Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 20 січня 2026 року представник позивача [PERSON] (далі позивач) адвокат Скрябін Олексій Миколайович звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 2. Позов обґрунтований тим, що позивач із відповідачем проживали разом без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Відповідач записаний батьком дитини у свідоцтві про народження, що підтверджує встановлення батьківства у передбаченому законом порядку, спір щодо походження дитини між сторонами відсутній. Вказує, що на сьогоднішній день син сторін знаходиться на повному утриманні позивача. В свою ж чергу, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, приховуючи свій дійсний заробіток. Вважає, що відповідач, як батько дитини, може сплачувати аліменти на утримання спільного сина сторін в розмірі частини з усіх його видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде достатніми для належного утримання сина та відповідатиме реаліям сьогодення. З цих підстав представник позивача просив позовні вимоги задовольнити. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 05 лютого 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 17 лютого 2026 року, у зв`язку із неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 04 березня 2026 року. 4. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Скрябін О.М. не з`явились, через підсистему «Електронний суд» від представника надійшло клопотання, згідно якого останній просив розгляд справи здійснювати за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. 5. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, засобами поштового зв`язку надіслав суду клопотання, згідно якого просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги позивача визнав повністю. 6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 7. Судом встановлено, що [INFO] в с. Матвіївці Шумського району Тернопільської області народився [PERSON] , батьками якого є: [PERSON] , [PERSON] , що посвідчується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис №4. 8. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 19 грудня 2019 року Великозагайцівською сільською радою Шумського району Тернопільської області, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 19 грудня 2019 року, про що складено актовий запис № 3, у зв`язку із чим остання змінила прізвище на « [PERSON] ». 9. Відповідно до копії довідок №130, 138 виданих Матвіївською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що зареєстрованим місцем проживання позивача [PERSON] та її сина [PERSON] є [ADDRESS] . ІV. Оцінка Суду. 10. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 11. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 12. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. 13. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. 14. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII від 27 лютого 1991 року, Держави учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 15. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). 16. Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст.7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. 17. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. 18. Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 19. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 20. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 21. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2 ст. 181 СК України). 22. Частиною 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 23. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 24. Так, ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 25. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2026 рік», установлено у 2026 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 2817 гривень, дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень. Судом встановлено, що неповнолітня дитина сторін проживає разом з матір`ю, а тому потребує фінансової допомоги. Будь-яких доказів, що за станом здоров`я чи матеріальним становищем відповідач не може виконувати своїх обов`язків щодо утримання неповнолітнього сина судом не здобуто. Окрім того, в поданому відповідачем до суду клопотанні, останній позовні вимоги визнав повністю та не заперечив щодо стягнення з нього аліментів у визначеному позивачем розмірі. Враховуючи відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України матеріальне становище дитини, яка росте, потребує постійного матеріального забезпечення, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України у частці від доходу відповідача, оскільки позивачем обрано саме такий спосіб стягнення аліментів, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду 20 січня 2026 року, і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, суд вважає, що визначений розмір аліментів забезпечить потреби та нормальні умови життя дитини сторін. 26. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 27. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1331 грн. 20 коп. З цих підстав, На підставі викладеного,

Outcome: approved