Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Представник позивача Концерну «Міські теплові мережі» Артьомов С.О. звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01.11.2020 по 30.11.2025 в сумі 37 064,46 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . З 01.11.2021 між позивачем та [PERSON] , [PERSON] укладений Типовий індивідуальний договір № 106052173 про надання послуги з теплової енергії, послуги гарячої води. Загальна сума боргу за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та теплової енергії, гарячої води за період з 01.11.2020 по 30.11.2025 становить 37 064,69 грн. Ухвалою судді від 10.02.2026 у відкритті провадження у справі за позовом Концерну «МТМ» в частині позовних вимог до [PERSON] відмовлено у зв`язку з її смертю [INFO] , відкрито провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] , справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позовні вимоги просив задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечував, про що зазначив у прохальній частині позовної заяви. Відповідачка [PERSON] , повідомлена належним чином, в судові засідання двічі не з`явилась. Відзив на позовну заяву не подала. Частиною 4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Письмових заперечень проти позову, заяв та клопотань до матеріалів справи не надано, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяв по суті справи не подав. Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст. 281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. З досліджених судом доказів встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населення для побутових потреб. Діє на підставі Статуту. Квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] 1/2 частина, [PERSON] 1/2 частина, про що свідчить інформація з Єдиного державного реєстру нерухомого майна. [PERSON] померла [INFO] . 01.11.2021 між [PERSON] та відповідачем укладений Типовий індивідуальний договір № 106052173 про надання послуги з теплової енергії, послуги гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою щодо заборгованості за надані послуги, на ім`я [PERSON] , [PERSON] відкритий особовий рахунок: [NUMBER] , за період з 01.11.2020 по 30.11.2025 сума заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, що підлягає стягненню з відповідачів складає 37 064,46 грн. З таблиці розрахунку суми позову вбачається, що за вказаний період за особовим рахунком № [NUMBER] частково здійснено оплату послуг за вказаний період, однак не в повному обсязі За змістом ст.ст.525 ,526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з забороною односторонньої відмови від виконання умов договору. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Правовідносини між позивачем та відповідачем на момент виникнення спірних правовідносин з приводу надання-отримання послуг з централізованого опалення регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21 липня 2005 р. № 630. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. За змістом ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно із ч.2 ст. 21 Закону «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Згідно ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до ч.6 ст. 21 Закону «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Пунктом 6,8 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 передбачено, що виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості, що забезпечує надання послуги встановленим нормативам за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем - до межі внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (будівлі) та інженерно-технічних систем приміщення споживача. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, які надавались і надаються Концерном «Міські теплові мережі» на підставі типового індивідуального договору № 106052173. Відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялись, однак послуги за постачання теплової енергії та постачання гарячої води оплачували не в повному обсязі. На час розгляду справи надані позивачем докази та розрахунки не спростовані відповідачем. За таких підстав, суд вважає позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» до відповідача [PERSON] обґрунтованими та доведеними, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У зв`язку із задоволенням позову відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн..

Outcome: approved