Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Грибанов Д.В. звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що 28 січня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z06.20966.004833681 від 29 січня 2019 року. 17 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ ФК «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №17112023 у відповідності до умов якого АТ «Ідея банк» за плату, передало а ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників. Так, відповідно до Реєстру боржників №2 до Договору факторингу, ТОВ «ФК ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 102 127, 65 грн, з яких 34 981, 50 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 27 773, 53 грн - заборгованість за відсотками, 39 372, 62 грн - заборгованість за комісіями, яку позивач просить стягнути на його користь. Крім того позивач вказав, що з моменту отримання права вимоги не здійснювалось жодних нарахувань штрафних санкцій. Також просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати. Ухвалою від 09 січня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 23 січня 2026 року, у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України ухвалено справу розглядати з повідомленням сторін. Відповідачці за місцем реєстрації було направлено судову повістку та матеріали. Станом на призначений день судового засідання були відсутні відомості про вручення відповідачці судового виклику, тому розгляд справи відкладено на 16 лютого 2026 року. Судова повістка та матеріали, що направлялись відповідачу повернулись до суду не врученими із відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою, тобто відповідачка не вважалась належним чином повідомленою про розгляд справи в суді, тому ухвалою від 16 лютого 2026 року було вирішено проводити розгляд справи у заочному порядку, розгляд справи відкладено на 04 березня 2026 року, про місце, дату і час судового засідання повідомлено відповідачку [PERSON] шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачку повідомлено про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади, яке розміщено 16 лютого 2026 року. У судове засідання представник позивача Грибанов Д.В. не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, повідомлена шляхом поміщення оголошення на сайті, відзив на позов не поданий. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахування викладеного вище, суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши зібранні по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28.01.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z06.20966.004833681 від 29 січня 2019 року, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 39 205 грн. строком на 36 місяців на поточні потреби, процентна ставка за користування кредитом змінювана, станом на день укладання договору становить 9, 5 % (п.1.1., 1.4 Договору) та зобов`язалась повернути його разом з процентними платежами (процентам та платою за обслуговування кредитної заборгованості). Згідно п.1.11 Договору за обслуговування кредиту банком, що включає в себе надання інформації по рахункам позичальника з використання телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення смс повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом, тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку, тощо. Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірах та термін, визначених згідно графіку щомісячних платежів. Вказаний кредитний договір№Z06.20966.004833681 від 29 січня 2019 року разом з паспортом споживчого кредиту, анкетою-заявою, заявою про акцепт, підписано аналогом власноручного підпису позичальниці, який відтворений за допомогою технічного пристрою. (а.с.5-12) Згідно ордеру-розпорядження №1, №2 від 28.01.2019 року АТ «Ідея Банк» виконало грошове зобов`язання та перерахувало [PERSON] кошти в загальному розмірі 39 205 (а.с.13) Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №Z06.20966.004833681 від 29 січня 2019 року станом на 17.11.2023 року складає 102 127, 65 грн, з яких 34 981, 50 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 27 773, 53 грн - заборгованість за відсотками, 39 372, 62 грн - заборгованість за комісіями (а.с. 23) 17 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №17112023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. (а.с.24-25) Кошти за договором факторингу перераховано згідно платіжної інструкції № 20494 від 20.11.2023 року (а.с.26) Відповідно до реєстру боржників №2 до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №Z06.20966.004833681 від 29 січня 2019 року на суму 102 127, 65 грн, з яких 34 981, 50 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 27 773, 53 грн - заборгованість за відсотками, 39 372, 62 грн - заборгованість за комісіями (а.с.27). При розгляді даної справи судом застосовуються наступні норми права. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою, також в інших випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що всупереч умовам кредитного договору відповідачка не виконала своє зобов`язання та після відступлення позивачу права грошової вимоги не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунок попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №Z06.20966.004833681 від 29 січня 2019 року. Враховуючи що відповідачка [PERSON] , укладаючи кредитний договір, усвідомлювала його умови, повністю з ними погодилась, в тому числі і з розмірами процентних ставок, про що свідчить її підпис, не оспорювала його умов з моменту укладення, зазначений договір не визнавався недійсним в судовому порядку, і тому суд приходить до висновку, що відповідачка порушила умови укладеного з первісним кредитором кредитного договору, право вимоги за яким перейшло до позивача, своєчасно не повернула кошти та не сплатила проценти, з розміром яких погодилась при укладенні договору, за що наступає цивільно-правова відповідальність. Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні підтверджено наявність права вимоги позивача до відповідачки за укладеним кредитним договором з первісним кредитором. Таким чином, в ході розгляду справи суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, то з відповідачки на користь позивача підлягає до стягненню сума судового збору, що сплачена позивачем при подачі позову до суду в сумі 3028 грн згідно платіжної інструкції від 05.12.025 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved