Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

В листопаді 2025 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: - змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва у справі №489/2533/17 від 18.10.2017 на утримання [PERSON] , [INFO] , та стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття; - змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Корабельного районного суду міста Миколаєва у справі №488/4480/25 від 14.10.2025 на утримання [PERSON] , [INFO] , та стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він є батьком, а [PERSON] матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18.10.2017 з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 08.06.2017 до досягнення дитиною повноліття. Крім того, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані позивач та [PERSON] . Судовим наказом Корабельного районного суду міста Миколаєва від 14.10.2025 з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 09.10.2025 до досягнення дитиною повноліття. Ця обставина свідчить про зміну матеріального стану позивача. Крім того, на матеріальний стан позивача впливає і те, що його батьки непсіонери [PERSON] (яка є інвалідом третьої групи) та [PERSON] перебувають на його утриманні. Матір позивача хворіє на ряд хронічних захворювань та потребує постійної фінансової допомоги у лікуванні. За такого, позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання дітей. Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 18.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи. Відповідачі правом на подання відзиву на позов не скористались. Повідомлення відповідачів про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується актовим записом про народження №1749, складеним 13.06.2014 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції. Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18.10.2017 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.06.2017 до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Миргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №113, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Судовим наказом Корабельного районного суду міста Миколаєва від 14.10.2025 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини, сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.10.2025 і до повноліття дитини. Згідно із довідкою Військової частини [NUMBER] від 17.10.2025 №5979 [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] [ADDRESS] , а сума його доходу за період з квітня 2025 року по вересень 2025 року за винятком аліментів становить 549011,45 грн., що підтверджується довідкою про доходи №642/4642 від 17.10.2025. Батько позивача [PERSON] є пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення№ [NUMBER] від 29.08.2018 серія [NUMBER] . В свою чергу, мати позивача [PERSON] , відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 19.11.2014 серії [NUMBER] є пенсіонером по інвалідності. Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ №356294 від 28.10.2014 [PERSON] є інвалідом третьої групи, загальне захворювання, інвалідність встановлена безстроково. За змістом статті 18 Конвенції про захист прав дитини,прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 та ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Положеннями статей 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із частиною першої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). За положеннями частини третьої статті 181 наведеного Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Тож, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Водночас такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14.12.2022 у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10.10.2023 у справі № 682/2454/22 (провадження № 61-10748 св 23), від 19.06.2024 у справі № 686/22677/23 (провадження № 61-5022св24). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що змінився його сімейний стан: позивач зареєстрував новий шлюб, та у новому шлюбі в нього народилась донка. Зі зміною сімейного стану у позивача змінився внаслідок цього і майновий стан, так як в нього збільшились витрати, які здійснюються не лише на себе, але і на утримання нової сім`ї. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Беручи до уваги, що позивач має на утриманні двох малолітніх дітей, які мають право на достатній життєвий рівень і позивач згідно закону зобов`язаний їх утримувати, те, що сукупний дохід, який стягується з позивача, становить 1/2, в зв`язку з чим погіршилося його матеріальне становище, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача на утримання обох дітей, підлягає зменшенню з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частку від усіх видів заробітку на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з метою якнайкращого забезпечення інтересів усіх сторін по справі. Даний розмір стягуваних аліментів не є заниженим та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого СК України, і відповідно буде достатнім для забезпечення дітей належними умовами для фізичного, духовного та культурного розвитку, не порушуючи також інтересів і матеріального становища як відповідачів, так і позивача. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн. підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, тобто по 605,60 грн. з кожного відповідача.

Outcome: approved