Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що 14 березня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено кредитний договір №4471111, у вигляді електронного документу із застосуванням електронного підпису, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , за умовами якого позивач надав йому кредит у розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, але всупереч укладеному договору відповідач порушила строки погашення кредиту та процентів, в зв`язку з чим станом на 18 грудня 2025 року має заборгованість в розмірі 20466 грн. 13 коп. в т.ч.: 1991 грн. 40 коп. заборгованості за кредитом, 10753 грн. 08 коп. - заборгованості за відсотками за користування кредитом нарахованих первісним кредитором, 6721 грн. 65 коп.- заборгованості за відсотками нарахованими позивачем, 1000 грн. заборгованість за штрафними санкціями. 25 жовтня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу №25/10/2024 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №4471111 від 14 березня 2024 року. Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 20466 грн. 13 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при подачі позову клопотав про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, в силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.109). Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Як встановлено судом, 14 березня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір №4471111, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 2000 грн. на строк 360 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 0,01% у день протягом дисконтного періоду, та 2,50% у день протягом наступних днів (а.с.66-69,87-97). Відповідач прострочив виконання свого зобов`язання, оскільки порушив строки повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, внаслідок чого станом на 18 грудня 2025 року має заборгованість в розмірі 20466 грн. 13 коп. в т.ч.: 1991 грн. 40 коп. заборгованості за кредитом, 10753 грн. 08 коп. - заборгованості за відсотками за користування кредитом нарахованих первісним кредитором, 6721 грн. 65 коп.- заборгованості за відсотками нарахованими позивачем, 1000 грн. заборгованість за штрафними санкціями, що підтверджується розрахунками заборгованості за кредитом (а.с.71-77). 25 жовтня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу №25/10/2024 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №4471111 від 14 березня 2024 року, що підтверджується витягом з реєстру боржників (а.с.79-80). Згідно з довідкою АТ «Акцент-Банк» від 21 січня 2026 року №20.1.0.0.0/7-20260120/0115 зазначено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в банку емітовано карту № [NUMBER] (а.с.107-108). Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що спірний договір укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Згідно з ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до п.5.4.1 кредитного договору клієнт зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором. У той же час відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Згідно з п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Тобто з відповідача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом у розмірі 0,01% та 2,5% (протягом дисконтного періоду та після його закінчення відповідно) у день по 22 квітня 2024 року, відповідно до умов договору №4471111 від 14 березня 2024 року, у розмірі 1494 грн., починаючи з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року у розмірі 1,5% у день, у сумі 3584 грн. 40 коп. (29 грн. 87 коп.*120 днів = 3584,4 грн.), а починаючи з 21 серпня 2024 року по 9 березня 2025 року 1% у день, у сумі 3982 грн. (19 грн. 19 коп.*200 днів = 3982 грн.). Крім того, згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Указом Президента України №64/2022від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в сумі 11051 грн. 80 коп. (1991 грн. 40 коп. - заборгованості за тілом кредиту, 9060 грн. 40 коп. - заборгованість за відсотками). У зв`язку із частковим задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених вимог підлягають стягненню з відповідача на користь банка 1308 грн. 11 коп. витрат по сплаті судового збору при подачі позову (11051,8х2422,40/ 20466,13=1308,11) та 5400 грн. 04 коп. витрат на правничу допомогу (11051,8х10000)/ 20466,13=5400,04) Виходячи з наведеного,

Outcome: partial