Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 20 листопада 2015 року між позивачем - [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) був укладений шлюб, який зареєстрований Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 346. 01 липня 2018 року шлюбні відносини фактично припинилися, у зв`язку із різними поглядами на життя та планами на майбутнє. З цього моменту, вони не вважають себе подружжям. З огляду на дані обставини, вважає, що розірвання шлюбу є єдино можливим виходом. Життя з відповідачкою не склалося, примирення та збереження сім`ї стало неможливим. Шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить його інтересам, примирення між ними не можливе. Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом із позивачем. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогою про розірвання шлюбу, також просить не застосовувати заходи щодо примирення сторін. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07 жовтня 2025 року цивільну справу за даним позовом передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Полтави. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 10 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд даної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та представник позивача про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідач належним чином повідомлялася про дату та час засідання, відзиву та заяв на адресу суду не направляв. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст.223,280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 20 листопада 2015 року у Октябрському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, за актовим записом № 346, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 14 травня 2016 року серії [NUMBER] . Спір щодо місця проживання дитини відсутній. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачкою не склалось, шлюб фактично припинений, сторони не ведуть спільне господарство. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Положенням ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач подав позов до суду та наполягає на розірванні шлюбу, зазначивши вагомі причини на обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 968,96 гривень. На підставі ст.ст.110, 112,113-115 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved