Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» звернулося до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №2019079618 від 02.06.2018 року, продукт (POS) у розмірі 4789,35 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01.01.2026 року відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалою суду від 01.01.2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів в АТ «ОТП Банк». Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при зверненні до суду заявив клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується роздруківками з офіційного веб-сайту судової влади України від 29.01.2026 року та 24.02.2026 року про оголошення виклику відповідача до суду. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслав. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Зважаючи на те, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв про причини неявки чи про відкладення, відзиву не подав, тому суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розглянув справу за його відсутності та згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 02.06.2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2019079618 (далі Кредитний договір). Згідно умов даного Кредитного договору відповідач отримав кредит у сумі 11927,70 грн. (11627,70 грн. на придбання товару, 300 грн. на сплату додаткових послуг Банку), зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Дата остаточного повернення кредиту 02.06.2020 року. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів відповідачем не було сплачено кредитні кошти та проценти за користування кредитом у строк встановлений Кредитним договором (а.с. 8-16, 18-21). 11.12.2020 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ДіджиФінанс» укладено договір факторингу №11/2/20 (а.с. 22-27), відповідно до якого АТ «ОТП Банк» відступило на користь ТОВ «ДіджиФінанс» права вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за Кредитним договором №2019079618 від 02.06.2018 року, що укладений між Кредитодавцем та Відповідачем (а.с. 28-30). 11.12.2020 року між ТОВ «ДіджиФінанс» та ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №437/ФК-20 (а.с. 31-35), відповідно до якого ТОВ «ДіджиФінанс» відступило на користь ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» права вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за Кредитним договором №2019079618 від 02.06.2018 року, що укладений між Кредитодавцем та Відповідачем (а.с. 36-37). 12.04.2021 року між ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу №12/4/21 (а.с. 38-41, 44), відповідно до якого ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» відступило на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» права вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за Кредитним договором №2019079618 від 02.06.2018 року, що укладений між Кредитодавцем та Відповідачем (а.с. 42-43). З наданої АТ «ОТП Банк» виписки по рахунку, який було відкрито для погашення боргових зобов`язань за Кредитним договором №2019079618 від 02.06.2018 року, вбачається, що відповідач періодично здійснював погашення заборгованості за Кредитним договором. Згідно з наданим Банком розрахунком, заборгованість відповідача за Кредитним договором складає 4788,72 грн. (а.с. 77-82). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Висновки суду за результатом розгляду справи. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно із ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Так, згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Положеннями статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Судом було встановлено, що між Відповідачем та Кредитодавцем було укладено кредитний договір, згідно якого Відповідач отримав кредитні кошти на придбання товару. Даним договором було визначено суму кредиту, строк кредитування, розмір, підстави стягнення процентів за користування кредитними коштами, штрафні санкції у разі порушення умов договору. Таким чином, кредитний договір містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів. Кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі. Разом з тим, відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту між ним та АТ «ОТП Банк» в обумовлені договором строки, позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 4789,35 грн. Щодо судових витрат. Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі. Положеннями частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частини першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті позивачем судового збору в розмірі 2422,4 грн. та 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved