Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви 23.12.2025 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 18 166 грн 55 коп., а також судовий збір в розмірі 2 4 22 грн 40 коп. і витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 08.02.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 5 000 грн зі сплатою 1,5% в день протягом пільгового періоду та 3% в день протягом поточного періоду. Кінцевий строк повернення кредитних коштів до 24.05.2023. Кредитодавець належним чином виконав умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах та в порядку, передбаченому кредитним договором. За договором факторингу позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 18 166 грн 55 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4 120 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 13 546 грн 55 коп.; комісія за надання кредиту в розмірі 500 грн, яку позивач просить стягнути на його користь. Доводи сторін у справі Представник позивача просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач правом відзиву на позов не скористалась Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 08.02.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 5 000 грн зі сплатою 1,5% в день протягом пільгового періоду та 3% в день протягом поточного періоду. Кінцевий строк повернення кредитних коштів до 24.05.2023. Кредитодавець належним чином виконав умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах та в порядку, передбаченому кредитним договором (а.с. 9). Цього ж дня ТОВ «Мілоан» перерахувало на рахунок [PERSON] кредитні кошти в розмірі 5 000 грн (а.с. 8). 27.07.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором (а.с. 22). Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 18 166 грн 55 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4 120 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 13 546 грн 55 коп.; комісія за надання кредиту в розмірі 500 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Матеріалами справи підтверджується, що кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивачем надані належні докази на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. При цьому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позивач має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки (Постанова ВП ВС від 28.03.2018 № 444/9519/12, Постанова ВС від 01.09.2022 № 225/3427/15-ц). Відповідно до умов кредитного договору від 08.02.2023 відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 5 000 грн зі сплатою 1,5% в день протягом пільгового періоду та 3% в день протягом поточного періоду. Кінцевий строк повернення кредитних коштів до 24.05.2023 (а.с. 9, 10). Відповідно до п. 1.3.1. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 23.02.2023. Згідно із п. 1.3.2. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 24.05.2023. Тобто, за умовами кредитного договору за період з 08.02.2023 до 23.02.2023 підлягають нарахуванню проценти в розмірі 1,5% в день, а за період з 24.02.2023 до 24.05.2023 проценти підлягають нарахуванню в розмірі 3% в день. Проте, згідно із ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті не може перевищувати 1 %. Згідно із п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 3498-IX, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Разом із тим, оскільки Закон України від 22.11.2023 № 3498-IX набрав чинності 24.12.2023, тому: - за період з 24.12.2023 до 21.04.2024 максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %; - за період з 22.04.2024 до 19.08.2024 - максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,5 %; - за період з 20.08.2024 року - максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Оскільки визначені у договорі розміри денної процентної ставки (1,5% в день з період з 08.02.2023 до 23.02.2023 та 3% в день за період з 24.02.2023 до 24.05.2023), нараховані у строк до моменту обмеження розміру денної процентної ставки, визначеної Законом (з 24.12.2023), то проценти підлягають стягненню у розмірах денної процентної ставки, визначеної кредитним договором. Отже, позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення комісії за надання кредиту Пунктом 1.5.1. кредитного договору передбачено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 500 грн (а.с. 10). При цьому, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію (пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо) (п. 31.18. Постанови Верховного Суду від 13.07.2022 № 496/3134/19). Отже, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими і підтверджуються належними доказами. Висновки за результатами розгляду позовної заяви За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підтверджуються належними та допустимими доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Указаний критерій застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у зазначеній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 2500 грн, що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved