Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ №006246 виданого на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Він звернувся до приватного нотаріуса щодо оформлення спадкових прав і з`ясувалося, що в державному акті на право приватної власності на земельну батька допущено помилку зазначено [PERSON] замість правильного [PERSON] . Зазначені розбіжності не дають йому можливості оформити спадкові права, а тому для захисту своїх прав він вимушений звернутися до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, заява містить клопотання про розгляд справи без його участі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Дослідивши подані заявником документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.5, 6). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ №006246, виданого на підставі рішення ХІІ сесії V скликання Хустської міської ради №1312 від 17.06.2009, земельну ділянку площею 0,0978 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських будівель, яка розташована за адресою [ADDRESS] , 2, 3, [ADDRESS] , передану у спільну власність чотирьох співвласників, серед яких є [PERSON] (28,71 %) (а.с.11, 12). На підставі чого право власності на 287/1000 даної ділянки було зареєстроване за [PERSON] (а.с.13). Ч.1 ст.293 ЦПК України передбачає, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що відповідно до ст.255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто він них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п.12 вказаної Постанови Пленуму при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи тавстановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для встановлення факту належності [PERSON] державного акту, так у даному документі помилково зазначено його ім`я як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Належність такого документу підтверджується співпадінням інших складових прізвища, по батькові. Відтак заява підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved