Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №92317 від 14.11.2019 в розмірі 9 080 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що 14.11.2019 між первісним кредитором ТзОВ «Займер» та [PERSON] укладено кредитний договір №92317 про надання коштів, який підписаний шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Проте, відповідач умов договору не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. 28.10.2021 року між ТзОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021, відповідно до умов якого ТзОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за оплату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] . Відповідно до кредитного договору, сума виданого кредиту становить:2 000 грн., дата надання кредиту: 14.11.2019, строк кредиту: 30 днів, стандартна процентна ставка 2 % в день. Станом на день пред`явлення позову загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 9 080 грн, яка складається : з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 000 грн; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 7 080 грн. На підставі наведеного просить позов задоволити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзив на позов не подав, а тому відповідно до ст.280 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 14.11.2019 між ТзОВ «Займер» та [PERSON] укладено кредитний договір №92317 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Факт укладення договору підверджується довідкою про ідентифікацію, в якій вказано акцепт договору позичальником, а саме одноразовий ідентифікатор KL8026 від 14.11.2019. Відповідно до п.1.1. договору, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки. Сума кредиту складає 2 000 грн. Пунктом 1.2. договору визначено, що кредит надається строком на 30 днів. Відповідно до п.1.4.1 договору, стандартна процентна ставка становить 2% в день. Кредит надається клієнту в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Умови договору позивачем виконані та кошти відповідачу перераховані, що підтверджується довікою ТзОВ «Платежі онлайн» №355/12 від 17.12.2025. Натомість відповідачка умов договору не виконала та коштів не повернула, нарахованих відсотків не сплатила. 28.10.2021 року між ТзОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-28/10/2021 відповідно до умов якого ТзОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за оплату належні йому права вимоги до боржників, в тому числі і до відповідачки [PERSON] . Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, при укладенні кредитного договору сторонами такого досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено, серед іншого, суму кредиту, процентну ставку за користування таким та порядок повернення кредиту, строк дії договору, тощо. Таким чином, укладений між ТзОВ «Займер» та відповідачкою [PERSON] договір є обов`язковим до виконання. При цьому, термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк відповідачем не погашено, доказів належного виконання суду не надано. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача, як нового кредитора, заборгованості за договором про надання кредиту №92317від 14.11.2019 у розмірі 9 080 грн , з яких заборгованість за основним забов`язанням - 2 000 грн; забогованість за нарахованими процентами - 7 080 грн. Окрім цього, з врахуванням ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп.

Outcome: approved