Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

21 жовтня 2025 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 16.04.2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у кредит № 7843000425, відповідно до умов якого, Товариство надало відповідачу позику в розмірі 15000 гривень шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] . Позикодавець виконав свої зобов`язання в повному обсязі. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання, суму кредиту не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 35550 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 15000 гривень, заборгованість за процентами 20550 гривень. 08.09.2025 року змінено найменування юридичної особи ТОВ «Іннова Фінанс» на ТОВ «Іннова-Нова». Таким чином, представник позивача ТОВ «Іннова-Нова» прохав суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором про надання грошових коштів у кредит № 7843000425 від 16.04.2025 року в розмірі 35550 гривень, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Крім того, в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представником позивача буде подано документальне підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу разом із заявою про ухвалення додаткового рішення. Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 23 жовтня 2025 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача ТОВ «Іннова-Нова» Андрущенко М.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу у відсутність представника позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений через оголошення, опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України та направлено на його адресу судову кореспонденцію, яка повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 04.03.2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.04.2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у кредит №7843000425. Даний договір укладений в електронній формі. Відповідачу було надано наступний одноразовий ідентифікатор 2159 для підписання Договору, що підтверджує його ознайомлення з умовами та правилами надання кредиту. Відповідно до статей 205, 207 ЦК Україна, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Згідно ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору . Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Факт укладення договору сторонами не заперечується. Відповідно до умов Кредитного договору, позикодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі 15000 грн. шляхом перерахунку на поточний рахунок (банківську картку) Позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п. п.2.6.1, 2.6.2, цього договору, його додатків. Тип кредиту - кредит. Мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби. Стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту. Згідно п.2.5 зазначеного Договору, строк позики (строк дії договору) становить 360 днів. Відповідно до довідки ТОВ ФК «Контрактовий Дім» 16.04.2025 22:07 було здійснено успішний переказ коштів на ім`я [PERSON] на суму 15000 грн, платник - ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», ІД операції 15916773724 (а.с.53-54). Відповідно до довідки наданої АТ «Універсал Банк» на ім`я [PERSON] в банку емітовану картку № [NUMBER] , на яку 16.04.2025 зараховано кошти на суму 15000 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 7843000425 від 16.04.2025 р., станом на дату підготовки позовної заяви (включно), заборгованість відповідача перед позивачем складає 35550 грн., з яких: 15000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 20550 грн. заборгованість за процентами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). Ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Аналізуючи викладене, суд вважає доведеним, що відповідач, отримавши від ТОВ «Іннова Фінанс» кошти за кредитним договором, зобов`язання належним чином не виконував та кошти не повернув, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у вказаному розмірі. Зважаючи на те, що ТОВ «Іннова Фінанс» передало право вимоги за кредитним договорами до ТОВ «Іннова-Нова», яке звернулось до суду з вимогою про стягнення з відповідача кошти за кредитним договором, укладеним між відповідачем та ТОВ «Іннова Фінанс», тому вказані позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2422 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 40 (двадцять) копійок. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц вказано, що вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК України застосовується і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Враховуючи, що в позовній заяві представник позивача повідомив про надання доказів понесених позивачем судових витрат на правову допомогу в п`ятиденний строк з дня винесення судового рішення, тому йому необхідно встановити строк до 09 березня 2026 року для подання цих доказів. На підставі викладеного і

Outcome: approved