виконала, внаслідок чого у неї перед позивачем за вказаними кредитними договорами виникла заборгованість, яка згідно з розрахунками станом на 03 червня 2025 року склала загальну суму 104612,07 грн. (а. с. 28-29, 30-31). АТ «ПУМБ», позивач у справі, направило [PERSON] , відповідачці у справі, письмову вимогу (повідомлення) № KHO-44.2.1/795 від 05 червня 2025 року про погашення заборгованості за кредитним договором № 2001609929901 від 11 червня 2020 року та за кредитним договором № 1002074302401 від 18 січня 2022 року протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення, надавши можливість відповідачці добровільно врегулювати заборгованість за вказаними кредитними договорами, однак вказана вимога не виконана, заборгованість не погашена (а. с. 25). Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частин 1, 3 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (стаття 612 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У частині 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилом статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині 2 статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] , відповідачкою у справі, не спростовано фактів укладення між нею та АТ «ПУМБ» кредитного договору № 2001609929901 від 11 червня 2020 року та кредитного договору № 1002074302401 від 18 січня 2022 року, не спростовано розмір заборгованості за вказаними кредитними договорами, не доведено своєчасність сплати кредитних коштів, а тому суд вважає, що позивачем доведений факт неналежного виконання позичальницею [PERSON] зобов`язань за вказаними кредитними договорами, внаслідок чого утворилась заборгованість за вказаними кредитними договорами. Доказів на спростування отримання [PERSON] , відповідачкою у справі, кредитних коштів за вказаними кредитними договорами матеріали справи не містять. Матеріали справи не містять доказів, що вказані кредитні договори у встановленому законом порядку [PERSON] , відповідачкою у справі, оскаржувалися та визнавалися не дійсними. [PERSON] , відповідачкою у справі, обставини підписання вказаних кредитних договорів та отримання кредитних коштів не заперечуються. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, загальна сума заборгованості [PERSON] , відповідачки у справі, перед АТ «ПУМБ», позивачем у справі, станом на 03 червня 2025 року по кредитному договору № 2001609929901 від 11 червня 2020 року склала у розмірі 63743,16 грн., з яких: 40838,93 грн. заборгованість за кредитом; 22904,23 грн. заборгованість процентами та по кредитному договору № 1002074302401 від 18 січня 2022 року склала у розмірі 40868,91 грн., з яких: 21481,34 грн. заборгованість за кредитом; 6,16 грн. заборгованість процентами; 19381,41 грн. заборгованість за комісією, що складає загальну суму 104612,07 грн. Доказів, в розумінні статей 77, 78 ЦПК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості за вказаними кредитними договорами [PERSON] , відповідачкою у справі, суду не надано, іншого розрахунку заборгованості на іншу дату за вказаними кредитними договорами суду також не надано, чим відповідачкою не виконані вимоги частини 1 статті 81 ЦПК України, тому вказані розрахунки приймаються судом як докази у вирішенні спору. Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи відсутність заперечень проти позову зі сторони відповідачки, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки позов обґрунтований, а викладені позивачем у позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та вони не спростовані відповідачкою. У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом, оскільки оплата судового збору у сумі 2422,40 грн. підтверджена платіжною інструкцією № 423 від 16 жовтня 2025 року (а. с. 1).

Outcome: approved