Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі ТзОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») звернулось в суд позов до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати у справі. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 17.07.2024 між ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено кредитний договір №146667 за умовами якого останній отримав позику у сумі 18750,00 гривень, дисконтний період 126 днів. Цей договір укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». 06.02.2025 між ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та позивачем ТзОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №06022025, відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги до певної кількості боржників, в тому числі згідно витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №06022025 від 06 лютого 2025 року Реєстру прав вимог №2 від 06.03.2025 і до відповідача (№121) на загальну суму 11136,27 гривень, з яких: 8573,48 гривень заборгованість по тілу кредиту, 2262,79 гривень заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, 300,00 гривень - комісія. Таким чином, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній здійснював платежі на погашення заборгованості, однак станом на 20.11.2024 за ним рахується заборгованість у розмірі 11136,27 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача на користь Товариства заборгованість за кредитним договором у розмірі 11136,27 гривень, з яких: 8573,48 гривень заборгованість по тілу кредиту, 2262,79 гривень заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, 300,00 гривень - комісія. Окрім того стягнути з відповідача на його користь судові витрати 7000 гривень витрат на правничу допомогу та 2422,40 гривень судового збору. Ухвалою від 30.12.2025 справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. (а.с.11) В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності, повністю підтримує позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.4 зворот). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином через оголошення на офіційному вебпорталі «Судова влада України». (а.с.12) Відповідач, будучи належним чином повідомленим про строк подання відзиву, у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк для подання відзиву на позовну заяву, відзив до суду не подав, тому суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з`явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 17.07.2024 між ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено кредитний договір №146667 в електронному вигляді та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». Сума (загальний розмір) кредиту становить 18750.00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 15000.00 грн. на № рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 3750.00 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 330,00 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено. Комісія за надання кредиту складає 3 750,00 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 20,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Загальний строк кредитування за цим договором складає 126 днів з 17.07.2024 р. по 20.11.2024 р. 06.02.2025 між ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та позивачем ТзОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №06022025, відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги до певної кількості боржників, в тому числі згідно витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №06022025 від 06 лютого 2025 року Реєстру прав вимог №2 від 06.03.2025 і до відповідача (№121) на загальну суму 11136,27 гривень, з яких: 8573,48 гривень заборгованість по тілу кредиту, 2262,79 гривень заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, 300,00 гривень - комісія. (див.Електронний суд) Таким чином ТзОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» правомірно набуло право вимоги за кредитним договором №146667 від 17.07.2024 року. Відповідно до частини 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Однак, всупереч вищезазначеним положенням закону, свого обов`язку по поверненню використаних кредитних коштів, відсотків за їх користування та комісії, у строки, на умовах та в розмірах, передбачених Кредитним договором, відповідач [PERSON] належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 11 136,27 гривень, яка складається з наступного: - 8573,48 гривень заборгованість по тілу кредиту, - 2262,79 гривень заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, - 300,00 гривень - комісія. Розглядаючи обгрунтованість вказаних нарахувань, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як видно з матеріалів справи, [PERSON] прострочив виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим, йому нарахована заборгованість, яка складається з тіла кредиту, відсотків за його користування та комісії. Зазначена у розрахунку сума заборгованості за нарахованими відсотками, відповідає строку кредитування 126 календарних днів, узгоджується з розміром відсоткової ставки, зазначеної в Договорі. Таким чином, нарахована заборгованість зі сплати суми тіла кредиту, відсотків та комісії є обгрунтованою, оскільки передбачена умовами Договору. Тому, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок [PERSON] по поверненню кредиту, нарахованих відсотків за його користування та комісії, знайшов своє підтвердження у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 2422,40 гривень, що об`єктивно підтверджується платіжною інструкцією №32906 від 26.12.2025, тому з відповідача слід стягнути судовий збір у вказаній сумі. (а.с.8) Позивач також просить стягнути з відповідача 7000,00 гривень витрат на правничу допомогу. Відповідно до п.1 ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1 ст.134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження надання правничої допомоги позивач надав копію договору про надання правової допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, копію додаткової угоди № 25770863141 від 11.09.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025, копію акта прийому-передачі наданих послуг № 10/09/25-02 від 10.09.2025. Відповідно до ч.4, 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 01 червня 2018 року у справі №904/8478/16). Крім цього, суд враховує принцип пропорційності, визначений ст.11 ЦПК України, згідно якого, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Суд, зважаючи на предмет позовних вимог та категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи за відсутності позивача та його представника на підставі наявних матеріалів, а також враховуючи обсяг виконаної роботи адвокатом, дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.512, 530, 629,1048,1049,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved