Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 121440 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 17600,00 грн., заборгованості за процентами 95040,00 грн., заборгованість за штрафом - 8800грн., а також просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.. Позивач посилається на те, що 13.04.2024 між [PERSON] та ТОВ «ЛІНЕРУА Україна» був укладений Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4552988, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 17600 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Договір укладено в електронній формі шляхом підписання відповідачем одноразовим індентифікатором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти. Відповідач не виконувала взяті на себе зобов"язання по поверненню кроедиту, внаслідок чого у неї виникла кредитна заборгованість. 14.11.2024 між ТОВ «ЛІНЕРУА Україна» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 14/11/2024, відповідно до умов якого та у відповідності зі ст. 512 ЦК України позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до боржників ТОВ «ЛІНЕРУА Україна», включаючи і відповідача. Відповідач не виконала умови кредитного договору, у зв`язку з чим в неї утворилась заборгованість у загальному розмірі 121440 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 17600 грн., заборгованість за відсотками 95040 грн., заборгованість за штафом- 8800грн. Позивач просить про задоволення позовних вимог. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що 13.04.2024 між [PERSON] та ТОВ «ЛІНЕРУА Україна» був укладений Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4552988, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 17600 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Даний договір укладений в електронній формі та підписаний відповідачем електронними підписами з одноразовим ідентифікатором 68092. Відповідно до Паспорту споживчого кредиту, строк кредитування обумовлений на 360 днів. Процентна ставка визначена -912,50% річних або 2,50% в день. Процентна ставка фіксована. Орієнтовна загальна вартість кредиту складатиме 176 000 грн. З інформацією, що міститься в Паспорті споживчого кредиту відповідачка ознайомлена, про що свідчить її електронний підпис. На виконання умов кредитного договору, щодо надання відповідачеві кредитних грошових коштів , ТОВ «ЛІНЕРУА Україна» перераховало на рахунок відповідача [NUMBER] кошти в розмірі 17600 грн.,номер транзакції в системі iPay.ua 373403688. Таким чином, позикодавець виконав свої зобов"язання щодо надання кредиту. Позичальник ухилилася від виконання обов"язку щодо погашення кредиту, внаслідочк чого у неї виникла кредитна заборгованість в загальному розмірі 121440 грн. 14.11.2024 між ТОВ «ЛІНЕРУА Україна» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №14/11/2024, відповідно до умов якого та у відповідності зі ст. 512 ЦК України позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб боржників ТОВ «ЛІНЕРУА Україна», включаючи і відповідача [PERSON] .. Станом на 14.11.2024 кредитна заборгованість відповідача склала 121440 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 17600грн., заборгованість за відсотками 95040 грн., заборгованість за штрафом- 8800грн. Відповідачка не спростувала наявність та розмір заборгованості. Заходів до погашення кредитної заборгованості не вживала. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був укладений в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Враховуючи положення вказаних норм, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем відповідно до умов кредитного договору, що був укладений між первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕРУА Україна» та [PERSON] . Відповідно достатті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд приходить до висновку, що позивачем доведено укладення кредитного договору з відповідачкою. Відповідачка отримала грошові кошти, користувалася ними, але жодного платежу на погашення кредитної заборгованості не внесла, а тому на думку суду позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача. Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України. У позовній заяві позивач вказав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн., які він поніс у зв`язку з розглядом справи. Сплата позивачем судового збору в сумі 2422,40 грн. при поданні позову підтверджується платіжною інструкцією. Відповідно до ч. ч. 2, 3ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витраами. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги позивачу, в сумі 8000 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 2422.40 грн.

Outcome: approved