Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

19.01.2026 представник позивача [PERSON] - адвокат Нежута Є.І. звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором про надання послуг до [PERSON] в сумі 1 708 доларів США у гривневому еквіваленті на момент стягнення. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] 06.02.2025 одержав від [PERSON] за допомогою листування у месенджері «Телеграм» пропозицію щодо надання послуги зі створення дизайн системи на ресурсі FIGMA. Надалі між Позивачем та Відповідачем велось листування щодо погодження умов надання послуги, зокрема конкретизації технічних та графічних параметрів, орієнтовних витрат часу, вартості послуги, строків виконання. Відповідач повідомив Позивачу, що замовлена послуга (продукт) потрібна для компанії PREEM, сайт https://www.preem.company/. 20.03.2025 Позивач запропонував Відповідачу ознайомитися з презентацією виконання проекту (надання послуги), надавши доступ до файлу презентації за наступним посиланням: [INFO] (пароль: [NUMBER]). Відповідач погодив умови та візуальне втілення проекту, тож між сторонами було досягнуто угоди про надання послуги (створення продукту). Також Позивач та Відповідач домовилися, що вартість послуг зі створення дизайн системи для компанії PREEM складатиме 2 268 доларів США, а для розрахунку буде використано вартість години роботи Позивача у сумі 28 доларів США. Отже, між Позивачем та Відповідачем було досягнуто усної домовленості про надання Позивачем на користь Відповідача послуг зі створення дизайн системи на умовах оплатності. Умови надання послуг, обсяг робіт, строки їх виконання та вартість були погоджені сторонами під час листування в месенджері Telegram, що відповідно до вимог цивільного законодавства підтверджує досягнення згоди сторін. Виходячи із досягнутої домовленості Позивач направив Відповідачу платіжні реквізити для виплати авансу у розмірі, еквівалентному 560 доларів США із розрахунку 28 доларів США за 20 годин роботи. Відповідач 22.03.2025 здійснив оплату за наданими Позивачем реквізитами в обумовленій сумі. Надалі у листуванні у період часу з 22.03.2025 до 31.03.2025 Позивач та Відповідач погодили технічні деталі проекту, кольорові та графічні рішення. 15.06.2025 Позивач передав Відповідачу презентацію підготовленого проекту за наступним посиланням: [INFO]. 14.07.2025 Позивач передав Відповідачу результат послуги (виконаний проект) з погодженими матеріалами на онлайн ресурс за посиланням: [INFO]. Таким чином, Позивач належно і в повному обсязі надав обумовлені сторонами послуги, що підтверджується фактичним результатом виконаних робіт, переданими програмними продуктами (вихідним кодом, файлами, доступами), а також тим, що Відповідач прийняв результат послуги (продукт) без зауважень, що зафіксовано у листуванні в месенджері Telegram. Загальний час, витрачений Позивачем на надання послуг становить 81 годину. Оскільки Відповідач здійснив попередню оплату в розмірі еквівалентному 560 доларам США, залишок оплати за надані послуги за 61 годину роботи становить 1 708 доларів США. Після передачі доступу до результату послуги Позивач неодноразово пропонував Відповідачу обговорити результат наданої послуги, а також пропонував розглянути і вирішити питання, якщо такі виникли у Відповідача. Повідомлення з відповідною інформацією було направлене Відповідачу 14.07.2025 о 15.19 год. за Київським часом. 17.07.2025 о 16.16 год. за Київським часом Відповідач повідомив Позивача про те, що «з проектом все добре», а також пообіцяв все подивитись та перевірити. Вказує, що Позивач надалі неодноразово звертався до Відповідача з проханням повідомити про оцінку результатів наданої послуги, а також нагадував про необхідність оплатити залишок суми винагороди. Такі повідомлення направлялися 22.07.2025 о 15.16 год., 25.07.2025 о 14.26 год., 29.07.2025 о 12.58 год, 15.08.2025 о 14.14 год. за Київським часом. У свою чергу Відповідач підтвердив свою готовність розрахуватися за надані послуги, зокрема у повідомленнях від 25.07.2025 о 15.02 год., 29.07.2025 о 15.06 год, 06.08.2025 о 23.09 (чітко вказано, що розрахунок відбудеться до п`ятниці, тобто до 08.08.2025), 15.08.2025 о 14.19 год. (обіцянка розрахуватися до кінця серпня), 29.08.2025 о 14.24 год. (обіцянка розрахуватися наступного тижня), 09.09.2025 о 19.48 (обіцянка розрахуватися частинами з наступного тижня), 06.10.2025 о 18.16 год (обіцянка розрахуватися протягом жовтня). Таким чином Відповідач визнав заборгованість перед Позивачем, а також визнав і погодився із сумою заборгованості, гарантувавши Позивачу її оплату. Проте до цього часу розрахунку так і не проведено. Крім того, Позивач в особі представника - адвоката Сільченко С.О. 19.12.2025 звернувся до Відповідача із вимогою про оплату заборгованості за надані послуги. Відповідач надав відповідь на цю вимогу та в електронному листі Відповідач зазначив, що оскільки між ним та Позивачем письмовий договір не укладався, то зазначену у вимозі суму немає підстав вважати заборгованістю. Також він зазначив, що результат робіт не був прийнятий ним в установленому порядку, не використовується та не приносить жодної вигоди. 23.12.2025 у відповідь на електронний лист від 19.12.2025 Позивач направив електронний лист - відповідь - на електронну адресу Відповідача. Він містив пропозицію щодо врегулювання питання погашення заборгованості Відповідачем, в тому числі й щодо зменшення суми боргу. Відповідач у відповідь електронним листом від 24.12.2025 повідомив, що домовленість між ним та Позивачем про надання послуги була, проте не було узгоджено ані обсягу послуги, ані її вартості. Також повторив твердження про те, що «результат робіт не був прийнятий ним в установленому порядку, не використовується та не приносить жодної вигоди» та зазначив, що готовий «розглядати питання врегулювання спору виключно у правовому полі». У зв`язку з несплатою відповідачем вартості наданих послуг, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість. 10.03.2026 до суду від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій він зазначає, що вважає позовні вимоги безпідставними, юридично необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Вказує, що Позивач у пункті 1.1 власної позовної заяви прямо зазначає, що метою замовлених послуг було створення дизайн-системи для компанії PREEM (https://www.preem.company/). Тобто Позивач сам підтверджує, що вигодонабувачем послуг є юридична особа PREEM LLC, а не фізична особа [PERSON] особисто. Компанія PREEM LLC є іноземною юридичною особою, зареєстрованою у штаті Флорида, США. Це підтверджується двома офіційними документами штату Флорида: 1) Certificate of Status від 30 квітня 2025 року 2) Electronic Articles of Organization (документ [NUMBER] , подано 24 грудня 2024 року) підтверджує, що Відповідач [PERSON] ( [PERSON] ) є Manager (MGR) - офіційно уповноваженою особою з управління PREEM LLC, а також її зареєстрованим агентом (Registered Agent). Долучені документи підписані особисто Відповідачем з накладенням ЕЦП. Таким чином, Відповідач є не просто довільним представником, а офіційно призначеним менеджером юридичної особи, який при вступі у будь-які правовідносини щодо діяльності компанії діяв від її імені та в її інтересах, а не у власних особистих інтересах. Вся комунікація між сторонами мала корпоративний характер. Це підтверджується не лише змістом переписки, але й формою взаємодії сторін. Позивач надсилав Відповідачу офіційні запрошення на корпоративні зустрічі через Google Meet виключно на адресу [INFO], що підтверджується скріншотами поштової скриньки Відповідача. Назви зустрічей містять пряму вказівку на компанію PREEM, а всі запрошення надсилались виключно на корпоративну адресу. Вказує, що це унеможливлює кваліфікацію цих відносин як особистих - спілкування Позивача з Відповідачем від першої до останньої взаємодії здійснювалось як корпоративне в інтересах PREEM LLC. Таким чином, позов пред`явлено до особи, яка не є боржником у спірних правовідносинах. Відповідач є офіційно призначеним менеджером (MGR) PREEM LLC згідно з Articles of Organization, зареєстрованими Secretary of State Florida 24.12.2024. Діючи у цій якості, він вступав у відносини з Позивачем від імені компанії, правові наслідки чого відповідно до статті 239 ЦК виникають виключно для PREEM LLC. Також Відповідач наполягає, що «договір не було укладено на заявлених умовах», «недотримано письмової форми правочину», «неузгодженість всіх істотних умов договору». Вказує, що надання посилань на матеріали у сервісі Figma не є доказом прийняття послуги. У сфері IT та дизайну надання доступу до файлу (який може бути незавершеним, містити недоліки або не відповідати вимогам) жодним чином не тотожне прийняттю результату роботи в установленому порядку. Між сторонами не підписувалось жодного акту приймання-передачі. Позивач в судове засідання не з?явився, від представника позивача до суду надійшла заява про проведення судового засідання без участі сторони позивача, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з?явився, в прохальній частині відзиву на позовну заяву просив проводити розгляд справи без участі відповідача. Суд, вивчивши позовну заяву, відзив, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти зокрема правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом не має наслідком його недійсність, крім випадків встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Судом встановлено, що відповідач звернувся до позивача [PERSON] з проханням розробити дизайн-проект, про що сторони домовилися в усній формі месенджері «Телеграм». Між сторонами було узгоджено, що вартість послуг на створення проекту складатиме 2 268 доларів США, а для розрахунку буде використано вартість години у сумі 28 доларів США. 20.03.2025 позивач надіслав відповідачу в месенджері «Телеграм» презентацію виконаного проекту. 22.03.2025 відповідачем було перераховано позивачу сплату авансу за виконаний проект в сумі 560 доларів США (23 300 гривень) з розрахунку (1 година=28 доларів США). Як вбачається з листування, 15.06.2025 позивачем надіслано відповідачу посилання на презентацію підготовленого проекту. 14.07.2025 позивачем надано виконаний проект та надіслано посилання на нього, підсумовано, що загальний час виконаної роботи склав 81 годину, передплата становила 20 годин, внаслідок чого сплаті підлягає 61 година виконаних робіт, що становить 1708 доларів США. Однак надалі, оплата за залишок виконаних годин не надійшла. Разом з тим, позивачем до матеріалів справи долучено вимогу про оплату заборгованості за надані послуги; відповідь на вимогу відповідача [PERSON] , в якій відповідач вказує, що заявлений обсяг робіт та сума були визначені виконавцем в односторонньому порядку, без погодження з відповідачем, а результат робіт не був прийнятий, не використовуються та не приніс жодної вигоди, внаслідок чого він не вбачає підстав для оплати послуг. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь- якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Крім цього, договір може бути комплексним, тобто таким, що містить декілька видів договорів. Згідно ч.1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. У ст. 901 ЦК України наведено визначення Договору про надання послуг, а саме: 1. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 2. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено: якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Строк договору про надання послуг відповідно до ст. 905 ЦК України, встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Таким чином у відповідності до вищезгаданих положень чинного законодавства України, істотними умовами договору про надання послуг є предмет (детальний опис послуг та їх результат), ціна (розмір, порядок оплати) та строки виконання. Зміст скріншотів свідчить про те що відправниками/отримувачами повідомлень є сторони даного спору, при цьому будь-яка інформація(документи чи посилання на документи, як то розпорядження, наказ, довіренність, тощо) яка б свідчила що Відповідач уповноважений представляти інтереси юридичної особи PREEM LLC, в повідомленнях не міститься. Доказів щодо свого представництва від імені юридичної особа PREEM LL та уповноваження його вести переговори та/або укладати будь які договорів від імені згаданої юридичної особи Відповідачем не надано, що є підставою відхилення доводів Відповідача стосовно того, що він не є належним відповідачем у даній справі. У відзиві на позов Відповідач визнає перерахування на користь Позивача авансу у розмірі 23300грн. та зазначає, що ця «конклюдентна дія засвідчує волю сторін виключно в межах фактично вчинених дій - тобто 20 оплачених годин. Зобов`язання Відповідача, що виникло з авансової оплати, вже виконане у повному обсязі.». Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що незважаючи на недодержання сторонами письмової форми правочину, що само по собі не має наслідком недійсність такого правочину, між позивачем та відповідачем фактично склались правовідносини яким притаманні ознаки договору про надання послуг, за яким позивач зобов`язався створити дизайн систему на ресурсі FIGMA, а відповідач здійснив передоплату таких послуг, отже саме поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Факт погодження сторонами умов та вартості замовленого проекту засвідчується листуванням сторін в месенджері «Телеграм», а також наявністю підтвердження перерахування відповідачем суми авансу на рахунок позивача. Крім того, як вбачається з листування, відповідач неодноразово обіцяв сплатити залишок суми за виконаний проект, що свідчить про те, що відповідач визнає наявність домовленості між сторонами та обов`язку сплатити суму виконаного проекту. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12. ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до положень ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У частинах першій, третій статті 100 ЦПК України передбачено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Відповідно до сталої судової практики, інформація що міститься у скріншотах екрану телефона(додані позивачем до позову), є належними та допустимими доказами, які досліджуються судами у їх сукупності та яким надається належна правова оцінка. Так зокрема у постанові Верховного суду від 21.06.2023 у судовій справі №916/3027/21, наведено наступні висновки: - (п.38) «.. суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням..»; - (п.51.) « Якщо з урахуванням конкретних обставин справи суд дійде висновку про те, що відповідне листування дає змогу встановити його учасників та може підтверджувати ті чи інші доводи сторін, наприклад, щодо наявності між ними відповідних відносин, ведення певних перемовин тощо, суд може прийняти таке листування як доказ і в такому разі надати йому оцінку сукупно з іншими доказами у справі. За наведених обставин, суд доходить висновку що Позивачем доведено факт укладення договору про надання послуг зі створення дизайн системи у відповідності до ст. 638 ЦК України. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути суму заборгованості в сумі 1708 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 1331,20 гривень, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved