Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

24.12.2025 року [PERSON] через представника адвоката Рижкову Вікторію Олегівну звернулась до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, у якій просила встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , [INFO] , після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . За життя [PERSON] розпорядилась своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 20.09.1995 року Великосеверинівською сільською радою народних депутатів, відповідно якого будинок по [ADDRESS] заповіла своїй онуці [PERSON] . Відповідно свідоцтву про зміну імені серії [NUMBER] [PERSON] змінила 04.07.2025 року своє прізвище, ім`я та по батькові на [PERSON] . Заявник зазначає, що є єдиним спадкоємцем після смерті бабусі, інші спадкоємці відсутні та фактично прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, саме постійно проживала з моменту свого народження і до дня смерті бабусі спільно з нею, піклувалася про неї, забезпечувала всім необхідним, в тому числі ліками, харчуванням, несла всі витрати, пов`язані з побутом, оплатою комунальних послуг, а коли бабуся померла, здійснила її поховання. Після похорону заявник має ключі від будинку, продовжує користуватися будинком, предметами домашньої обстановки, особистими речами, доглядає і користується землею біля нього. Крім того заявник має документи на будинок за адресою [ADDRESS] , а саме: будинкову книгу; свідоцтво про право власності на будівлю; замовлення договір на виконання ремонтно-будівельних робіт по замовленню населення від березня 1979 року; замовлення договір на виконання ремонтно-будівельних робіт по замовленню населення від січня 1980 року; рішення №238 засідання Виконавчого комітету Бобринецької міської ради депутатів трудящих від 13.08.1975 року «Про признання права особистої власності на домоволодіння розташоване в [ADDRESS] »; справу на домоволодіння по [ADDRESS] . Однак, при зверненні до державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздової О.П. з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок після смерті баби [PERSON] , [INFO] заявник отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка обґрунтована тим, що при правовому аналізі поданих документів встановлено, що [PERSON] , спадщину після смерті [PERSON] не прийняла, оскільки до нотаріальної контори протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця не зверталась, доказів постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджують вступ в управління та володіння спадковим майном, не надала; відсутність доказів родинних стосунків між померлою та заявницею. 08.01.2026 року представник заявника адвокат Рижкова В.О. подала до суду уточнену заяву, доповнивши заяву вимогою про встановлення факту родинних відносин, а саме що [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною бабою [PERSON] , [INFO] , яку в подальшому не підтримала. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29.12.2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено справу до розгляду (а.с.19-20). Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи Бобринецької міської ради в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви через недостатність доказів. Заінтересована особа державний нотаріус Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дроздова О.П. в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, оскільки відсутній юридичний інтерес, захист якого передбачено участю у процесі (а.с.86). Суд, вислухавши заявника та його представника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши докази в їх сукупності приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] у селищі Велика Северинка Кіровоградського району Кіровоградської області померла бабуся заявника [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.11.1995 року (а.с.9); копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 19.11.1987 року (а.с.8); копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 28.04.1990 року (а.с.100); копією свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 04.07.2025 року (а.с.43); копією свідоцтва про зміну імені з [PERSON] на [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 04.07.2025 року (а.с.12); копією посвідки про народження [PERSON] [NUMBER] (а.с.65); копією свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 19.11.1980 року (а.с.65 зворот); копією свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] (а.с.69). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , відносно якого остання розпорядилася шляхом складення заповіту. Згідно копії заповіту, посвідченого 20.09.1995 року Великосеверинівською сільською Радою народних депутатів Кіровоградського району Кіровоградської області, за реєстрованим №91, [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , заявнику (а.с.10). З копії домової книги встановлено що [PERSON] на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.56 зворот а.с.59). Після смерті [PERSON] Бобринецькою державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 17.11.2025 року заведена спадкова справа №135/2025 (а.с.35-47). З матеріалів спадкової справи встановлено, що із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] до нотаріальної контори 17.11.2025 року звернулась заявник. Інші особи із заявами після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались. Постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дроздової О.П. від 19.11.2025 року №539/02-31, відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті баби [PERSON] , оскільки до нотаріальної контори протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця не зверталась, доказів постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджують вступ в управління та володіння спадковим майном, не надала; інформація щодо актового запису про народження [PERSON] у державному реєстрі актових записів відсутня, тому встановити родинні стосунки між померлою та заявницею, не є можливим, що підтверджується її копією (а.с.11). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає в [ADDRESS] , з 1972 року по даний час, на сусідній вулиці, де проживає [PERSON] . Знає [PERSON] з дитинства, яка весь час проживала за адресою: [ADDRESS] з бабусею [PERSON] та доглядала за останньою по день смерті, що настала в 1995 році. Після смерті бабусі [PERSON] продовжила проживати в будинку бабусі, користуватись належними покійній меблями, побутовою технікою, [ADDRESS] , де проживала [PERSON] з бабусею проглядається з її подвір`я. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає з дитинства [PERSON] , попереднє прізвище, ім`я та по батькові якої є [PERSON] , яка у зв`язку з укладенням шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », так як проживала по сусідству. [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , зі своєю бабусею [PERSON] по день смерті останньої, яка померла приблизно в 1995 році. Після смерті [PERSON] [PERSON] продовжила проживати в будинку [PERSON] , користуватись присадибною ділянкою, меблями, посудом та іншими речами, що залишились в будинку після смерті бабусі. Одяг [PERSON] Віта роздала людям похилого віку. Згідно ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР), а тому положення саме цього Кодексу підлягають застосуванню при вирішенні питання про спадкування. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею ст.525 цього кодексу також передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Зміст частини 1 статті 548 ЦК УРСР передбачає, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Верховний Суд зазначає, що під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, необхідно розуміти різні дії спадкоємця з управління, розпорядження і користування цим майном, підтримання його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. У постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі №305/235/17 (провадження №61-11869св19) зазначено, що фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі з обов`язкового страхування; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Заявник на підтвердження обставин вступу її в управління спадковим майном додала копію заповіту (а.с.10) та копії документів на спадковий будинок, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця, а саме: будинкову книгу (а.с.56- зворот а.с.59); замовлення договір на виконання ремонтно-будівельних робіт по замовленню населення від березня 1979 року (а.с.60); замовлення договір на виконання ремонтно-будівельних робіт по замовленню населення від січня 1980 року (а.с.61); рішення засідання Виконавчого комітету Бобринецької міської ради депутатів трудящих №238 від 13.08.1975 року «Про признання права особистої власності на домоволодіння розташоване в [ADDRESS] » (а.с.62); свідоцтво про право власності на будівлю від 19.08.1975 року (а.с.62 зворот); справи на домоволодіння по [ADDRESS] (а.с.63-64), зазначивши при цьому про наявність у неї оригіналів цих документів та надавши для огляду до суду. З досліджених судом доказів встановлено, що заявник відповідно до статті 549 ЦК УРСР прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний строк після смерті бабусі [PERSON] шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем та здійснила розпорядження належним спадкодавцю житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та майном, яке в ньому знаходилось (побутова техніка, меблі, посуд, тощо), що підтверджується показаннями свідків. Крім того, заявник має оригінали документів на спадковий будинок, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця та оригінал заповіту. У визначений законом шестимісячний строк заяву про відмову від спадщини позивач не подавала. У зв`язку з цим суд відхиляє усні пояснення представника заінтересованої особи щодо недостатності доказів для задоволення заяви. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вказаних вимог та наявність підстав для їх задоволення, так як згідно вимог ст.549 ЦК УРСР заявник визнається такою, що прийняла спадщину після смерті бабусі [PERSON] , оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що залишилось після смерті бабусі, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, з чим пов`язується реалізація права на спадкування. При цьому, суд зазначає, що прийняття спадщини за законом здійснюється щодо всього спадкового майна, а не його частини. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати вважати по фактично нею понесеними.

Outcome: approved