Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

29 січня 2026 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») надійшла позовна заява ТОВ «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 05.12.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №518339-КС-001 про надання кредиту - підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 17 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, які відповідач зобов`язався повернути, сплатити проценти у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав, та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 17000,00 грн, шляхом перерахування на її банківську картку. Однак, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку із чим у неї виникла заборгованість в розмірі 56430,00 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 17000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 27530,00 грн; суми заборгованості по відсотках, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України 8500,00 грн та суми прострочених платежів по комісії 3400,00 грн. Враховуючи викладене позивач просив стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму боргу, а також витрати по оплаті судового збору. Ухвалою від 05.02.2026 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Цією ж ухвалою було задоволено клопотання позивача та витребувано від АТ КБ «Приват Банк» інформацію про те чи випускалася банківська картка на ім`я [PERSON] та про рух коштів по банківській картці відповідача. Ухвалою від 16.02.2026 року через повернення до суду поштового повідомлення, яке направлялось відповідачеві - без вручення, розгляд справи вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні із викликом сторін. Перше судове засідання призначено на 04.03.2026 року. В перше судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача (а.с.9). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, відзиву не подала, судова повістка з копією ухвали, які направлялися за її зареєстрованим місцем проживання повернулися до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.31-32).Крім того, 16.02.2026 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик [PERSON] до суду (а.с.25). Відповідно до положень п. 4 ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. За приписами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими ЦПК України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. Тому, з урахуванням положень ч. 3 ст. 211, ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 05 грудня 2024 року [PERSON] уклала з ТОВ «Бізнес Позика» договір про надання кредиту № №518339-КС-001 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитора. Відповідно до п.2.1 договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 17000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів. Строк, на який надається кредит 24 тижня. Стандартна процентна ставка 1% в день. Комісія за видачу кредиту (надалі - Комісія): 3 400,00 грн. Термін дії договору до 22.05.2025 року. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 41 709,86 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: Шість тисяч шістсот вісімдесят чотири цілих вісім сотих процентів. Денна процентна ставка: 0,86 процентів. Сторони в п. 4 Договору кредиту погодили «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. У разі прострочення виконання Позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування Кредитомта/або Комісії та/або Комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії за видачу у Кредит додаткових грошових коштів) та/або суми Кредиту у визначені цим Договором терміни, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700 000 % (Сімсот тисяч) процентів річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України. Проценти річних нараховуються за кожен день прострочення на суму заборгованості у сумі, що не перевищує 1% від неповернутої позичальником суми кредиту (п.7.5). До вказаного договору додані пропозиція (оферта) укласти договір №518339-КС-001 про надання кредиту та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір №518339-КС-001 про надання кредиту. При цьому, приймаючи умови договору, відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з договором та правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно їх дотримуватися (п.11.4.4). До матеріалів справи також долучено паспорт споживчого кредиту, який дублює зазначені вище умови щодо суми, строку кредитування, розміру комісії, графіку погашення та інформація відносно бажаного кредиту та інформаційна довідка. 05.12.2024 року позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав, та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 17000,00 грн, шляхом перерахування на її банківську картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ), що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 20.02.2026 року за №20.1.0.0.0/7-260216/70910-БТ, випискою по рахунку АТ КБ «ПриватБанк» за договором б\\н за період з 05.12.2024 22.05.2025 та підтвердженням Товариство з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Спірний договір №518339-КС-001 про надання кредиту від 05.12.2024 підписаний відповідачем електронним підписом, а тому наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно статей 526, 530, 536 ЦПК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме - у порядку, передбаченому договором, перерахував відповідачу кредитні кошти в розмірі 17 000 грн на платіжну картку № [NUMBER] . В той же час відповідач, порушуючи умови договору, належним чином свої зобов`язання не виконувала, зокрема в частині погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом №518339-КС-001 встановлено, що [PERSON] станом на 08.01.2026 має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 56 430,00 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 17000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 27530,00 грн; суми заборгованості по відсотках, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України 8500,00 грн та суми прострочених платежів по комісії 3400,00 грн. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом установлено факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором №518339-КС-001 про надання кредиту від 05.12.2024 щодо повернення кредитних коштів. У зв`язку з цим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 47 930,00 грн, що складається з: 17 000,00 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту; 27 530,00 грн прострочені проценти; 3 400,00 грн прострочені платежі по комісії. Водночас вимога позивача про стягнення 8500,00 грн процентів, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України, задоволенню не підлягає. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Разом з тим Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ було внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та виключено пункт 6-1, що передбачав звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, а саме: від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором у разі такого прострочення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк з дня його припинення або скасування. Однак на час розгляду справи положення Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України залишаються чинними. Відповідно до статті 4 Цивільного кодексу України основу цивільного законодавства України становить Конституція України; основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України; до актів цивільного законодавства належать також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, який має силу закону, містять однопредметні приписи різного змісту, пріоритетними є приписи Цивільного кодексу України (постанови від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17, пункт 78; від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19, пункт 69). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість у сумі 47 930,00 грн, у задоволенні вимоги про стягнення 8500,00 грн процентів, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України, слід відмовити. Оскільки позов задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути 2261 грн 36 коп. сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial