Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Кільніцька Н.М. звернулася до Дніпровського районного суду міста Кам`янського з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровали у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 11 липня 2015 року. Стислий виклад позовних вимог. В обґрунтування своїх позовних вимог сторона позивача зазначила, що між позивачем та відповідачем 11.07.2015 укладено шлюб, який зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №238. Від шлюбу подружжя має спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Приводом для розірвання шлюбу є те, що подружжя не зійшлось характером, наявні різні погляди на сімейне життя, різні вподобання, внаслідок чого не підтримують сімейно-шлюбні відносини, мають окремий бюджет, не ведуть спільного господарства. Подружжя фактично разом не проживає з березня 2024 року. Вказує, що подальше сумісне життя неможливе і збереження сім`ї також, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 09 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 03 липня 2025 року. Ухвалою суду від 03 липня 2025 року розгляд справи відкладено на 22 липня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою суду від 22 липня 2025 року розгляд справи відкладено на 04 серпня 2025 року на підставі заяви відповідача. 22 липня 2025 року відповідачем на адресу суду скеровано заяву, в якій просить суд надати йому та позивачу строк у шість місяців для примирення.. Ухвалою суду від 04 серпня 2025 року заяву [PERSON] про надання строку для примирення - задоволено. Провадження у справі позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зупинено до закінчення строку для примирення, тобто до 04 лютого 2026 року . Ухвалою суду від 04 лютого 2026 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу поновлено та призначено до розгляду на 04 березня 2026 року. Позиція сторін по справі. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представником позивача через підсистему «Електронний суд» 10 липня 2025 року скерована заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак на адресу суду подав заяву, в якій зазначив, що просить суд проводити судове засідання без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч. 3 ст. 211 ЦПК України). Відповідно до ч.1ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, з урахуванням заяви відповідача доходить наступних висновків. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено загальні засади регулювання сімейних відносин. Так, згідно з ч. 1, 6 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 Сімейного Кодексу України). Частиною 2 статті 3 Сімейного Кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 Сімейного Кодексу України регламентує, що вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище при одруженні, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 11 липня 2015 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській областіскладено відповідний актовий запис № 238 (а.с.13). У шлюбі в подружжя народилося двоє доньок: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.02.2016 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 14) та [PERSON] , [INFO] , про що 11 липня 2017 року Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис № 692 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.15). Відповідач [PERSON] заявлені до нього позовні вимоги про розірвання шлюбу не спростував, подавши 04.03.2026 до суду заяву, у якій не заперечив щодо розірвання шлюбу. Зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, відмова в розірванні шлюбу матиме ознаки примушування до шлюбу, що є недопустимим. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить до переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому згідно ст.112 СК України позов підлягає задоволенню повністю. Розподіл судових витрат між сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем [PERSON] згідно квитанції про оплату було сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн. за подання позову про розірвання шлюбу (а.с.3). Суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір, який сплачено при подачі позовної заяви до суду у сумі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved