Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Сенча О.О. звернувся до суду із даним позовом до відповідача та третьої особи. В обґрунтування позову зазначає, що позивачка [PERSON] з січня 2019 року до 01 березня 2025 року проживала однією сім`єю з [PERSON] по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. До дня смерті він був зареєстрований в с Основа Прилуцького району, хоча фактично проживав з позивачкою в с Малі Бубни. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема, земельна частку (пай) на території Харківського старостинського округу Талалаївської селищної ради. З метою оформлення спадкових прав позивачка у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Новака О.В., однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки надані нею документи не підтверджували її належність до будь-якої з черг спадкування, зокрема, четвертої черги у розумінні вимог спадкового та нотаріального законодавства, а тому для оформлення спадщини нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду. Тому представник позивачки просить суд встановити факт, що [PERSON] проживала із [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини по [ADDRESS] . Ухвалою від 11 лютого 2026 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу підготовче судове засідання на 09 березня 2026 року, про що учасники справи повідомлені належним чином. В підготовче судове засідання позивачка та її представник не з`явились, від представника позивачки надійшла до суду заява про розгляд справи без його участі та позивачки, заяву позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Представник відповідача - Талалаївської селищної ради - в підготовче судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнають. Суд, розглянувши заяви, приходить до висновку, що згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, тому розгляд справи проводився без участі учасників справи на підставі поданих заяв. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Крім того, розглянувши визнання відповідачем - Талалаївською селищною радою - зазначеного позову, суд приходить до наступного висновку. Положенням ч.4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішенні у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Поскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, які підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими учасниками справи на підтвердження своїх вимог та заперечень щодо позову, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] у віці 60 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.12) Рішенням Талалаївського районного суду від 03 березня 2025 року, яке набрало законної сили 03 квітня 2025 року, встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] , [INFO] , після смерті рідного брата [PERSON] , померлого [INFO] ; та визнано за [PERSON] право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 0317535 від 26 червня 1997 року на території Харківського старостинського округу Талалаївської селищної ради в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.15-16) Згідно довідки виконавчого комітету Роменської міської ради № 98 від 23.04.2025 року [PERSON] проживав без реєстрації по [ADDRESS] по день смерті [INFO] разом з [PERSON] , та вели спільне господарство (а.с.19) Згідно довідки Малобубнівського старостинського округу № 128 від 05.06.2025 року [PERSON] провела поховання свого цивільного чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.21) Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг Талалаївської селищної ради № 252 від 25.04.2025 року [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований по [ADDRESS] . Інших зареєстрованих та проживаючих осіб за даною адресою не було (а.с.20) Повідомленням приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу від 16.05.2025 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки надані нею документи не підтверджували її належність до будь-якої з черг спадкування, зокрема, четвертої черги у розумінні вимог спадкового та нотаріального законодавства, а тому для оформлення спадщини рекомендовано звернутися до суду. (а.с.13) Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Згідно із частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За змістом статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У пункті 6 рішення від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Відповідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. За таких обставин суд приходить до висновку, що належними та допустимими доказами підтверджено факт того, що позивачка [PERSON] проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] з 2019 року, тобто не менш як п`ять років, до часу його смерті [INFO] , встановлення даного факту позивачці необхідно для оформлення спадщини, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту, за таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved