Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

28 січня 2026 року представник позивача через електронний кабінет звернувся до суду із позовом, мотивувавши його тим, що 1 травня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір №517674-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» шляхом направлення [PERSON] пропозиції (оферти) укласти договір №517674-КС-002 про надання кредиту, яку 1 травня 2025 року останній прийняв (акцептував) на умовах, визначених офертою. Договір про надання кредиту був підписаний одноразовим ідентифікатором. Відповідно до пункту 1 договору ТОВ «Бізнес Позика» надало позичальнику грошові кошти у розмірі 12000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1 процент за кожен день користування кредитом. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договору, однак внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість. Позивач просив стягнути із відповідача борг у розмірі 40680 грн, з яких: 12000 грн прострочена заборгованість за тілом кредита, 20280 грн прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, 6000 грн заборгованість за відсотками, нарахованих по статті 625 ЦК України, 2400 грн заборгованість по комісії. Також ставиться питання про стягнення сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн. Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області суду від 30 січня 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від сторін до суду не надходили заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, судом вжито заходів для його повідомлення про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання з дотриманням вимог статей 128, 130 ЦПК України. Суду повернуто поштове повідомлення №067092076900 з довідкою УДППЗ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою», що в розумінні частини 8 статті 128 ЦПК України є належним повідомленням відповідача про розгляд справи. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. 1 травня 2025 року ТОВ «Бізнес позика» було направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №517674-КС-002 про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 21-22). [PERSON] через веб-сайт кредитодавця https://my.tpozyka.com/ шляхом введення логіну та паролю було здійснено вхід до особистого кабінету та з нього через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подано заявку на отримання кредиту, де вказано номер свого поточного (карткового) рахунку. На підставі цього ТОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4566 на номер телефону [NUMBER] , який було зазначено відповідачем у своїй анкеті в особистому кабінеті. [PERSON] з використанням цього ідентифікатора ознайомився та підписав паспорт споживчого кредиту. Крім того, ТОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4074 на номер телефону [NUMBER] , який було зазначено відповідачем у своїй анкеті в особистому кабінеті. [PERSON] з використанням цього ідентифікатора було прийнято пропозицію позивача щодо укладення договору №517674-КС-002 про надання кредиту на умовах, визначених у договорі. Таким чином, 1 травня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір №517674-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 12000 грн строком на 24 тижні (а.с. 11-20). Вказаний кредитний договір містить відмітку про підписання його одноразовим ідентифікатором «Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-4074, 01.05.2025 11:43:34». Відповідно до пункту 2.1. договору кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 12000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами про надання споживчих кредитів. Пунктами 2.3.-2.9. встановлено, зокрема, що: - строк кредиту: 24 тижнів, - стандартна процентна ставка за кредитом в день 1,00, фіксована, - комісія за надання кредиту (далі - комісія): 2400 грн, - строк дії договору до 16 жовтня 2025 року, - орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 29678,50 грн. Відповідно до пункту 4.1. договору, кредитодавець зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі вказаній в пункті 2.1. договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на реквізити електронного платіжного засобу, який зазначений розділі 12 договору. Згідно з пунктом 4.2. договору, позичальнику здійснюється нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, вказаною у пункті 10.2. договору, починаючи з першого для користування кредитом. Позичальник зберігає можливість сплати процентів за зниженою процентною ставкою, протягом усього періоду дії договору за умови сплати позичальником своєчасно і у повному обсязі процентів, комісії та частини суми наданого кредиту, в порядку та в розмірах, зазначених в графіку платежів, що вказаний в п. 4.2.2. та додатку №1 до договору. У разі несплати позичальником у повному обсязі платежу, передбаченого графіком платежів та не погашення заборгованості із внесення платежу, передбаченого графіком платежів протягом наступних 7 (семи) діб, починаючи з 8 (восьмого) дня прострочення внесення платежу, передбаченого графіком платежів, подальше нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою до закінчення строку кредитування за цим договором. Пунктом 7.2. договору передбачено, що закінчення строку (терміну) дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення та/або невиконання умов договору, які мали місце під час дії договору. Відповідно до пункту 7.5. договору у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700 000 % процентів річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 12000 грн підтверджується інформаційною довідкою про перерахування суми кредиту на платіжну картку [NUMBER] (а.с. 47). Відповідно до інформації №20.1.0.0.0/7-260209/108179-БТ від 11 лютого 2026 року, наданої АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , 1 травня 2025 року на карту № [NUMBER] зараховано грошові кошти у сумі 12000 грн (а.с. 98-99). Згідно із розрахунком, наданим ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість відповідача за кредитом №517674-КС-002 від 1 травня 2025 року, становить 40680 грн, з яких: 12000 грн прострочена заборгованість за тілом кредита, 20280 грн прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, 2400 грн прострочена заборгованість за комісією, 6000 грн заборгованість за відсотками, нарахованих по статті 625 ЦК України (а.с. 48-50). При вирішенні даного спору суд виходить з наступних положень закону. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з пунктом 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 1статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України). Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Висновки суду по суті спору. Судом установлено, що на підставі укладеного кредитного договору відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити відсотки, комісію, однак свого зобов`язання вчасно не виконав, позику не повернув, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, комісії та відсотків за користування кредитними коштами необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредиту в розмірі 12000 грн, відсотки у розмірі 20280 грн та комісію у розмірі 2400 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача відсотків, нарахованих по статті 625 ЦК України, суд зазначає наступне. Законом України №2120-ІХ від 15 березня 2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», який набрав чинності 17 березня 2022 року, Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває станом на сьогоднішній день. З урахуванням вищевикладених положень є необґрунтованими вимоги позивача про стягнення відсотків, нарахованих по статті 625 ЦК України, у розмірі 6000 грн, оскільки вони нараховані після 24 лютого 2022 року. Розподіл судових витрат по справі. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини вимог. Позов задоволено на 85% (40680 грн 100%, 34680 грн 85%), а значить витрати по сплаті судового збору становлять 2263,04 грн (2662,40 грн 100%, 2263,04 грн 85%) та повинні бути стягнуті із відповідача на користь позивача.

Outcome: partial