Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позов мотивувала тим, 13.03.2023 року шлюб між батьками позивача було розірвано. У шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.02.23 року, по справі № 127/2236/23 було вирішено питання про стягнення аліментів в розмірі 1/3 від усіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON] , на користь [PERSON] до повноліття. Було відкрито виконавче провадження і здійснювалося примусове стягнення коштів (аліментів) з [PERSON] до повноліття [PERSON] . [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років. Стягнення аліментів було припинено. Однак [PERSON] є студентом третього курсу денної форми навчання Вінницького торговельно-економічного фахового коледжу державного торговельного - економічного університету. Позивач у зв`язку з навчанням не має змоги працювати, не має достатніх самостійних коштів на існування, а також на навчання (відвідування додаткових занять). Батько як до повноліття так і після досягнення повноліття дочкою не цікавиться та не дбає про її матеріальне забезпечення, хоча має таку можливість. Мати позивача [PERSON] повністю утримує дочку, надає їй посильну матеріальну допомогу на навчання яке є платним, несе витрати на придбання навчально-методичних посібників підручників, але сама не в змозі сплачувати всі потреби в навчанні належним чином та утримувати дочку, оскільки на утриманні є ще неповнолітня донька, сестра позивача. Таким чином позивач [PERSON] знаходиться у скрутному матеріальному становищі і потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків. Відповідач не бажає добровільного вирішити питання про продовження виплати аліментів на утримання позивача в період навчання, не цікавиться її життям. З огляду на викладене позивач просить стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частки доходу від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до закінчення позивачем навчання 30.06.2026 року, але не більше як до досягненням [PERSON] 23 років, а також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.01.2026р. відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками отримано відповідачем 28.01.2026р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, відповідач ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав, своїм правом на продовження строків на подання відзиву не скористався. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, що ґрунтуються на вимогах ст. 182, 199, 200 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 10.12.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 5). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 9-10). [PERSON] , є студентом третього курсу денної форми навчання ВСП «Вінницького торговельно-економічного фахового коледжу ДТЕУ». Вказане підтверджується витягом з наказу № 150/02-04 від 03.08.2023 року, згідно якого [PERSON] з 01.09.2023 року зараховано на навчання (а.с. 20); Копією довідки № 674 від 24.11.2025 року, про те що [PERSON] дійсно навчається у ВСП «Вінницький торговельно-економічний фаховий коледж ДТЕУ» на ІІІ курсі за спеціальністю «Підприємство, торгівля та біржова діяльність», термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2026 року, денної форми навчання (а.с. 19); Копією договору про оплату освітніх послуг № 3 від 04.08.2023 року (а.с. 13-14); Додатком № 1 до договору від 04.08.2023 року № 3 про плату за надання освітньої послуги та порядок розрахунків, згідно якого загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 65700,00 грн (а.с. 15); Договором про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти №3 від 04.08.2023 року (а.с. 16-17); Додатковою угодою до договору про оплату освітніх послуг №3 від 04.08.2023 року про зміну вартості освітньої послуги від 20.05.2024 року, згідно якої вартість освітньої послуги збільшується на 5,1%(офіційно визначений індекс інфляції), що становить 990,00 грн, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 66690,00 грн (а.с. 18); Копія посвідчення студента серія [NUMBER] (а.с. 21). Згідно Судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 02.02.2023 року у справі № 127/2236/23 з відповідача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 25.01.2023 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 11). Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №70974277 від 08.02.2023 року (а.с. 12). Позивач у зв`язку з навчанням не має змоги працювати, не має достатніх самостійних коштів на існування, мати позивача повністю утримує дочку, надає їй посильну матеріальну допомогу на навчання яке є платним. Таким чином позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків. Доказів протилежного суду не надано. Відповідач проживає окремо, доказів про надання допомоги на утримання доньки, яка навчається, не надав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] досягла повноліття, є менше 23-х років, продовжує навчання, доходів не має, перебуває на утриманні [PERSON] , а тому суд дійшов висновку, що донька потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу в певній мірі. При цьому суд враховує, що відповідач доказів не можливості надання такої допомоги суду не надав, а позивач бажає в судовому порядку врегулювати участь відповідача в наданні такої допомоги на період навчання. Щодо розміру аліментів, то суд враховує, що згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №761/10510/17. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначалося вище суд дійшов висновку, що повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а батько може надавати таку допомогу в певній мірі. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, а також те, що відповідач доказів надання допомоги [PERSON] та неможливості утримувати її суду не надав. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, витрати пов`язані з навчанням (проїзд до навчального закладу, харчування, забезпечення базовими організаційними речами та приладдям) та обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, зокрема й щодо можливості кожного із батьків надавати допомогу, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/4 частки доходу відповідача. При визначені розміру аліментів суд взяв до уваги правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 24.12.2014 в справі №6-186цс14, та врахував всі обставини, визначені ст. 182 СК України, та певну можливість утримання дочки матір`ю (позивачем), як-то визначено ст. 200 СК України. З урахуванням того, що [PERSON] досягла повноліття, а аліменти в порядку ст. 199 СК України стягуються на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, аліменти підлягають стягненню з 11 грудня 2025 року. Суд також звертає увагу, що згідно ч. 2 ст. 199 СК України право повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, на її утримання припиняється у разі припинення навчання, а тому суд при визначенні періоду стягнення аліментів вважає за необхідне встановити межу до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення повнолітньою дитиною 23 років. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Оскільки позивачка звернулася до суду у 2025 році та звільнена від сплати судового збору, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 1211,20 грн судового збору. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі. Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу, відповідно до вимог ст.137, 141 ЦПК України суд враховує, що дані витрати пов`язані із розглядом цієї справи, витрати відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про правничу допомогу), розмір останніх є пропорційним до предмету спору, докази про їх неспівмірність відсутні, відповідачем клопотання про їх неспівмірність не заявлялося, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 7000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved