Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог? У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»(далі ТОВ «Діджи Фінанс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 22.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал»(далі ТОВ «ФК «Віва Капітал») та [PERSON] укладений договір про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія старт» №1323466111018 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 3 600 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 20.12.2023 року, сплатити проценти за користування кредитними коштами та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Зазначає, що ТОВ «ФК «Віва Капітал» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами кредитного договору. 22.07.2024 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу №22072024, відповідно до якого ТОВ «ФК «Віва Капітал» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» права грошової вимоги до боржників за договорами, у т.ч. за договором про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія старт» № 1323466111018 від 22.08.2023 року, що укладений між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та позичальником, яким є [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на день відступлення права вимоги, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 14 400 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3 600 грн; заборгованість за відсотками 10 800 грн., заборгованість за штрафами та комісіями 0 грн., заборгованість за пенею 0 грн. Оскільки до теперішнього часу на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасила, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 400 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн і витрат на провову допомогу в розмірі 6000 грн. Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 12.01.2026 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (а.с.53). Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Ухвалу суду від 12.01.2026 р. та копію позовної заяви відповідач не отримала, на адресу суду повернувся поштовий конверт, який направлявся за зареєстрованим місцем проживання відповідача, із вкладенням з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.57). Пунктом 2 ч.7 ст. 128 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України). Враховуючи вищенаведене, судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, а тому остання вважається такою, що належно повідомлена про розгляд справи судом. Фактичні обставини встановлені судом та застосовані норми права Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 22.08.2023 між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] на підставі анкети-заяви на отримання кредиту від 22.08.2023, укладено договір про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія старт» №1323466111018 (а.с.22-28). Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) «F6L9D4» та надісланий на номер мобільного телефону відповідача [NUMBER] , про що свідчить розділ 8 договору юридична адреса, реквізити та підписи сторін, а також довідка про ідентифікацію (а.с.16,28). Згідно з п.1.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п.1.2, п.1.3 договору сума кредитного ліміту складає 3 600,00 грн., тип кредиту - кредитна лінія. Строк кредитування: 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 20.12.2023 або достроково. Відповідно до п.1.3.1. договору, позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати, зазначену у Графіку платежів (додаток 1), 10.09.2023, протягом дії кредиту. Згідно з п.1.4 договору, тип процентної ставки - фіксована. Згідно з п.1.4.2 договору базова процентна ставка складає 2,5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, та застосовується у межах строку кредитування, зазначеного в п.1.3 цього договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту. Пунктом 1.4.1. договору передбачено, що дисконтна процентна ставка становить 2,5 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, та застосовується у межах строку кредитування, зазначеного в п.1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто, з 1 по 20 день включно. З метою отримання кредиту клієнт самостійно ознайомлюється з діючими Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "ФК"Віва Капітал", затвердженими протоколом загальних зборів учасників ТОВ "ФК "Віва Капітал", розміщеними на офіційному сайті кредитодавця, створює особистий кабінет, заповнює заявку, вказуючи всі дані, визначені в заявці як обов`язкові (п.2.1. договору). Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту) - на споживчі цілі (п.1.5 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору становить 14400,00 грн (п.1.7 договору). Згідно Додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія старт» №1323466111018 від 22 серпня 2023 року, сторони погодили графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до якого загальна вартість кредиту становить 14400,00 грн. (а.с.28 зворот). За змістом п. 2.23 договору, кредит надається шляхом перерахування суми кредиту на банківський рахунок клієнта, за реквізитами платіжної картки, вказаної клієнтом в особистому кабінеті, що відбувається до 3 банківських днів з моменту укладення електронного договору. До позову додана довідка ТОВ ФК "Віва Капітал" про ідентифікацію позичальника, де зазначені особисті дані позичальника, його фінансовий номер телефону, а також одноразовий ідентифікатор який був відправлений на фінансовий номер телефону із зазначенням дати банківського переказу (а.с.16). Паспортом споживчого кредиту підтверджено, що [PERSON] ознайомлена із інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, і погодилася із його умовами шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором «F6L9D4» 22.08.2023 (а.с.20 зворот-21). Надання кредиту відповідачу [PERSON] здійснено в безготівковій формі шляхом переказу коштів на картку позичальника, яку вона зазначила при укладанні кредитного договору, а саме: 22.08.2023 року на картку № [NUMBER] перераховано кошти в розмірі 3600 грн., що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ ФК «Контрактовий дім» за №33759-1284766430-24122025 від 24.12.2025, з яким ТОВ «ФК «Віва Капітал» мав укладений договір про організацію переказу грошових коштів (а.с.37). 22 липня 2024 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №22072024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Віва Капітал» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників за кредитними договорами, включно і до [PERSON] за кредитним договором №1323466111018 від 22.08.2023, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу №22072024 від 22.07.2024 та актом приймання передачі реєстру прав вимоги від 22.08.2024 (а.с.8,11,30-33). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором від 22 серпня 2023 року №1323466111018, станом на дату відступлення прав вимоги 22.07.2024 року загальний розмір заборгованості [PERSON] складає 14 400, 00 грн, з яких: 3 600,00 грн - заборгованість за тілом кредита; 10 800,00 грн - заборгованість за процентами (а.с.12-14). Так, згідно здійсненого ТОВ «ФК «Віва Капітал» розрахунку заборгованості слідує, що останнім здійснено нарахування процентів за користування кредитом за період з 22 серпня 2023 року по 20 грудня 2023 року включно з урахуванням стандартної процентної ставки 2,5%, що у сумі складає 10 800 грн (3600 грн х 2,5% х 120 днів), що не суперечить умовам договору №1323466111018 від 22 серпня 2023 року, оскільки такі відсотки нараховані протягом строку кредиту та передбачені умовами договору. 15 серпня 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» направило на поштову адресу відповідача досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №1323466111018 від 22.08.2023 року, в якій також повідомило про відступлення йому прав вимоги за вказаним кредитним договором первісним кредитором (а.с.41). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається із матеріалів справи, укладений [PERSON] кредитний договір, укладений в електронній формі, підписаний електронним підписом позичальника [PERSON] , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Підписанням цього договору [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена на сайті кредиторів з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, яка розміщена на його сайті. Відповідно до частин 1,3,4,7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналого власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналого власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, відповідач здійснила дії, спрямовані на укладання договору про надання фінансового кредиту №1323466111018 від 22.08.2023 на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором, на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів картки рахунку [NUMBER] , на яку в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 3600 грн. Отже, відповідач підписала кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст.12 Закону України "Про електронну комерцію". Цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять доказів щодо спростування презумпції правомірності укладеного кредитного договору, зазначений договір або його частини недійсним не визнано. Отже, у відповідача існують зобов`язання, що виникли з цього кредитного договору. Судом встановлено, що в рамках дії цього договору відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 3600 грн., що підтверджуються доданим до позовної заяви письмовими доказами. Таким чином ТОВ «ФК «Віва Капітал» виконало свої обов`язки за кредитним договором, однак відповідач свої зобов`язання у повному обсязі не виконала, в результаті чого утворилась кредитна заборгованість, до якої зокрема входять погоджені сторонами кредитного договору проценти за його користування. Відповідачем не були надані докази того, що вона повернула кредитні кошти позичальнику або його правонаступникам, а також не було надано відповідного контрозрахунку заборгованості. Щодо відступлення права вимоги за вказаним вище кредитним договором слід зазначити наступне. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. За договором відступлення прав вимоги від 22 липня 2024 року позивач отримав право вимоги за вказаним кредитним договором. Відповідно до витягу з Додатку до вказаного договору позивач набув право вимоги до боржника [PERSON] за заборгованістю, яка виникла за договором фінансового кредиту №1323466111018 від 22.08.2023 в загальній сумі 14400 грн, з яких: 3600,00 грн - заборгованість за тілом кредита; 10 800,00 грн - заборгованість за процентами. Таким чином позивач належними та допустимими доказами довів наявність у відповідача [PERSON] кредитної заборгованості за договором №1323466111018 від 22.08.2023 у вигляді тіла кредиту та відсотків за його користування, право вимоги на які згідно договору відступлення прав вимоги від 22.07.2024 року перейшло до позивача ТОВ «Діджи Фінанс». Отже, ТОВ «Діджи Фінанс», як новий кредитор, набуло право вимоги до [PERSON] за укладеним кредитним договором №1323466111018 від 22.08.2023у відповідних сумах, які підтверджуються наявними в матеріалах справи документами. Таким чином, суд прийшов до висновку, що є підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №1323466111018 від 22.08.2023 в розмірі 14 400 грн на користь правонаступника кредитора - ТОВ «Діджи Фінанс». Розподіл судових витрат Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн., що підтверджується квитанцією від 17.12.2025 (а.с.40). Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2422,40 гривень. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, то суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Подібні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 910/7310/20. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані наступні документи: Договір № 42649746 про надання правової допомоги, укладений 01.01.2025 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Лівак І.М.; додаткову угоду №1323466111018 від 17.11.2025 до договору № 42649746 про надання правової допомоги, укладеного 01.01.2025 року; детальний опис робіт; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 17.11.2025; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.9,15,17-19,36,43). Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М. та Акту про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 17.11.2025 року, адвокатом надано позивачу наступні послуги професійної правничої допомоги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» (1,5 год., вартість години роботи адвоката -1500 грн.) 2250 грн.; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми у зв`язку з розглядом справи (3 год., вартість години роботи адвоката -1000 грн.)- 3000 грн.; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) (1 год., вартість 750 грн.) 750 грн. Загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом при обрахунку складає 6000 гривень (а.с.9,15). Відповідно до п.4.2 Договору про надання правничої допомоги від 01.01.2025 року сторони погодили, що оплата за цим договором здійснюється не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання клієнтом рахунку. Згідно Акту від 17.11.2025 року наданих послуг сторони підтвердили факт надання адвокатом послуг відповідно до положень укладеного Договору про надання правничої допомоги №42649746 від 01.01.2025 року, жодна зі сторін не мають жодних претензій, скарг та зауважень одна до одної стосовно виконання ними Договору від 01.01.2025 року. Клієнт зобов`язаний здійснити оплату суми наданих послуг при підписанні відповідного акту (а.с.9). Верховний Суд вже неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. [PERSON] не надала суду клопотання про зменшення судових витрат на оплату правничої допомоги. Суд вважає, що надані позивачем докази підтверджують витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката та є обґрунтованими. Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, їх характер та необхідність, а також критерій розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат з розглядом справи, відсутність аргументованого клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених витрат, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Outcome: approved