Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідачки заборгованість за Кредитним договором № 09.12.2023-100003036 від 09.12.2023 у розмірі 13 752 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову позивач зазначає, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 09.12.2023р. укладено Кредитний договір (оферти) № 09.12.2023-100003036. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 9000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 09.12.2023, на строк, вказаний в заявці. Відповідно до умов кредитного договору № 09.12.2023-100003036 позичальнику надається Кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту - 09.12.2023; сума Кредиту: 9000,00 грн., строк, на який надається Кредит - 28 днів з дати його надання, денна процентна ставка 1,35%, комісія 15% від суми кредиту. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 05.01.2024, утворилась заборгованість у розмірі 13752,01 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9000 грн., по процентам в розмірі 3402,01 грн. та комісії- 1 350,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Просить стягнути заборгованість в судовому порядку та стягнути також судові витрати. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 06.10.2025 було відкрито провадження у справі, розгляд справи проводився у спрощеному позовному провадженні. Відповідачка надала відзив на позов, в якому заперечила проти задоволення позовних вимог, на тих підставах, що вважає розмір позовних вимог завищеним , вважає, що розмір штрафних санкцій не може бути більшим за 50% від тіла кредиту, матеріали справи не містять зрозумілого розрахунку заборгованості, просила суд перевірити застосування позовної давності та витребувати у позивача документи на підтвердження заборгованості та оригінал договору. Розглядаючи клопотання відповідачки про витребування доказів, суд зазначає таке. Згідно з нормами ст. 84 ЦПК України особи, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. При цьому, у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У клопотанні відповідачка не зазначила, які саме обставини у справі може підтвердити або спростувати саме оригінал договору, з урахуванням того, що позивачем до позову долучена засвідчена копія такого договору, і відповідачкою по суті не було спростовано факту його укладення та отримання коштів за кредитним договором. Суд не вважає обґрунтування достатніми, для здійснення судом всіх заходів, пов`язаних з витребуванням доказів, адже у клопотанні не зазначені конкретні обставини, які може підтвердити доказ, підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Також, суд враховує положення статті 95 ЦПК України, в якій зазначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Наданий до суду позивачем примірник кредитного договору з електронним підписом відповідачки є засвідченою копією з оригіналу договору, містить всю інформацію, що міститься у електронному примірнику договору. У зв`язку із цим суд не вбачає потреби у витребуванні від позивача оригіналу вказаного електронного документа чи інших електронних документів. Стосовно подання розрахунків, суд зазначає, що подання розрахунків у тому вигляді, який позивач вважає достатнім, є правом позивача, в свою чергу, відповідачка не позбавлена права надати суду свій розрахунок заборгованості, виходячи з погоджених умов договору для підтвердження своїх заперечень на позовну заяву. Отже, клопотання відповідачки задоволенню не підлягає. Також, позивачем до суду подана відповідь на відзив, в якій позивач заперечив проти відзиву та зазначив, що всі нарахування заявлених позовних вимог були проведені у відповідності до діючого законодавства та погоджених умов договору. Відповідачкою до суду 11.02.2026 подане клопотання в якому вона підтримала свої заперечення, заявлені у відзиві. У судові засідання представник позивача не з`явився, разом із позовом подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідачка також до суду не з`явилась, повідомлялась про судовий розгляд належним чином, судові засідання неодноразово відкладались за клопотанням відповідачки. Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлялися належним чином шляхом направлення судових повісток та повідомлень до електронного кабінету. Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наданих сторонами документів та пояснень. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив такі обставини справи. Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено електронний Кредитний договір (оферта) №09.12.2023-100003036 від 09.12.2023 пропозиція ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору підписана електронним підписом, одноразовим ідентифікатором M543. Відповідно до Пропозиції укладення кредитного договору (оферта), дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) є пропозицією ТОВ «Споживчий центр» (в подальшому Кредитодавець) укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», і не є ні договором приєднання/його частиною у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України, ні публічним договором у розумінні ст. 633 Цивільного кодексу України. Договір був укладений на підставі заявки відповідачки, умови договору погоджені сторонами у зазначеній заявці, також укладено сторонами договору Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 09.12.2023-100003036 від 09.12.2023 про споживчий кредит укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] (надалі Позичальник) Дана таблиця є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився 09.12.2023, також відповідачка та позивач підписали Паспорт споживчого кредиту. Згідно із п. 2.1 цієї Пропозиції Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Згідно з Преамбулою до Пропозиції Кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: - дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на сайті Кредитодавця - заявка, сформована на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем; - відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Відповідно до умов Заявки, електронний кредитний договір, частиною якого є ця заявка, укладається у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився 09.12.2023 за посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/informaciya-okompanii, згідно ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію». Сторони кредитного договору погодили наступні умови кредитування: сума Кредиту: 9000,00 грн.; строк користування Кредитом: 28 календарних днів з дати отримання. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.35% за 1 (один) день користування Кредитом яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти сплачуються з періодичністю, встановленою у нижченаведеному Графіку платежів. Відповідно до пункту 8 договору, комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія", економічна сутність плата за надання Кредиту) 15% від суми Кредиту та дорівнює 1350 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Також, пунктами 11 та 12 кредитного договору встановлено, що неустойка 90 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. . Розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України становить 365 % річних, які нараховуються від простроченої Позичальником суми (база розрахунку). В якості доказів перерахування коштів позивач надав копію квитанції платіжної системи Liqpay, з якої вбачається, що було здійснено платіж за такими ідентифікуючими даними: ID платежу: 2401974826, Order ID: O_6FB22DB54DC42341998A4632321A30C7522E, сума: 9000.0 UAH Дата та час платежу: 2023.12.09 23:30 Призначення: Видача за договором №09.12.2023-100003036. Отже наданими позивачем доказами підтверджується укладення кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 09.12.2023, погодження його основних умов та виконання зазначеного договору позивачем. Згідно з довідкою розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором за даними позивача заборгованість [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] Кредитний договір: № 09.12.2023-100003036 від 09.12.2023р. складає: - 9000 грн основний борг; 3402,01 грн проценти; 1350 грн комісія за надання; 2422,40 грн неустойка. Разом 16174,41 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 09.12.2023 по 05.01.2024 Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами та не спростовані відповідачкою. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов таких висновків. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі кредитного договору, що врегульовано статтею 1054 ЦК України. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Згідно з вимогами (стаття 1054 ЦК України). Позивач та відповідач уклали між собою електронний кредитний договір №09.12.2023-100003036. Договір укладено зі сторони позичальника шляхом його безпосереднього підписання позичальником відповідачем електронним підписом. Договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений в письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. Висновки стосовно правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, зокрема, Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі №234/7159/20. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Правовідносини даного правочину регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про споживче кредитування». За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на день укладення договору) договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються в письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, відповідно до ст.ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За умовами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом. Відповідачка не заперечувала факту укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, зазначала про завищену суму боргу та штрафу. Судом було перевірено нарахування відсотків за кредитним договором у розмірі 3402,01 грн. і суд зазначає, що відсотки нараховані позивачем згідно з умовами договору, а саме в погоджений строк користування кредитними коштами за 28 днів з 09.12.2023 по 05.01.2024 за ставкою 1,35 % на день, згідно з умовами договору. Доказів погашення заборгованості в частині тіла кредиту, відсотків, а також одноразової комісії суду не надані. Неустойка, яка нарахована позивачем та зазначена у довідці розрахунку, до позовних вимог не входить. Отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, щодо застосування позовної давності, суд зазначає, що відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позов поданий до суду 16.09.2025, в той час як заборгованість відповідачки за кредитним договором виникла з моменту неповернення кредитних коштів в узгоджені сторонами строки, тобто 06.01.2024. На момент звернення до суду трирічний строк позовної давності позивачем пропущений не був. Враховуючи викладене вище, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме у частині стягнення з відповідачки 9000,00 грн. тіла кредиту, процентів в розмірі 3402,01 грн. та комісії 1 350,00 грн., а всього на суму 13752,01. Оскільки позов підлягає задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved