Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Представник позивача Овчаренко І.С., через систему «Електронний суд», звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР», ЄДРПОУ 431702980, адреса: 01133, м. Київ, Печерський район, вул. Алмазова Генерала, буд. 13, офіс 601, заборгованість за кредитним договором №28.05.2020-100000080 від 28.05.2020 року в загальному розмірі 17 680,00 грн. Крім того, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. В обгрунтування позову вказує, 28.05.2020 року між Між ТОВ "Споживчий Центр", правонаступником якого є ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» та [PERSON] 28.05.2020 року укладено Кредитний договір № 28.05.2020-100000080. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 13 000,00 грн. Кредитний договір був укладений на наступних умовах: строк, на який надається кредит 70 календарних днів з дати отримання; період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 70% в процентному значенні за 70 календарних днів користування Кредитом; графік платежів: проценти, розраховані за черговий період, сплачуються не пізніше останнього дня чергового періоду; кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту сплачується 5 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: перший платіж у розмірі 4 420,00 грн., другий платіж у розмірі 4 420,00 грн., третій платіж у розмірі 4 420,00 грн., четвертий платіж у розмірі 4 420,00 грн., п`ятий платіж у розмірі 4 420,00 грн Згідно п. 1.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до Заявки від 28.05.2020 року, та квитанції про електронний переказ коштів від 28.05.2020 року, Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 13 000,00 грн. строком на 70 календарних днів, а Відповідачем отримано кредитні кошти у розмірі 13 000,00 грн. Отже, Кредитором виконано свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. Відповідач свою чергу свої зобов`язання за кредитним Договором належним чином не виконав, кредитні кошти не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив. В подальшому, між ТОВ "Споживчий Центр" та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено Договір факторингу № СЦ-060824-13 від 06.08.2024, у зв`язку із чим ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» наділений правом грошової вимоги до відповідача. В зв`язку із невиконанням зобов`язань за кредитним договором № 28.05.2020-100000080 від 28.05.2020 року, за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 17 680,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 10 400,00 грн. та за відсотками 7 280,00 грн., чим порушуються права та інтереси Позивача. 09 лютого 2026 року до суду надійшла відповідь Відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради, згідно якої встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.33). Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 10.02.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням і викликом сторін на 10.03.2026 року о 10-30 год. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов. (а.с.34,35). 10.03.2026 представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.5). 10.03.2026 року відповідач в судове засідання не з`явився, разом з тим, до початку судового засідання, подав заяву про визнання позовних вимог частково, а саме: про визнання суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 10 400,00 грн. Просить застосувати положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, з огляду на те, що відповідач є військовослужбовцем. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28.05.2020 року між ТОВ "Споживчий Центр" та [PERSON] 28.05.2020 року укладено Кредитний договір № 28.05.2020-100000080. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 13 000,00 грн. (а.с.8-12, 22-25). Кредитний договір був укладений на наступних умовах: строк, на який надається кредит 70 календарних днів з дати отримання; період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 70% в процентному значенні за 70 календарних днів користування Кредитом; графік платежів: проценти, розраховані за черговий період, сплачуються не пізніше останнього дня чергового періоду; кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту сплачується 5 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: перший платіж у розмірі 4 420,00 грн., другий платіж у розмірі 4 420,00 грн., третій платіж у розмірі 4 420,00 грн., четвертий платіж у розмірі 4 420,00 грн., п`ятий платіж у розмірі 4 420,00 грн. Згідно п. 1.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до квитанції про електронний переказ коштів №228967070 від 28.05.2020 року, ТОВ "Споживчий Центр" надав [PERSON] кредит у розмірі 13 000,00 грн. (а.с.27). 06.08.2024 між ТОВ "Споживчий Центр" та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено Договір факторингу № СЦ-060824-13, у зв`язку із чим ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» наділений правом грошової вимоги до відповідача. (а.с.17-21,26). На виконання умов зазначеного Договору факторингу укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 28.05.2020-100000080 від 28.05.2020 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким являється [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , на підтвердження зазначеного надано витяг з реєстру прав вимог №1 (перша та остання сторінка, а також сторінка з реквізитами, що стосуються Відповідача, конфіденційну інформацію, в тому числі персональні дані інших осіб, заретушовано). (а.с.28,29). Згідно з карточкою Субконто (виписка) по Кредитному договору №28.05.2020-100000080 від 28.05.2020р. боржник [PERSON] , станом на 28.01.2026 утворилась заборгованість у розмірі 17 680,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 10 400,00 грн. та за відсотками 7 280,00 грн. (а.с.14-16). Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні встановлено, що між відповідачем та первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» 28.05.2020 було укладено Кредитний договір № 28.05.2020-100000080 у електронній формі, з використанням інформаційно телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначено в ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно приписів ст.ст. 514 та 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач, не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за Кредитним договором №28.05.2020-100000080 від 28.05.2020 (первісний кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр») в установлені кредитним договором строк, Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЛЕКТОР» отримало право грошової вимоги до відповідача за договором факторингу № СЦ-060824-13 від 06.08.2024. Разом з тим, як вбачається із доказів долучених до матеріалів справи, відповідач [PERSON] є військовослужбовцем та дійсно проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] з 10.09.2025 року по цей час та брав безпосередню участь у бойових діях у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що підтверджується копією військового квитка серії [NUMBER] , довідкою військової частини [NUMBER] про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та бере/брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України. Частиною 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Отже, відповідач є військовослужбовцем, тому на нього поширюються пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а отже він звільнений від нарахування і сплати процентів за кредитним договором, кредитна установа під час дії особливого періоду не мала права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язана була їх списати. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 14.05.2021 року в справі № 502/1438/18. З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача відсотків за Кредитним договором №28.05.2020-100000080 від 28.05.2020 в сумі 7 280,00 грн. задоволенню не підлягає, оскільки відповідач, як військовослужбовець, згідно ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільняється від сплати процентів/відсотків в особливий період. При цьому, за наявності позову банку про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом). Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі №642/548/21. Згідно ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За вказаних обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 10 400 (десять тисяч чотириста) гривень 00 копійок, в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками слід відмовити. Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог 59%, тобто 1 571,00 грн.

Outcome: partial