Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Позивач товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 13.12.2018 року між акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Заяву про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» № 010/0071/82/91814122 (далі - Кредитний договір1), відповідно до якого Кредитодавець відкрив Картковий рахунок (далі - КР) Клієнту та встановив Поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 18.500,00 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.)., з Максимальним лімітом в межах якого встановлюється Поточний ліміт, який відповідно до умов Кредитного договору становить 300 000,00 (триста тисяч гривень 00 копійок). Крім того, 28.03.2019 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» далі Банк/Кредитодавець) та Клієнтом, яким є [PERSON] (далі по тексту Клієнт/Відповідач/Позичальник) було укладено Договір про надання банківських послуг та послугу сфері страхування № 014/0071/82/0222936 (далі Кредитний договір2), відповідно до якого Кредитодавець надав Позичальнику кредит в розмірі 57 504,08 грн. (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот чотири гривні 08 копійок), а Позичальник зобов`язався використати Кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору основну суму Кредиту, сплатити проценти за користування Кредитом, а також виконати інші обов`язки визначені Договором. (п.п. 1.1. 1.1.1. Договору). Банк виконав свої зобов`язання перед Позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених Кредитним Договором. Позичальник всупереч умовам Кредитних договорів, припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договорів. 20.12.2022 року Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2+57-F (далі за текстом Договір відступлення). у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстрів Боржників до Договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022р., ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. і за Кредитними договорами: № 010/0071/82/91814122 від 13.12.2018 (Кредитний договір 1); № 014/0071/82/0222936 від 28.03.2019 (Кредитний договір 2); укладеними між Позичальником та Акціонерним товариством «Райффайзен Банк». Сума заборгованості за Кредитним договором № 010/0071/82/91814122 від 13.12.2018 (Кредитний договір 1), становить: 29 025,96 грн. (двадцять дев`ять тисяч двадцять п`ять гривень 96 копійок), з яких: - 28 295,09 гривень сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; - 0,00 гривень сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; - 730,87 гривень сума заборгованості за відсотками. Сума заборгованості за Кредитним договором № 014/0071/82/0222936 від 28.03.2019 (Кредитний договір 2), становить: 69 160,49 грн. (шістдесят дев`ять тисяч сто шістдесят гривень 49 копійок), з яких: - 60 043,66 гривень сума заборгованості за кредитом; - 9 116,83 гривень сума заборгованості за процентами; Також позивач просить стягнути з Відповідача витрати на судовий збір та професійну правничу допомогу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, будучи належним чином, у відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України та згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повідомленим про дату, час і місце судового засідання, будь-яких заяв чи клопотань не подавав, правом надання відзиву не скористався. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, на підставі ухвали суду, справу розглянуто в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, та позивач проти такого вирішення справи заперечень не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 13.12.2018 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Клієнтом, яким є [PERSON] було укладено Заяву про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» № 010/0071/82/91814122, відповідно до якого Кредитодавець відкрив Картковий рахунок Клієнту та встановив Поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 18.500,00 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.)., з Максимальним лімітом в межах якого встановлюється Поточний ліміт, який відповідно до умов Кредитного договору становить 300 000,00 (триста тисяч гривень 00 копійок). (п.