Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

[PERSON] 31.07.2025 року звернулася до Соборного районного суду міста Дніпра з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що зареєстрували шлюб з відповідачем 24.11.2007 року. Шлюб зареєстровано Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №07. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . З березня 2022 року стали мешкати окремо. Відносини погіршилися. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з червня 2024 року по причині відсутності взаєморозуміння, що привело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам, як позивача, так і відповідача. Вважає, що сім*я розпалась остаточно, примирення та збереження шлюбу неможливо у зв*язку з чим просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Соборного районного суду міста Дніпра від 06.08.2025 року справу передано до Новокодацького районного суду міста Дніпра для розгляду по підсудності. Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 06.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 13.11.2025 року на адресу суду надійшла зяава від представника відповідача адвоката Гасанової М.Ю. про надання строку для примирення. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 13.11.2025 року сторонам надавався строк для примирення в три місяця, але подружжя не примирилось. Сторони в судове засідання не з*явились. 05.03.2026 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Головіної О.С. про розгляд справи у відсутність позивача та її представника. Позов підтримує, просить задовольнити. Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився. Про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 24.11.2007 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №07. Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON] , [INFO] . З березня 2022 року сторони проживають окремо. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено з червня 2024 року по причині відсутності взаєморозуміння, що привело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 13.11.2025 року сторонам надавався строк для примирення в три місяця, але подружжя не примирилось. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою, а також для повного та всебічного з`ясовування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність дитини та інші обставини життя подружжя, судом було вжито заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Статтею 51 Конституції України та згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що подружжя стосунки не підтримує, разом не мешкає, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. Згідно положень статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача, однак позивачка просить судові витрати покласти на неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved