Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором кредиту № ДП 0008944, що укладений 23.11.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» та відповідачем в електронній формі. Так, згідно з договором, позичальнику [PERSON] надано кредит в сумі 4000,00 грн. строком на 126 днів з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,9 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, з комісією за надання кредиту 30% від суми наданого кредит, що у грошовому виразі становить 1200,00 грн. У позові зазначено, що 14.10.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 14/10/25, відповідно до умов якого останній набув право грошової вимоги до боржників, зокрема, за договором № ДП 0008944 від 23.11.2024 року. Звертаючись до вимог законодавства, що врегульовують питання належного виконання зобов`язання, переходу прав грошової вимоги до нового кредитора, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором кредиту № ДП 0008944 від 23.11.2024 року, що допущена внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань та становить 6281,93 грн., з яких: 3482,86 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 2633,35 грн. - заборгованість по відсотках, 165,72 грн. - заборгованість по комісії, відшкодувати судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500,00 грн. Ухвалою суду від 19.01.2026 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників; витребувано докази за клопотанням позивача. На виконання вимог ухвали суду представником Акціонерного товариства «ПриватБанк» надано інформацію, якою підтверджено, що на ім`я [PERSON] було емітовано платіжну картку № [NUMBER] та відкрито до неї відповідний рахунок. Також надано виписку про рух коштів по картці за період з 23.11.2024 по 26.11.2024 з переліком грошових операцій, зокрема щодо зарахування коштів у сумі 4000,00 грн від 23.11.2024. Вирішуючи питання грунтовності заявлених позовних вимог, суд виходить з таких міркувань. Так, матеріали справи містять договір про надання кредиту № ДП 0008944 від 23.11.2024 року,де згідно реквізитів учасниками вказано: ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник). Відповідно до умов договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в загальному розмірі - 4000,00 грн., на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз». Строк, на який надається кредит становить 126 днів. Кредитодавець надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховується 0,9 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту. Денна процентна ставка за цим договором дорівнює 0,8 %. Черговість та дата погашення відбувається згідно Додатку №1 Графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 14 днів. Комісія за надання кредиту становить: 1200,00 грн., яка нараховується одноразово в день підписання цього договору, за ставкою 30% від суми наданого кредиту та погашається позичальником відповідно до Графіку платежів Додаток №1 до цього Договору. Між ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» було укладено договір факторингу № 14/10/25 від 14.10.2025, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз» відступив, а ТОВ «Деал Фінанс Груп» прийняв право грошової вимоги до боржників. Згідно з реєстром прав вимог № 14/10/25 від 14.10.2025 року до вищевказаного договору факторингу, вбачається, що ТОВ «Деал Фінанс Груп» отримало право вимоги до [PERSON] за договором про надання кредиту № ДП 0008944 від 23.11.2024 року. Всупереч умовам кредитного договору відповідач [PERSON] , не виконала свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків та комісії. Заборгованість відповідача перед позивачем складає 6281,93 грн., з яких: 3482,86 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 2633,35 грн. - заборгованість по відсотках, 165,72 грн. - заборгованість по комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № ДП 0008944 від 23.11.2024 року, долученого до матеріалів справи. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (далі - Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Стаття 12 Закону визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 6 частини 1 статті 3 цього Закону. Обставини укладення договору та погодження його умов підтверджуються дослідженими судом копією договору ДП 0009354 від 08.12.2024 року з даними про застосування позичальником одноразового ідентифікатора (kQ9447fМ). Довідкою №1012-141 від 10.12.2025 року підтверджується, що ТОВ «Фінансова компанія «МАЙБІЗ» в порядку та на виконання умов договору кредиту № ДП 0009354 від 08.12.2024 здійснила перерахування коштів в розмірі 4000,00 грн. за номером платіжної картки № [NUMBER] , на підставі квитанції № 43239-14024-63484, за посередництвом надавача фінансових послуг ТОВ «ПрофітГід» (PSP Platon), яке надає платіжні послуги позивачу на підставі договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-922 від 19.03.2024 року, укладеного між ТОВ «ПрофітГід» (PSP Platon) та ТОВ «Фінансова компанія «Майбіз». Отже, суд приходить до висновку про виникнення між учасниками правовідносин, заснованих на договорі позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача, інші розрахунки не подавались. Надаючи оцінку змісту договору кредиту, доданим до матеріалів позову доказам, суд вважає твердження позивача щодо існування заборгованості за договором кредиту, зокрема: за тілом кредиту в розмірі 3482,86 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 2633,35 грн. та заборгованості за комісією у розмірі 165,72 грн., обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню. Загальна сума заборгованості, яка підлягає до стягнення з відповідача становить 6281,93 грн. На підставі ст. 137, 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved