Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр», позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за Кредитним договором №4589579 від 24.07.2021 у розмірі 22424,25 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 24.07.2021 ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали кредитний договір №4589579, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 5000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій. 13.01.2022 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги №13-01/2022-79. Відповідно до умов даного договору ТОВ «Вердикт Капітал» стало новим кредитором та отримало право грошової вимоги, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №4589579. 10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали Договір відступлення прав вимоги №10-03/2023/01. Відповідно до умов даного договору ТОВ «Коллект Центр» стало новим кредитором та отримало право грошової вимоги, в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №4589579. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого сума заборгованості відповідача становить 22424,25 грн., з яких: 4312 грн прострочена заборгованість за кредитом; 18112,25 грн прострочена заборгованість за відсотками. Оскільки кошти не були повернуті у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 01.10.2025 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судові засідання, в тому числі 03.03.2026, представник позивача не з`явився, просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує, про що зазначив у прохальній частині позову. Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання, в тому числі 03.03.2026, не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позов не подала, про поважність причин неприбуття в судове засідання не повідомила. А тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 15.15 год. 05.03.2026. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.07.2021 ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали договір про споживчий кредит №4589579 (індивідуальна частина), який зі сторони відповідача підписаний одноразовим ідентифікатором F15997. Відповідно до умов договору, ТОВ «Мілоан» зобов`язується надати відповідачу кредит в розмірі 5000 грн. (п.п. 1.1., 1.2). Кредит надається строком на 30 днів з 24.07.2021 (строк кредитування) (п.1.3). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 23.08.2021 (п.1.4). Проценти за користування кредитом: 1875,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2). стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6). Тип процентної ставки фіксована (п.1.7). Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1). В п.2.3 договору сторони визначили порядок пролонгації пільгового періоду. Відповідно до пп. 6.1, 6.2 Договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається товариством електронним повідомленням (sms) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Після укладення цей договір надсилається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті. Згідно з пп. 6.3 Договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами та Графіком платежів) та підтверджує, зокрема, що: вона ознайомлена, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил. Також встановлено, що відповідач підписала анкету-заяву на кредит №4589579 від 24.07.2021. Згідно із довідкою про ідентифікацію ТОВ «Мілоан», [PERSON] , з якою укладено договір №4589579 від 24.07.2021, ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором F15997, час відправлення ідентифікатора 24.07.2021, номер телефону на який було відправлено ідентифікатор +380977037067. Відповідно до додатку №1 до договору про споживчий кредит №4589579 від 04.07.2021, який є графіком платежів, зазначено дату платежу 23.08.2021 та суму до сплати: кредит 5000,00 грн.; проценти 1875,00 грн. Відповідно до квитанції LiqPay, ID платежу 1714804034, сума 5000 грн., дата 24.07.2021, призначення: кошти згідно з договором №4589579, номер картки 545708*65. Згідно з інформацією наданою на виконання ухвали суду від 25.11.2025 АТ КБ «ПриватБанк» повідомило, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] та у період з 24.07.2021 по 30.07.2021 на картку було здійснено зарахування коштів у сумі 5000,00 грн. 13.01.2022 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання реєстру боржників (додаток № 4), який є підтвердженням передачі ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, після чого ТОВ «Вердикт Капітал» стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги (пп. 6.1.4 Договору). Відповідно до п.7.1 Договору сторони домовились, що розмір фінансування за реєстром боржників складає 3686675,52 грн, ТОВ «Вердикт Капітал» здійснює фінансування на користь ТОВ «Мілоан» шляхом одноразового перерахування суми грошових коштів протягом 5 банківських днів з дати підписання цього договору. 13.01.2022 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» підписали акт приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022. Згідно з копією платіжного доручення №321170001 від 14.01.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило ТОВ «Мілоан» грошові кошти в сумі 3686675,52 грн за відступлення права вимоги згідно з договором №13-01/2022-79 від 13.01.2022. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу про відступлення прав вимог №13-01/2022-79 від 13.01.2022 до ТОВ «Вердикт Капітал», зокрема, перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит №4589579 від 24.07.2021, позичальником за яким є [PERSON] . Згідно з розрахунком ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.03.2023 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №4589579 за період з 13.01.2022 по 23.02.2022 складає 23124,25 грн з яких: 4312,00 грн заборгованість по основній сумі кредиту; 9510,05 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 247,00 грн заборгованість за комісією; 9055,20 грн нараховані відсотки. 10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступає шляхом продажу ТОВ «Коллект Центр» права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до боржників, зазначених в Додатках №1 та №3 до цього договору. Права вимоги вважаються відступленими ТОВ «Вердикт Капітал» та набутими ТОВ «Коллект Центр» в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток №4) (п.5.2 договору). 10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» підписали акт прийому-передачі реєстру боржників за договором №10-03/2023/01 про відступлення прав вимоги від 10.03.2023. Згідно з розрахунком ТОВ «Коллект Центр» станом на 18.08.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором №4589579 за період з 10.03.2023 по 18.08.2025 складає 22424,25 грн з яких: 4312,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 18112,25 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до вимог ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч 2. ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Згідно із ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону України «Про електронну комерцію»). На відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів поширюється дія Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». У ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» вказано, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. За змістом ст.ст. 6, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Отже, електронний документ, на підставі якого між сторонами виникають права та обов`язки, має відповідати положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 910/1162/19 та від 19.01.2022 у справі № 202/2965/21). Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №757/40395/20-ц, від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Наявність електронних підписів сторін у Договорі про споживчий кредит №4589579 від 24.07.2021 підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до п.п. 6.1 Договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства. Відповідно до п. 6.5 Договору цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Підписання договору про споживчий кредит №4589579 від 24.07.2021 свідчить про те, що [PERSON] усі умови договору зрозуміла та електронним підписом підтвердила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Отже, встановлено, що договір про споживчий кредит №4589579 від 24.07.2021, підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 24.07.2021 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. Також, встановлено, що ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором про споживчий кредит №4589579 від 24.07.2021 виконало в повному обсязі та перерахувало відповідачу кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн на її картковий рахунок [NUMBER] , що підтверджується копією квитанції LiqPay та випискою АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку відповідача. Згідно із розрахунком ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.03.2023 товариство нарахувало заборгованість за спірним кредитом: по тілу кредиту 4312,00 грн, по відсоткам станом на дату відступлення права вимоги в розмірі 9510,05 грн, комісію 247 грн., а також нараховані відсотки згідно кредитного договору за період з 13.01.2022 по 23.02.2022 в розмірі 9055,20 грн., а всього на загальну суму 23124,25 грн. Згідно з укладеним між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та відповідачем договору кредит у сумі 5000,00 грн. було надано відповідачу строком на 30 днів до 23.08.2021. При цьому пунктом 2.3. договору передбачено пролонгацію строку кредитування. Відповідно до пункту 2.3.1. Договору продовження вказаного в п. 1.3. Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином: 2.3.1.1. Пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Строк продовження на 3 дні, максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 3%; строк продовження на 7 днів, максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 5%; строк продовження на 15 днів максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 10%. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Згідно з пунктом 2.3.1.2 Пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною у пункті 1.6. Договору. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Отже, період нарахування процентів за користування кредитом після закінчення строку кредитування, тобто 15 днів + (3/7/15 днів (пільгової пролонгації) + 60 днів (пролонгація на стандартних умовах), відповідає умовам пункту 2.3.1. вказаного Договору. Тому, з урахуванням сплати відповідачем 14.09.2021, 28.09.2021, 16.10.2021 частини тіла кредиту, процентів та комісії за пролонгацію, що підтверджується відомостями про щоденні нарахування та погашення, з 15.09.2021 (на 3 дні), з 29.09.2021 (на 15 днів), 17.10.2021 (на 15 днів) відбулась пролонгація строку кредитування на пільгових умовах, як передбачено пунктом 2.3.1.1 Договору. Водночас, за відсутності доказів повернення відповідачем кредитних коштів та обумовленої суми відсотків за користування кредитом до 24.11.2021, відбулося продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, що свідчить про пролонгацію строку кредитування на стандартних умовах, як передбачено пунктом 2.3.1.2 Договору. Відтак, з урахуванням строку кредитування (30 днів), пільгової пролонгації (3 + 15 +15) та пролонгації на стандартних умовах (60 днів), термін користування кредитними грошима розпочався 24.07.2021 та закінчився 24.11.2021, оскільки за вищевказаними погодженими сторонами умовами кредитного Договору не передбачено можливість його подальшої пролонгації. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За таких обставин ТОВ «Коллект Центр» вправі вимагати від відповідача сплати заборгованості за відсотками за користування кредитом згідно договору №4589579 від 24.07.2021, яка нарахована первісним кредитором ТОВ «Мілоан» станом на дату відступлення ним права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» (яке в свою чергу відступило права вимоги ТОВ «Коллект Центр»). Нарахувавши відсотки за користування кредитом після отримання прав вимоги від первісного кредитора, ТОВ «Вердикт Капітал» вийшло за межі узгодженого сторонами кредитного договору строку. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконував, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №4589579 від 24.07.2021 у загальному розмірі 13822,05 грн, що складається із: 4312,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9510,05 грн - заборгованість за відсотками за період з 24.07.2021 по 24.11.2021. Інші розрахунки здійснені після відступлення права вимоги та поза межами строків кредитування, а тому судом до уваги не приймаються, у вказаній частині задоволенню не підлягають. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, аналіз статті 137 ЦПК України вказує на те, що учаснику справи можуть бути відшкодовані витрати на правничу допомогу, яка виконана саме адвокатом, а не іншим фахівцем в галузі права. Представник позивача просить стягнути з відповідача 13000,00 грн витрат на правову допомогу. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, надано: договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 укладений між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», затверджений загальними зборами 01.11.2023; заявка на надання юридичної допомоги №1135 від 01.07.2025; витяг з акту про надання юридичної допомоги №12 від 31.07.2025, відповідно до якого загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 13000 грн. Проте, надані позивачем докази не підтверджують того, що саме адвокатом та яким саме виконана робота (надані послуги), чи є у нього (неї) відповідний статус. Відповідно до п. 2.8. Договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, надання правової допомоги Клієнту здійснюється партнерами, адвокатами, співробітниками Адвокатського Об`єднання. За таких обставин, у суду відсутні відомості про те, що витрати, які просить стягнути позивач із відповідача, пов`язані саме із правничою допомогою адвоката. Тому, у задоволенні вимоги позивача про стягнення цих витрат суд відмовляє. Так як позов задоволений частково (на 61,64% (13822,05 / 22424,25 х 100%)), відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1493,17 грн (2422,40 х 61,64%) судового збору.

Outcome: partial