Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Рішенням Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 19 січня 2026 року у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 218 212 грн 31 коп. відмовлено у повному обсязі. Відповідач [PERSON] через свого представника адвоката Першина Сергія Миколайовича звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, у розмірі 15 000 гривень. Заява обґрунтована тим, що відповідачем понесено витрати на правову допомогу у зв`язку із захистом його прав та інтересів у даній справі, а питання розподілу судових витрат на правничу допомогу не було вирішене у рішенні суду від 08 грудня 2025 року. Враховуючи положення статті 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення додаткового рішення у справі без участі сторін та їх представників. Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Згідно з частиною восьмою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина перша статті 133 ЦПК України). Відповідно до статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Відповідачем [PERSON] на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу було надано: договір про надання правової допомоги № 1607 від 16.07.2025; звіт про виконання договору № 1601 від 12.01.2026; копію посвідчення адвоката Першина С.М.; копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю; витяг з Єдиного реєстру адвокатів України. При цьому суд зазначає, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29 жовтня 2020 року (справа № 686/5064/20). Виходячи з наданого звіту про виконання договору про надання правової (правничої) допомоги адвокатом надано наступні послуги: складання процесуальних документів, зокрема, відзиву на позовну заяву та представництво клієнта в суді першої інстанції у справі №534/1349/25. Аналізуючи матеріали справи, суд встановив, що представником складено процесуальні документи, однак у судових засіданнях адвокат участі не брав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу суд бере до уваги предмет доказування; затрати часу та зусиль для підготовки до її розгляду; враховує усталеність судової практики при вирішенні справ подібної категорії, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, а також ціни позову. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, виходячи з вимог розумності та справедливості, з реальності наданих адвокатом послуг та враховуючи складність справи, усталеність судової практики при вирішенні справ подібної категорії, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7 000 грн.

Outcome: approved