Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

31.12.2025 до Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований 29.07.2021 у Ковельському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 347. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що у шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає та буде проживати з матір`ю. З початку жовтня 2025 року він та відповідачка проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет. Між ними відсутнє почуття любові, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони мають різні характери, протилежні погляди на життя, виховання дитини та відпочинок, різне відношення до сім`ї та подружніх обов`язків, що в подальшому призвело до втрати взаєморозуміння та почуття любові один до одного. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, вважає примирення неможливим. Станом на сьогодні відповідачка не вагітна та відсутні підстави, які унеможливлюють розгляд даної справи. Ухвалою судді від 05.01.2026 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, позивач подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги задовольнити та зазначив, що примирення неможливе, позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву, у якій просила справу розглянути за її відсутності та зазначила, що примирення між подружжям неможливе, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Також просила врахувати визнання позову при вирішенні питання про стягнення судових витрат. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 29 липня 2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Ковельському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що складено відповідний актовий запис за № 347. При реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8), фотокопіями актового запису про шлюб із застосунку «Дія», а також визнається відповідачем. За час шлюбу в сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що встановлено зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.02.2022 (а.с. 8 зворот). Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 56 Сімейного кодексу України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сім`ю і для цього не здійснюють заходів, тривалий час вони не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, зокрема позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що сім`я розпалась, а відповідачка щодо розірвання шлюбу не заперечує, що свідчить про їх небажання зберегти сім`ю, про надання строку для примирення сторони не клопотали, а тому суд вважає, що подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд залишає їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки заява від відповідачки про визнання позову була подана (надіслана) 30.01.2026, а судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження за участю представника позивача було проведено 28.01.2026, то суд не повертає позивачу 50 відсотків сплаченого судового збору. Задовольняючи позовні вимоги, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved