Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

стислий виклад позиції позивача. У грудні 2025 року позивач ТОВ «Він Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить поновити строк позовної давності для пред`явлення даного позову, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № L8192129 від 14.05.2019 у розмірі 25551,05 грн, яка складається з: суми заборгованості 19523,30 грн, суми інфляційних втрат 4269,05 грн, суми 3% річних 1758,70 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 14.05.2019 між ТОВ «Дінеро» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії № L8192129. ТОВ «Дінеро» виконало умови договору та перерахувало відповідачу кредитні кошти. Відповідач не виконав умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 19523,30 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 10000,00 грн, заборгованість за відсотками 1190,00 грн, штрафами 3333,30 грн та комісією 5000,00 грн. 01 липня 2019 року між ТОВ «Дінеро» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено договір відступлення права вимоги №01072019, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за договором кредитної лінії № L8192129 від 14.05.2019. Таким чином, позивач вказує, що набув прав кредитора відносно відповідача. Позиції учасників судового провадження. Відповідач своїм правом на надання відзиву на позов не скористався. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явився про час та місце його проведення повідомлений належним чином, зокрема судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання. Судова кореспонденція направлена на адресу відповідача повернута суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 15 грудня 2025 року провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін), за клопотання позивача витребувано докази (а.с.49). Ухвалою суду від 26 січня 2026 року розгляд справи відкладено для повторного виклику відповідача (а.с.59). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 14.05.2019 ТОВ «ФК «Дінеро» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № L8192129, з якого вбачається, що ліміт кредиту становить 10000,00 грн, кредит є короткостроковим і надається від 7 до 30 днів на споживчі цілі, є безготівковим, відсоткова ставка є фіксованою і у день становить 1,70%, відсоткова ставка річних становить 612,00%. Комісія за організацію продовження від 12 % до 29 % від несплаченої суми кредиту. Період продовження за запитом позичальника може становити від 7 до 30 днів. У разі продовження всі інші договірні платежі повинні бути відкладені на період продовження. Згідно загальних умов договору кредитної лінії, встановлення договірних відносин між сторонами за допомогою дистанційних засобів забезпечується таким чином: на порталі позичальник повинен заповнити заяву шляхом введення необхідної суми кредиту та строку оплати, а також надати (завантажити) інші дані та документи, що вимагаються. Позичальник створює особистий кабінет на порталі, шляхом виконання вказівок, викладених на порталі. Останньому надається пропозиція кредитодавця спеціальних умов кредиту на основі інформації, наданої в заяві. За запитом позичальника кредитодавець повинен надати позичальнику пропозицію в паперовому вигляді чи на іншому довговічному носії. Після натискання кнопки «Прийняти» цим позичальник погоджується на надання кредитодавцю згоди на використання персональних даних, його ідентифікації, проведення оцінки кредитоспроможності тощо. Код підтвердження буде надіслано кредитодавцем на номер телефону позичальника, шляхом введення коду підтвердження позичальник підписує та приймає пропозицію та підтверджує укладення договору на основі загальних умов кредиту.Відповідно до п.3.1 загальних умов договору визначено, що кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальнику у межах ліміту кредитної лінії, на основі заяви позичальника та за умови їх схвалення, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму наданого кредиту та сплати всі договірні компенсації до останнього дня строку оплати. Із довідки про ідентифікацію ТОВ «Дінеро», вбачається, що особою позичальника є [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладений договір в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця № L8192129 від 14.05.2019, сума кредиту у розмірі 10 000,00 грн. Сума отриманих коштів становить 10 000,00 грн, дата заявки на кредиту та дата банківського переказу вказана - 14.05.2019 (а.с. 30). 01.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Дінеро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» укладений договір відступлення права вимоги №01072019, за умовами якого кредитор відступив, за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права вимоги, до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрах боржників, укладеними кредитором і боржниками (портфель заборгованості) (а.с. 17-23) Відповідно до наказу виданого директором ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» Романенко М. №55-к від 25.07.2024 р. з 25.07.2024 р. було перейменовано ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у ТОВ «Він Фінанс» (а.с.42). Згідно з витягом з реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги №01072019 від 01.07.2019 р. до ТОВ «Він Фінанс`перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № L8192129 від 14.05.2019, сума заборгованості становить 21 190,00 грн, з них 10 00,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 1 490,00 грн заборгованість по процентах та 10000,00 грн заборгованість по штрафам, комісіям (а.с.15 з.б.). Згідно з випискою з рахунку за кредитним договором № L8192129 від 14.05.2019 відповідач має заборгованість станом на 30.10.2019 у сумі 19523,30 грн (а.с.11-12). Відповідач не виконав умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 19523,30 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 10000,00 грн, заборгованість за відсотками 1190,00 грн, штрафами 3333,30 грн та комісією 5000,00 грн. Норми права, які застосував суд та підстави їх застосування. За ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно із ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок на суму 4269,05 грн інфляційних збитків, 1758,7 грн 3% річних та стягує їх із відповідача Отже, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № L8192129 від 14.05.2019 р. в установлений договором строк, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кошти, на що він розраховував при укладенні договору про відступлення прав вимоги № 01072019 від 01.07.2019, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за кредитним договором № L8192129 від 14.05.2019 р., з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних, а всього у розмірі 25551,05 грн. Розглядаючи доводи позивача про поновлення строку позовної давності, суд зазначає, що за вимогами ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою нею до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судові витрати. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволений, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою . Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав договір про надання правової допомоги №36 від 25.04.2024, укладений між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» з Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», додаткову угоду до вищевказаного договору, згідно якої розширено розділ «Предмет договору» та доповнено новим пунктом 1.2 за яким Адвокатське бюро зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі про стягнення заборгованості з Штефана С.В.; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Міньковської А.В.; детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» щодо стягнення кредитної заборгованості, де вказаний вид виконаних робіт: підготовка позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості з додатками на суму 5 000,00 грн; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом на суму 5 000,00 грн, з якого вбачається, що вказана сума становить за підготовку позовної заяви з додатками про стягнення кредитної заборгованості Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Він Фінанс», суд враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved