Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

До Шевченківського районного суду міста Дніпра звернулась позивач з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що між нею та відповідачем укладений шлюб, у них є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через те, що з січня 2018 року сторони фактично проживають окремо, спілкуються тільки з приводу виховання дитини та спільне господарство не ведуть. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені вже більше 7 (семи) років та не можуть бути поновлені, оскільки у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння. Подружжя втратило почуття любові один до одного. У зв`язку із зазначеним позивач звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 17.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, а також проводити судове засідання без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив не надавати строк для примирення, не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив розглядати справу без його участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 29.04.2006 укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Алуштинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, Україна, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 83 від 29.04.2006. Подружжя має спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці, Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 527 від 21.09.2011. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. (ч.1 ст.112 СК України). Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. За положеннями ст. 24 Сімейного кодексу України (далі- СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, сторони не мешкають однією сім`єю, на примирення не згодні - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно, оскільки збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1 331, 20 гривень. На підставі ст.105, 110, 112, 114, 115 СК України та,

Outcome: approved