Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» в квітні 2024 року звернувся до Дарницького районного суду м.Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Посилається в позові на те, що 24 березня 2023 року відповідач уклала з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» Договір позики №38282-03/2023. 26.09.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №26092023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» суму фінансування, а ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників до Договору Факторингу №26092023 від 26.09.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 58 400,00 грн., з яких: - 15 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 43 400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. 08.03.2023 відповідач уклала з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Договір позики №78487678. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» суму фінансування, а ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників №10 від 21.09.2023 до Договору Факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 46 000,00 грн., з яких: - 11 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 34 500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. 25 березня 2023 року відповідач уклала з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» кредитний договір №40301-03/2023. 03.07.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено Договір факторингу №3072023. 27.10.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27102023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» суму фінансування, а ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників до Договору Факторингу №27102023 від 27.10.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 44 070,00 грн., з яких: - 11 300,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 32 770,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. У зв`язку з викладеним Позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути заборгованість у розмірі 148 470,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 10 квітня 2024 року цивільну справу передано за підсудністю до Деснянського районного суду м.Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2024 року справу передано головуючій-судді Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 31.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 17.09.2024, що занесена до протоколу судових засідань постановлено закрити підготовче засідання та призначити розгляд справи по суті. 22.10.2024 року через «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позов в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 22.01.2025 року витребувано по справі докази. 10.04.2025 року через «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали суду, а саме довідка про перерахування коштів за кредитним договором №38282-03/2023 від 24 березня 2023 року; розрахунок заборгованості за кредитним договором №38282-03/2023 від 24 березня 2023 року; довідка за договором позики №78487678 від 08 березня 2023 року; розрахунок заборгованості за договором позики №78487678 від 08 березня 2023 року; довідка за кредитним договором №40301-03/2023 від 25 березня 2023 року; розрахунок заборгованості за кредитним договором №40301-03/2023 від 25 березня 2023 року. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 10.04.2025 року витребувано по справі докази. 12.05.2025 року від представника позивача надійшла заява про роз`яснення розрахунку за Договором від 08.03.2023 №78487678. 13.05.2025 від АТ «ПУМБ» надійшла витребувана судом інформація. 30.06.2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про проведення економічної судової експертизи. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 02.07.2025 клопотання представника відповідача про призначення судової економічної експертизи - задоволено, призначено у справі експертизу та зупинено провадження у справі на час розгляду експертизи. 04.11.2025 року матеріали цивільної справи №753/6046/24 повернулись до суду у зв`язку з неоплатою експертизи. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 05.11.2025 року поновлено провадження у справі у зв`язку з поверненням матеріалів справи у зв`язку з неоплатою експертизи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач та її представник в останнє судове засідання не з`явилися, просили розгляд справи проводити у їх відсутність, справу просили розглянути з урахуванням наданого відзиву і поданих доказів. На підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. 24 березня 2023 року відповідач уклала з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» Договір позики №38282-03/2023. 26.09.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №26092023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» суму фінансування, а ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників до Договору Факторингу №26092023 від 26.09.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 58 400,00 грн., з яких: - 15 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 43 400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. 08.03.2023 відповідач уклала з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Договір позики №78487678. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» суму фінансування, а ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників №10 від 21.09.2023 до Договору Факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 46 000,00 грн., з яких: - 11 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 34 500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. 25 березня 2023 року відповідач уклала з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» кредитний договір №40301-03/2023. 03.07.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено Договір факторингу №3072023. 27.10.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27102023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» суму фінансування, а ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників до Договору Факторингу №27102023 від 27.10.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 44 070,00 грн., з яких: - 11 300,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 32 770,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Факт надання коштів за вищевказаними кредитними договорами підтверджується витребуваними доказами від АТ «ПУМБ». Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (пункт 132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20, пункт 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року у справі №910/19199/21). Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин першої та сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно були укладенні вищевказані Договори позики №38282-03/2023 від 24.03.2023 р., №78487678 від 08.03.2023 р. та кредитний договір №40301-03/2023 від 25.03.2023 р. Факт отримання грошових коштів за кредитним договором відповідачкою не заперечуються, не оспорюється розмір тіла кредиту. Однак з урахуванням того, що тіло кредиту за Договором позики №38282-03/2023 від 24.03.2023 р. складає 15 000,00 грн., за Договором позики № 78487678 від 08.03.2023 р. складає 11 500,00 грн. та за кредитним договором №40301-03/2023 від 25.03.2023 р. складає 11 300,00 грн., а всього 37 800,00 грн., а позовні вимоги позивача, щодо сплати незаконно нарахованих відсотків: Договором позики №38282-03/2023 від 24.03.2023 р. складає 43 400,00 грн., за Договором позики № 78487678 від 08.03.2023 р. складає 34 500,00 грн. та за кредитним договором №40301-03/2023 від 25.03.2023 р. складає 32 770,00 грн., а всього разом на суму 110 670,00 грн. які також є неспівмірними сумі тіла кредиту, порушують принципи добросовісності та співмірності. Проте, позивач не довів належними та допустимими доказами наявність нарахованих відсотків за кредитом у заявленому розмірі. При цьому у суду відсутній обов`язок суду вважати доведеною та встановленою ту обставину, про яку стверджує позивач, оскільки відповідно до приписів ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Окрім цього Суд вважає, що нарахована позивачем сума по відсоткам за користування Договором позики №38282-03/2023 від 24.03.2023 р. складає 43 400,00 грн., за Договором позики № 78487678 від 08.03.2023 р. складає 34 500,00 грн. та за кредитним договором №40301-03/2023 від 25.03.2023 р. складає 32 770,00 грн., а всього разом на суму 110 670,00 грн. значно перевищує тіло по кредитах, а отже змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не в компенсаційний, а в каральній, штрафній функції, при цьому, сума нарахованих в такому порядку відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов`язання, та не відповідає принципам, встановленим у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. та ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем, а наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту. Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1-2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити. Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення (Рішення Конституційного суду України від 11.07.13 №7-рп/2013). У цьому рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами. При цьому, суд вважає релевантним посилання на вказане рішення Конституційного суду при вирішенні питання про розмір відсотків за порушення відповідачем грошового зобов`язання. Враховуючи наведене, при вирішенні питання щодо стягнення відсотків, суд, встановивши співрозмірність нарахованих відсотків невиконаному зобов`язанню відповідача та враховуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, вважає, що належить зменшити розмір відсотків до розміру 15 000,00 грн. за Договором позики №38282-03/2023 від 24.03.2023 р., 11 500,00 грн. за Договором позики № 78487678 від 08.03.2023 р., та 11 300,00 грн. за кредитним договором №40301-03/2023 від 25.03.2023 р., а всього 37 800,00 грн., що складає 100% від суми заборгованості по кредитам. На переконання суду, саме такий розмір відсотків буде справедливим, забезпечить розумний баланс інтересів сторін та є адекватним у розрізі конкретних правовідносин. Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що [PERSON] як матір військовослужбовця [PERSON] має пільги, встановлені частиною п`ятнадцятою статті 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», що унеможливлює стягнення з неї процентів за користування кредитом. Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. З поданих відповідачем документів вбачається, що на момент укладення Договору позики №38282-03/2023 від 24.03.2023 р., Договору позики № 78487678 від 08.03.2023 р. та кредитного договору №40301-03/2023 від 25.03.2023 р., син відповідачки не набув статусу військовослужбовця і на нього не розповсюджувались пільги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відтак суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 541,83 грн. (75 600,00 *3028/148 470,00) Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial