Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог Позивач звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовом про стягнення кредитної заборгованості. Просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ "А-БАНК" заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101751361010184 від 01.07.2025 року у розмірі 10776.16 UAH грн. станом на 04.12.2025 року, яка складається з наступного: - 8233.33 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 2419.55 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; - 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією; - 123.28 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею, а також судові витрати у розмірі сплаченого судового збору в сумі 2422.4 грн. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05 грудня 205 року справу скеровано до Личаківського районного суду м. Львова за підсудністю. Справа надійшла на адресу суду 06.01.2026 року та передана в провадження судді Білоуса Ю.Б. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 01.07.2025 року [PERSON] (надалі - Відповідач) приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (надалі - Умови та Правила) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. 01.07.2025 року відповідачем підписано Заяву щодо встановлення кредитного ліміту (або Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком) на підставі якої (яких) відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Вказані документи містять всі суттєві умови кредитування, строк, розмір процентів, максимальний розмір кредиту, тощо. Відповідачу надано кредит в розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі строком повернення до 30.06.2026 року, терміном на 11 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 85,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку (пункти 3-5 Кредитного договору). Згідно п.7 договору, позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 0,00 грн. Сторони визначили, що договір складається з анкети-заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А - Банк» та Тарифів. В порушення умов зазначеного договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 04.12.2025 року має заборгованість - 10776.16 грн., яка складається з наступного: - 8233.33 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 2419.55 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; - 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією; - 123.28 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. З цих підстав АТ«А - Банк» просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Рух справи Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05 грудня 2025 року справу скеровано до Личаківського районного суду м. Львова за підсудністю. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 січня 2026 року головуючим суддею у даній цивільній справі визначено суддю Білоуса Ю.Б. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 12 січня 2026 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позиції учасників по справі Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просив розгляд справи здійснювати у відсутності сторони позивача, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судові засідання 16 лютого 2026 року та 11 березня 2026 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Фактичні обставини справи Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 липня 2025 року між АТ «А - Банк» та [PERSON] укладено договір, за умовами якого позичальник отримав в користування платіжну карту, йому надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту в розмірі 10 000,00 грн. (сума, ліміт кредиту) на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 85,00 % на рік (фіксована процентна ставка), строк кредитування - 12 місяців зі строком повернення 30.06.2026 року включно. Сторони визначили, що договір складається з анкети-заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А - Банк» та Тарифів. З наданого банком розрахунку вбачається, що у [PERSON] за договором № ABH0CT155101751361010184 від 01.07.2025 року наявна заборгованість, яка станом на 04.12.2025 року становить - 8233.33 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 2419.55 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; - 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією; - 123.28 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Відповідач активно користувалася кредитними коштами, здійснюючи погашення кредитного ліміту та відсотків за їх користування, востаннє в грудні 2025 року. Між сторонами виник спір стосовно неналежного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Судом досліджений наданий позивачем розрахунок заборгованості, виписку по рахунку, відкритому на [PERSON] , довідку про встановлення кредитного ліміту, в якому відображено використання відповідачем та погашення кредитних коштів. З наданого розрахунку вбачається, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом станом на 04.12.2025 року становить 10 776,16 грн. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості за використання кредитних коштів знайшов своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ «А - Банк» в загальному обсязі 10 776,16 грн., яка утворилась станом на 04.12.2025 року. Внаслідок чого до примусового стягнення підлягає саме ця сума. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн відповідно до платіжного доручення № 6005315541258 від 04 грудня 2025 року. Здійснюючи розподіл понесених позивачем судових витрат суд виходить з наступного. Так як позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2 422,40 грн. судового збору.

Outcome: approved