п. 1.3., 1.4.1. Договору). Відповідно до умов Кредитного договору, з дати встановлення (зміни) Поточного ліміту (далі Дата початку кредитування) Клієнт має право отримати, а Банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на КР надати Клієнту в межах Поточного ліміту кошти (Кредит), а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на КР одночасно з ініціюванням Клієнтом платіжних (видаткових) операцій за КР, із здійсненням Банком Договірного списання коштів Кредиту з КР у визначених Договором випадках, виконанні Банком інших операцій за КР відповідно до умов Договору. Метою Кредиту є придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. (п. 1.2. Договору). Строк Кредиту сукупність Періодів, протягом яких Банк визначає Поточний ліміт відповідно до пункту 2 Заяви. Строк Кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення Поточного ліміту (Дати початку кредитування). (п. 1.5. Договору). Згідно підпункту 3.1. Кредитного договору, Строк Кредиту встановлений пунктом 1.5. Заяви. Без укладання додаткових заяв (договорів) до Заяви, Банк має право подовжити Строк користування Кредитом на той самий строк, за умови, що на останній робочий день Строку користування Кредитом Банк не отримав листа Клієнта про відмову від продовження Строку користування Кредитом. Використання Клієнтом за рахунок Кредиту будь-якої суми коштів після подовження Строку користування Кредитом розглядається Сторонами як згода Клієнта на подовження Строку користування Кредитом. Відповідно Датою початку кредитування є 13.12.2018 року, з кінцевим терміном повного погашення кредиту до 13.12.2026 року. Відповідно до умов Кредитного договору, проценти (за користування Кредитом), в т.ч. за користування Недозволеним овердрафтом процентна ставка фіксована, становить 45,0% річних. (п. 1.6. Договору). Відповідно до умов Кредитного договору, Поточний ліміт встановлюється Банком щомісяця та діє в межах календарного місяця (далі - Період), в якому він встановлений.(п.п. 2.2 Договору). Факт надання Банком Позичальнику кредитних грошових коштів відповідно умов Кредитного договору № 010/0071/82/91814122 від 13.12.2018 року підтверджується копією Виписки по рахунку, що підтверджує початок користування Кредитом. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання перед Позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених Кредитним Договором. Відповідно до умов Кредитного договору, Позичальник зобов`язався до двадцятого числа включно кожного місяця, наступного за місяцем користування Кредитом, сплачувати Банку обов`язковий платіж в розмірі п`ять відсотків від власної заборгованості перед Банком, але не менше 30 (тридцяти) гривень або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму. Заборгованість за Недозволеним овердрафтом та сума прострочених грошових зобов`язань Клієнта за Договором мають бути сплачені Клієнтом в повному обсязі Негайно. (п.п. 4.2. Договору). Крім того, 28.03.2018 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» далі Банк/Кредитодавець) та Клієнтом, яким є [PERSON] (далі по тексту Клієнт/Відповідач/Позичальник), було укладено Договір про надання банківських послуг та послугу сфері страхування № 014/0071/82/0222936, на підставі зави-анкети для отримання готівкового кредиту , подану [PERSON] 28.03.2019 (далі Кредитний договір2), відповідно до якого Кредитодавець надав Позичальнику кредит в розмірі 57 504,08 грн. (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот чотири гривні 08 копійок), а Позичальник зобов`язався використати Кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору основну суму Кредиту, сплатити проценти за користування Кредитом, а також виконати інші обов`язки визначені Договором. (п.п. 1.1. 1.1.1. Договору). Відповідно до умов Кредитного договору, Кредит видається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб Позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника розмірі 38 875,05 грн. (тридцять вісім тисяч вісімсот сімдесят п`ять гривень 05 коп.). На сплату страхового платежу на користь Страховика в розмірі 17 524,95 грн. (сімнадцять тисяч п`ятсот двадцять чотири гривні 95 коп.). ((п. 1.1.2. Договору). Дата надання Кредиту: одноразово 28.03.2019р. (п.п. 1.1.3 Договору). Дата сплати ануїтетних платежів, 28 числа кожного календарного місяця згідно Графіка погашення Кредиту та сплати інших платежів (Додаток № 1 до Договору). (п.п. 1.1.4. Договору). Дата повного погашення Кредиту 28.03.2025р. (п.п. 1.1.5. Договору). Строк Кредиту становить 72 місяців, з дати надання Кредиту. (п.п. 1.1.6 Договору). Факт надання Банком Позичальнику кредитних грошових коштів відповідно умов Кредитного договору № 014/0071/82/0222936 від 28.03.2019 року підтверджується копією Виписки по рахунку, що підтверджує початок користування Кредитом. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання перед Позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених Кредитним Договором. Відповідно до умов Кредитного договору, на період з 28.03.2019р. по 28.05.2019 (включно) розмір процентної ставки за кредитом складає 0,01% річних. З 29.05.2019р. Процентна ставка фіксована та становить 38,3% річних без укладання додаткових угод. (п.п. 1.1.7., Договору). Позичальник зобов`язався здійснювати погашення Кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті Кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту в дату, визначену пунктом 1.1.4. пункту 1.1. Договору. Якщо дата сплати, зазначена в пунктом 1.1.4. пункту 1.1. Договору, не є Банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього Банківського дня, що передує даті, визначеній в підпунктом 1.1.4. пункту 1.1. Договору. Позичальник з метою сплати ануїтетних платежів зобов`язаний вносити грошові кошти на свій Поточний рахунок та/або підтримувати залишок коштів на Поточному рахунку в сумі, достатній для сплати чергового рівного ануїтетного платежу в строку, встановлені Договором. У разі недостатності на Поточному рахунку коштів, належних до сплати Кредитору за Договором, на дату платежу, Позичальник вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань за Договором. При простроченні погашення Кредиту проценти нараховуються за весь строк фактичного користування Кредитом на суму фактичної заборгованості, в тому числі, протягом строку такого прострочення, та підлягають сплаті додатково до сум щомісячних ануїтетних платежів, відповідно до умов Договору. При настанні строків сплати рівних ануїтетних платежів згідно Графіку, Кредитор здійснює договірне списання суми, належної до сплати Позичальником у відповідному періоді, з поточного рахунку АТ «Райффайзен Банк Аваль» в порядку, передбаченому пунктом 3.5. Договору. (п.п. 3.2., 3.3. Договору). Проте, всупереч умовам Кредитних договорів, Позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. 20.12.2022 року Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2+57-F (далі за текстом Договір відступлення). у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, Відповідно до п. 2.4. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим Договором, Новий кредитор замінює Первісного кредитора у Кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний Реєстр Боржників доповнює, а не замінює попередній. Відповідно до Реєстрів Боржників до Договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022р., ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. і за Кредитними договорами: № 010/0071/82/91814122 від 13.12.2018 (Кредитний договір 1); № 014/0071/82/0222936 від 28.03.2019 (Кредитний договір 2); укладеними між Позичальником та Акціонерним товариством «Райффайзен Банк». Сума заборгованості за Кредитним договором № 010/0071/82/91814122 від 13.12.2018 (Кредитний договір 1), становить: 29 025,96 грн. (двадцять дев`ять тисяч двадцять п`ять гривень 96 копійок), з яких: - 28 295,09 гривень сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; -0,00 гривень сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; -730,87 гривень сума заборгованості за відсотками. Сума заборгованості за Кредитним договором № 014/0071/82/0222936 від 28.03.2019 (Кредитний договір 2), становить: 69 160,49 грн. (шістдесят дев`ять тисяч сто шістдесят гривень 49 копійок), з яких: - 60 043,66 гривень сума заборгованості за кредитом; - 9 116,83 гривень сума заборгованості за процентами; Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок Первісного кредитора, ні на рахунок Нового Кредитора. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За правилом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Виходячи з вищенаведеного, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. До стягнення підлягає заборгованості за тілом кредиту, овердрафтом та заборгованість за процентами, відсотками, які нараховані у визначений в договорі спосіб і за встановленою відсотковою ставкою. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне. 10 червня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 820/479/18, дійшов висновку про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У іншій постанові у справі № 922/3812/19 від 09 грудня 2021 року Верховний Суд зробив висновок, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Суд також враховує позицію Верховного Суду, викладену у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 від 07 листопада 2019 року та у справі № 922/2685/19 від 08 квітня 2020 року, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved