Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Запоріжжя, в особі представника адвоката Козарик Надії Анатоліївни до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 10.03.2000 позивач перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають трьох дітей, з яких двоє є неповнолітніми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Загальновідомим є факт воєнного вторгнення російської федерації 24.02.2022 року та оголошення в Україні воєнного стану. Так, до теперішнього часу воєнні дії продовжуються. Місце проживання родини: м. Василівка, Запорізької області, з моменту вторгнення та до теперішнього часу не підконтрольна територія України й перебуває в окупації, тому Позивачка з доньками за для збереження власного життя та здоров`я дітей, була змушена у серпні 2022 року покинути постійне місце проживання та вимушено евакуюватись на підконтрольну Україні територію до м. Запоріжжя. Що підтверджується доданими до позовної заяви копіями: довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №2303-5002001285 від 15.08.2022; довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №2303-5002001241 від 15.08.2022; довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №2303- 5002001388 від 15.08.2022. Відповідач відмовився від евакуації та залишився проживати на окупованій території в м. Василівка, Запорізької області. З листопада 2022 року припинив спілкування з родиною та по теперішній час про його життя Позивачці нічого не відомо. Вона сама проживає з двома дітьми, піклується про них. Таким чином, фактично з серпня 2022 року спільне сімейне життя у сторін припинилось. На даний момент між ними немає ніяких сімейних стосунків, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Неповнолітні діти на повному утриманні матері та проживають з Позивачкою. Спору з приводу місця проживання неповнолітніх дітей між сторонами не має. Враховуючи те, що шлюб зберегти не можливо, а також у Позивача таке бажання відсутнє, Вона змушена звернутись до суду з даною позовною заявою.За таких підстав, позивач просить суд розірвати укладений шлюб між ним та відповідачем. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду. У судове засідання позивач не з`явилася, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, на підставі ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 10.03.2000. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, за актовим записом №11, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 10.03.2000, серія [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.04.2012, серія [NUMBER] та від 08.04.2014, серія [NUMBER] . Позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем є неможливим та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч.1,3 ст. 55 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Розглянувши докази по справі, враховуючи, що позивач на примирення не згодна, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не заявлено, тому судом не вирішується

Outcome: approved