Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

22 січня 2026 року через електронний кабінет в електронній системі "Електронний суд" представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 03.10.2024-100000073 від 03 жовтня 2024 року в розмірі 7 800,00 грн. та судові витрати у виді судового збору в сумі 2 662,40 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 жовтня 2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено електронний кредитний договір (оферти) № 03.10.2024-100000073. Відповідно до умов договору, ТОВ "Споживчий центр" надало [PERSON] кредит у розмірі 3 000,00 грн., строком на 124 дні, з кінцевою датою повернення 03 лютого 2025 року. Процентна ставка "Стандарт" складає 1,00 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших двох чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Процентна ставка "Економ" становить 0,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Комісія за надання кредиту складає 9,00 % від суми кредиту та дорівнює 270,00 грн.. Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі, перерахувавши 03 жовтня 2024 року на рахунок відповідача № 4323-34ХХ-ХХХХ-3634 кредитні кошти в сумі 3 000,00 грн.. У свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду утворилася заборгованість у розмірі 7 800,00 грн., яка складається з: 3 000,00 - тіло кредиту; 2 490,00 грн. - нараховані проценти; 270,00 грн. - комісія за надання кредиту; 540,00 грн. - додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості; 1 500,00 грн. - неустойка. З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 03.10.2024-100000073 від 03 жовтня 2024 року в розмірі 7 800,00 грн. та судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суд з даним позовом, судового збору в сумі 2 662,40 грн. (а.с. 2-15) Ухвалою суду від 23 січня 2026 року у справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін по справі. (а.с. 69-70) Представник позивача, повноваження якого належним чином підтверджені, у судове засідання не з`явився, у своїх позовних вимогах просить суд проводити розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. (а.с. 15) Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, про дату, час та місце судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток "Viber" та поштовим конвертом, повернутим до суду з відміткою "Адресат відсутній". (а.с. 72, 74) У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ухвали суду від 04 березня 2026 року, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 03 жовтня 2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 03.10.2024-100000073 шляхом підписання відповідачем заявки та пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) від 03 жовтня 2024 року, відповіді позичальника про прийняття пропозиції, які підписані за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації на сайті. Відповідно до заявки кредитного договору, відповідач отримала кредит у сумі 3 000,00 грн., строком на 124 дні, з кінцевою датою повернення 03 лютого 2025 року. Процентна ставка "Стандарт" складає 1,00 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших двох чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Процентна ставка "Економ" становить 0,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 9,00 % від суми кредиту та дорівнює 270,00 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості складає 270,00 грн. у кожному з двох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Неустойка становить 30,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. (а.с. 25-37) 04 січня 2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та ТОВ "УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ" укладено договір про надання послуг з переказу коштів № ФК-П-2024/01-2. (а.с. 53-62) Згідно із довідкою № 13-0501 від 05 січня 2026 року, наданої ТОВ "УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ" - 03 жовтня 2024 року успішно перераховано кошти в сумі 3 000,00 грн. на платіжну картку № [NUMBER] ; номер транзакції у системі іРaу.ua - [NUMBER] ; призначення платежу: Видача за договором кредиту № 03.10.2024-100000073. (а.с. 38) Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 03.10.2024-100000073 від 03 жовтня 2024 року, заборгованість станом на 05 січня 2026 року складає 7 800,00 грн., з яких: 3 000,00 - тіло кредиту; 2 490,00 грн. - нараховані проценти; 270,00 грн. - комісія за надання кредиту; 540,00 грн. - додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості; 1 500,00 грн. - неустойка. (а.с. 39-49) Згідно із копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05 жовтня 2023 року, ТОВ "Споживчий центр", ЄДРПОУ 37356833, здійснює економічну діяльність з інших видів кредитування (основний) (код 64.92). (а.с. 16-17) Суд вирішуючи спір по суті, виходить з наступного. Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною 3 ст. 207 ЦК України встановлено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. ч. 1, 3, 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" - електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис"за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що кредитний договір № 03.10.2024-100000073 від 03 жовтня 2024 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору про надання грошових коштів у позику. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлено, що відповідач в порушення умов договору своєчасно в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню, суд бере до уваги розрахунок позивача. Виходячи з розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором № 03.10.2024-100000073 від 03 жовтня 2024 року становить 7 800,00 грн., з яких: 3 000,00 - тіло кредиту; 2 490,00 грн. - нараховані проценти; 270,00 грн. - комісія за надання кредиту; 540,00 грн. - додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості; 1 500,00 грн. - неустойка. Таким чином, у судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вимоги позивача є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved