Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором кредиту, що укладений 13.03.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідачем в електронній формі. Так, згідно договору позичальнику [PERSON] надано грошові кошти в сумі 20 732,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, із зобов`язанням повернення суми кредиту та нарахованих відсотків відповідно до умов договору. У позові зазначено, що 16.04.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого первісний кредитор зобов`язався передати новому кредитору (ТОВ «Юніт Капітал») права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі. На виконання умов договору учасниками підписано реєстр права вимоги № 6 від 03.09.2025 року з відтворенням даних про відповідача. Позивач звертає увагу, що умови зазначених договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть після дати підписання договорів факторингу. Такі умови договорів факторингу, за твердженням сторони, не суперечать нормам чинного законодавства, в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки. Звертаючись до вимог законодавства, що врегульовують питання належного виконання зобов`язання, переходу прав грошової вимоги до нового кредитора, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором кредиту від 13.03.2025 року, що допущена внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань та становить 29 467,13 грн., з яких: 17 917,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 10 850,13 грн. - заборгованість по відсотках, 700,00 грн. - заборгованість по комісії, відшкодувати судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Ухвалою суду від 19.01.2026 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників, витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» докази. Вирішуючи питання грунтовності заявлених позовних вимог суд виходить з таких міркувань. Так, матеріали справи містять договір про споживчий кредит від 13.03.2025 року, де згідно реквізитів учасниками вказано: ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник). Відповідно до п.2.2.1 договору, сума кредиту, яка становить 20 732,00 грн., надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 10376,00 грн. для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит № 167621 від 15.01.2025 року укладеним з кредитодавцем; у розмірі 6264,24 грн. на № рахунку/картки позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 3731,76 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини (комісія за надання кредиту складає 3731,76 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 18,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено). Згідно п 2.3 договору, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 350,00 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховується з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п.2.6. (загальний строк кредитування за цим договором складає 126 днів з 13.03.2025 року (дата надання кредиту) по 17.07.2025 року) цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. Відповідно до п. 2.4. договору, знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 грн. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено. У п. 2.7. договору визначено, що загальні витрати позичальника за кредитом, що включаютьзагальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує) 19 995,07 грн. Денна процентна ставка складає: 19 995,07 грн. / 20732,00 грн. / 126 днів * 100% = 0,7654% / день (п.2.7.1. договору). Відповідно до п. 2.8. договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 9 650,68% річних. Згідно п. 2.9.1. договору, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом) складає 40727,07 грн. Відповідно до п.2.9.2. договору, всі вказані розрахункові величини, в пунктах 2.8. та 2.9.1, за весь строк кредитування, включаючи загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовну реальну річну процентну ставку, денну процентну ставку орієнтовну загальну вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема, позичальник здійснить повне погашення заборгованості згідно п.2.6 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені пунктах 2.8. та 2.9.1. показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Відповідно до 5.1. цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Кредитодавця та доступний через веб-сайт кредитодавця https://finx.com.ua. Між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» 16.04.2025 року було укладено договір факторингу, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» відступив, а ТОВ «Юніт Капітал» прийняв право грошової вимоги до боржників. Згідно реєстру прав вимог № 6 від 03.09.2025 року до вищевказаного договору факторингу, вбачається, що ТОВ «Юніт Капітал» отримало право вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит від 13.03.2025 року. Всупереч умов кредитного договору відповідач [PERSON] не виконала свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків та комісії. Заборгованість відповідача перед позивачем складає 29 467,13 грн., з яких: 17 917,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 10 850,13 грн. - заборгованість по відсотках, 700,00 грн. - заборгованість по комісії, що підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором від 13.03.2025 року, долученого до матеріалів справи. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (в чинній на час виникнення правовідносин редакції) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 6 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII. Обставини укладення договору та погодження його умов підтверджуються дослідженими судом копією договору від 13.03.2025 року з даними про застосування позичальником одноразового ідентифікатора (9bd01c5d). Згідно витребуваної інформації від АТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь, згідно якої вказано, що на ім`я [PERSON] , в банку емітовано карту № [NUMBER] , та 13.03.2025 року підтверджується зарахування коштів у сумі 6264,24 грн. на вказаний картковий рахунок. Отже, суд приходить до висновку про виникнення між учасниками правовідносин, заснованих на договорі позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача, інші розрахунки не подавались. Надаючи оцінку змісту договору кредиту, доданим до матеріалів позову доказам, суд вважає твердження позивача щодо існування заборгованості за договором кредиту, зокрема: за тілом кредиту в розмірі 17 917,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 10 850,13 грн. та заборгованості за комісією у розмірі 700,00 грн., обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають до задоволенню. Загальна сума заборгованості, яка підлягає до стягнення з відповідача становить 29 467,13 грн. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Заявляючи вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір про надання правничої допомоги від 10.09.2025 року, акт приму передачі надання послуг від 25.11.2025 року з переліком наданих правових та юридичних послуг, в якій входять: складання позовної заяви 5000,00 грн., вивчення матеріалів справи 1000,00 грн., підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів 500,00 грн., підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів 500,00 грн. Надаючи оцінку наведеним доказам, суд звертає увагу, що зазначена на виконання правничих послуг вартість робіт є завищеною з огляду на складність справи, виявляє непропорційність з врахуванням необхідного часу для захисту прав особи. З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 2000,00 грн. За положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved