Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

У грудні 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.05.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір №4209970, за умовами якого останній отримав грошові кошти в сумі 5000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та комісії. 21.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» укладено договір факторингу №ФК 21-01/22, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників (позичальників), в тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором №4209970 від 25.05.2021. В подальшому, 01.08.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №01-08/25, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги до боржників (позичальників), в тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором №4209970 від 25.05.2021. Всупереч вимогам кредитного договору відповідач не виконував взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячного погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим станом на день формування позовної заяви утворилась заборгованість за договорами в загальному розмірі 16400,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 5000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 11400,00 грн.; заборгованості за комісіями 0,00 грн.; за пенею 0,00 грн.; інфляційні збитки 0,00 грн. та 0,00 грн. нараховані 3% річних. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договорами, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором 16400,00 грн. у розмірі 78086,85 грн., а також понесені судові витрати у справі. Ухвалою суду від 15.12.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому у позовній заяві представник позивача зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання був належним чином повідомлений, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, однак судова повістка не була вручена під час доставки та була повернута до суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, отже відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений. Також судом було здійснено виклик відповідача оголошенням, яке розміщено на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу «Судова влада України». Відповідач відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 25.05.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №4209970. Згідно з п.1.2 договору Товариство зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.4 договору, надати Споживачу грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.3 договору, а Споживач зобов`язався повернути Товариству кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п.1.3 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 грн. Строк кредиту - 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в Розділі 4 цього договору (п.4.1). Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання споживачем умов договору та становить (п.1.5): знижена процентна ставка 0,01 % в день від суми кредиту застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.4 договору (без пролонгацій), якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку (п. 1.5.2). Стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день від суми кредиту, застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, якщо споживач не виконав умови, зазначені в п. 1.5.2 договору для застосування зниженої процентної ставки; та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.1-4.6 цього договору. Пунктами 2.1.-2.2. договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1. договору (п.2.4. договору). Відповідно до п.2.5. договору кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. Згідно з п.3.1. договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та авто пролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до п.4.1. договору строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4. договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2. (пп. 4.2.1.-4.2.4.) договору; або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов, визначених в п. 4.3. (пп. 4.3.1 - 4.3.2) договору. Згідно з п. 4.2. договору порядок продовження строку кредиту за ініціативою споживача (далі - пролонгація): споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пп.4.2.2. договору (п. 4.2.1). Зі змісту п. 4.2.2 договору вбачається, що пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Пунктом 4.3. договору передбачений порядок автопролонгації строку кредиту. Відповідно до п. 4.3.1 договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Пунктом 4.3.2. договору передбачено, що споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених в пп.4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку передбаченому п.4.2. договору. Згідно з п. 4.4. вказаний в цьому розділі порядок внесення змін до договору щодо продовження строку кредиту, сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки, воля сторін передбачена в п.4.2 договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в п.4.3 договору - письмово цим договором, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 Цивільного кодексу України до письмової форми правочину. У п.10.2. зазначено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. З п.10.8. договору вбачається, що, підписуючи цей договір, споживач підтверджує, зокрема, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів та банківських металів у кредит Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», що розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом № 53-ОД від 16.01.2020, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. В таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №4209970 від 25.05.2021, визначений графік внесення суми платежів за розрахунковий період та сплати процентів за користування кредитом з 25.05.2021 по 24.06.2021. Таблицю обчислення загальної вартості кредиту відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором М131133, 25.05.2021 о 07:18:18. Відповідно до наданої інформації 11.11.2025 ТОВ «Авентус Україна» щодо даних про підтвердження видачу на платіжні картки клієнтів онлайн кредитів зазначено, що 25.05.2021 о 07:19 год. зараховано на картку кошти в сумі 5000,00 грн, деталі операції здійснювалися через платіжну систему через яку перераховувалися кошти боржнику - EasyPay. Згідно з інформацією ТОВ «Авентус Україна» за укладеним договором №4209970 від 25.05.2021 загальна заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №4209970 від 25.05.2021 становить 16400,00 грн, з яких: 5000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 11400,00 грн. заборгованість за процентами, нарахованими за стандартною процентною ставкою 1,90 % в день за період з 25.05.2021 по 24.06.2021 відповідно до умов, визначених в п.4.3. ( п.п.4.3.1.-4.3.2. договору). 21.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» укладено договір факторингу №ФК 21-01/22, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників (позичальників), в тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором №4209970 від 25.05.2021. В подальшому, 01.08.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №01-08/25, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату належні йому права вимоги до боржників (позичальників), в тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором №4209970 від 25.05.2021. Згідно наданого позивачем розрахунку позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконував, лише 24.06.2021 ним було сплачено на погашення кредиту 15 грн., у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 09.12.2025 становить 16400,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн., заборгованість за процентами нарахованими на дату відступлення права вимоги у розмірі 11400,00 грн. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним ( стаття 204 ЦК України). За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У даному випадку за наведеними вище договорами факторингів позивач отримав право вимоги за вказаним кредитним договором. Таким чином, позивач належними та допустимими доказами одночасно довів як наявність у відповідача кредитної заборгованості як за договором, що укладений з первісним кредитором, так і наявність права вимоги за ним згідно договорів факторингу. Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі N 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язана повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, то позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з [PERSON] заборгованості за договором №4209970 від 25.05.2021 про надання споживчого кредиту в загальному розмірі 16400,00 грн., з яких 5000,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 11400,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, доказів на спростування тверджень позивача, викладених у позовній заяві також не надав, розрахунок заборгованості не спростував. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду з даним позовом 2422,40 грн, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією, а також надано документи на підтвердження сплати витрат на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved