Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача 15720 гривень заборгованості за кредитним договором (оферти) № 08.10.2024-100001322 від 08.10.2024 року. Вимоги обґрунтовано тим, що 08 жовтня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) № 08.10.2024-100001322, за умовами якого ТОВ «Споживчий центр» надав [PERSON] кредит в розмірі 6000 гривень строком на 140 дні під проценти за ставкою 1% за день користування та 15 % комісії від суми кредиту. Кредитний договір (оферти) № 08.10.2024-100001322 від 08.10.2024 р. було продовжено шляхом укладення додаткових договорів до кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] № 02.12.2024-100000320, № 16.12.2024-100002406. ТОВ «Споживчий центр», надавши відповідачу кредитні кошти, свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. У свою чергу, [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість в розмірі у розмірі 15720 грн., що складається з: тіла кредиту - 6000 грн., процентів - 6720 грн., неустойки - 3000 гривень, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 08 грудня 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали без вручення в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, ухвалою від 02 лютого 2026 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Представник банку у позовній заяві вказав, що проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач про розгляд справи по суті належним чином була повідомленою шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті судової влади, однак в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подала, про причини неявки не сповістила. З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. Аналізуючи докази, наявні у матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини. 08 жовтня 2024 року ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» уклали кредитний договір № 08.10.2024-100001322, який складається із пропозиції про укладення кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» (оферти), додатку до анкети позичальника, заявки [PERSON] від 08 жовтня 2024 року, її підтвердження укладення кредитного договору. Договір укладений на таких умовах. 1. Дата надання/видачі кредиту - 08/10/2024; 2. Сума Кредиту: 6000 грн. 00 коп. 3. Строк, на який надається Кредит - 140 днів з дати його надання; 4. Дата повернення (виплати) кредиту - 24.02.2025; 5. Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та строку виплати кредиту, установлених договором, на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. 7. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту 20% від суми Кредиту та дорівнює 1200 грн. 00 коп. 15. Неустойка: 60 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. 16. Розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України становить 365 % річних, які нараховуються від простроченої Позичальником суми. Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України встановлюється законом. Згідно повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 10.12.2024 15:21:19 на суму 4000,00 грн., номер картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 591010540, призначення платежу: Видача за договором кредиту №10.12.2024-100001327. Кредитний договір (оферти) № 08.10.2024-100001322 від 08.10.2024 р. було продовжено 02.12.2024 шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] - кредитного договору (оферти) № 02.12.2024-100000320, згідно якого сторони змінили строк, на який надається Кредит 154 днів з дати його надання та дату повернення (виплати) кредиту - 10.03.2025. Кредитний договір (оферти) № 08.10.2024-100001322 від 08.10.2024 р. було продовжено 16.12.2024 шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] - кредитного договору (оферти) № 16.12.2024-100002406, згідно якого сторони змінили строк, на який надається Кредит 168 днів з дати його надання та дату повернення (виплати) кредиту - 24.03.2025. Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.ст.202, 205, 207, 626, 639 ЦК України договір, як різновид правочину, вважається таким, що вчинений у письмовій (електронній) формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (тут і надалі Закон в редакції на дату укладення кредитного договору у цій справі 05.09.2024) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стороною позивача до позовної заяви додано копії документів, які складають укладений з відповідачем кредитний договір № 08.10.2024-100001322 від 08.10.2024 року та додаткові договори до нього, які підписані відповідачем електронним підписом. Факт укладення цього договору належним чином підтверджений та відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Договір містить усі істотні умови, необхідні для даного виду правочинів, а відтак, враховуючи його особисте підписання відповідачем [PERSON] , були достеменно відомі останній. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків та комісії за користування. Досліджені у справі докази дають достатні підстави для висновку, що свої договірні зобов`язання кредитодавець ТОВ «Споживчий центр» виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит в обумовленій договором сумі. Натомість, відповідач свої договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за цим кредитним договором складає 15720 грн., а саме: тіло кредиту - 6000 грн., проценти - 6720 грн., неустойка - 3000 гривень. У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Відповідно до п.18 Перехідних Положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на викладене неустойка, нарахована ТОВ «Споживчий центр» за невиконання зобов`язання за кредитним договором № 08.10.2024-100001322 у сумі 3000 гривень, підлягає списанню кредитодавцем. При розгляді справи суд, відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України, керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідач не надала суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання нею умов договору, наявності заборгованості та її розміру, через що у суду відсутні підстави не приймати надані позивачем докази. Зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі отриманих відповідачем кредитних коштів та процентів. Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 12 720 гривень (6000 грн. отриманих кредитних коштів + 6720 грн. процентів). Таким чином, з відповідача підлягає стягненню кредитна заборгованість в загальній сумі 12 720 гривень. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 80,92 % таких вимог. Розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу за заявою представника позивача буде вирішено протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Outcome: partial