Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Представник заявника [PERSON] , адвокат Лісодід О.В. звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] , встановлення над ним опіки та призначення опікуна. Заява мотивована тим, що рідний брат заявника [PERSON] , є інвалідом 1А групи з дитинства, страждає помірною розумовою відсталістю з елементами аутизму, внаслідок якого не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вказане захворювання проявляється періодичною агресією, неадекватним відношенням до навколишнього середовища та людей, а тому потребує медичного лікування, постійного стороннього догляду та нагляду. За наведених обставин просить суд визнати [PERSON] недієздатним, встановити опіку та призначити його опікуном брата. Ухвалою судді від 09.05.2025 відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи провести в порядку окремого провадження у складі одного судді на двох присяжних. Відповідно до ухвали суду від 08.07.2025 клопотання представника заявника про витребування доказів задоволено та витребувано від КНП «Яремчанська центральна міська лікарня» інформацію про перебування на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті [PERSON] й за наявності амбулаторну картку на ім`я [PERSON] та від КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» медичну картку стаціонарного хворого на [PERSON] . Ухвалою суду від 20.08.2025 призначено судово-психіатричну експертизу та провадження на час проведення експертизи зупинено до надходження висновку експерта. 23.01.2026 до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 458/2025 від 16.12.2025 щодо [PERSON] та матеріали цивільної справи. Ухвалою суду від 29.01.2026 відновлено провадження у даній справі за заявою [PERSON] та призначено її до розгляду. У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та просили суд її задовольнити. Представник заявника пояснив, що [PERSON] внаслідок хвороби не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, що підтверджується висновком експерта. На даний час заявник є єдиною особою, яка має можливість здійснювати догляд за [PERSON] та бути його опікуном. Повідомив, що інші родичі не можуть здійснювати опіку за [PERSON] , крім заявника, який на даний час не працює та проживає разом з ним. Вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження незадовільного психічного стану здоров`я [PERSON] , що потребує визнання його недієздатним. Також, адвокат Лісодід О.В. долучив копії паспортів батьків [PERSON] та [PERSON] , свідоцтв про їх народження, довідки про стан здоров`я матері заявника [PERSON] , а також надав рішення виконавчого комітету Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області № 122 від 20.11.2025 та подання органу опіки і піклування про можливість призначення [PERSON] опікуном над своїм братом [PERSON] у випадку визнання його недієздатним. Адвокат особи щодо якої вирішується питання про визнання недієздатною - [PERSON] з приводу задоволення заяви не заперечила. Повідомила, що в процесі спілкування з [PERSON] переконалась, що останній не усвідомлює своїх дій та не може їх контролювати, прив`язаний до рідного брата, оскільки вони спільно проживають. Вважає, що під час судового розгляду здобуто докази на підтвердження незадовільного психічного стану здоров`я [PERSON] , а рішення суду про визнання його недієздатним та призначення опікуном його брата [PERSON] буде відповідати його інтересам. З урахуванням стану здоров`я особа, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною - [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, 02.06.2025 надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі його представника за наявними в матеріалах справи документами, у зв`язку з неможливістю забезпечення його участі. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Як визначено в ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Судом встановлено, що [PERSON] хворіє помірною розумовою відсталістю з елементами аутизму, супутнє захворювання: епілептичний синдром органічно-резидуального генезу, що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста № 1056 від 07.02.2018 (а.с.7 зворот). Представником заявника до матеріалів заяви було долучено як письмовий доказ про стан здоров`я [PERSON] , висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №43 від 09.04.2025 КНП «Яремчанська центральна міська лікарня» щодо [PERSON] про те, що внаслідок наявності у нього обмеження самообслуговування, здатності до орієнтації, до спілкування та здатності контролювати свою поведінку, він потребує постійного стороннього догляду (а.с.5). Такий висновок дійсний до 09.10.2025. Згідно з довідкою до Акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 233964 від 16.03.2021 [PERSON] , інвалід 1А групи з дитинства довічно та потребує постійного стороннього догляду і нагляду (а.с. 11 зворот). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 358/2025 від 16.12.2025, який проводив експертизу згідно ухвали Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20.08.2025, [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом глибокою розумовою відсталістю, що згідно МКХ-10 F73, та за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.90-93). Суд вважає вказаний висновок належним доказом, оскільки він складений судово-психіатричним експертом, тобто особою, яка має спеціальні знання в даній галузі, окрім того судом експерта попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку. Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що [PERSON] позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, відтак його слід визнати недієздатним. Вирішуючи питання про можливість призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , суд дійшов наступних висновків. Частиною 1 статті 41 ЦК України передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Статтею 300 ЦПК України, разом з іншим, встановлено, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Відповідно до ст.55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з статтею 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. У частині 1 статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. У частинах другій - п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 №34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17.06.1999 за № 387/3680 (далі - Правила). Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). У постанові Верховного Суду від 08.01.2024 у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 124-125). Судом також встановлено, що батьками [PERSON] та заявника, є [PERSON] та [PERSON] . Дана обставина підтверджується наявними в матеріалах справи копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 21.06.1997, та свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 03.04.2000 та серії [NUMBER] від 23.04.1998, виданими Поляницькою сільською радою Яремчанського відділу РАГСу у Івано-Франківській області (а.с.124-126). Згідно довідки № 510 від 09.04.2025, виданою СКП «ПОЛЯНИЦЯКОМУНСЕРВІС», [PERSON] працює в даному підприємстві за основним місцем роботи з 13.01.2016 по даний час (а.с. 119). Відповідно до долучених у судовому засіданні медичних довідок, [PERSON] хворіє різними захворюваннями з 2021 року (а.с.115-118). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.10.2021, виданого виконавчим комітетом Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області заявник [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 04 квітня 2021 року (а.с.128). Разом з тим, опитаний у судовому засіданні заявник [PERSON] повідомив, що разом з дружиною та донькою, [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] , його брат [PERSON] протягом останніх трьох років також проживає з ними. Дані обставини підтверджуються Актом обстеження матеріально-побутових умов від 09.04.2025 та витягами з Реєстру територіальної громади від 09.04.2025 (а.с.4-6). Також заявник [PERSON] пояснив суду, що є військовозобов`язаною особою, відстрочкою від призову не користується, на даний час не працює, доглядає за братом: готує йому їсти, помагає його поголити, деколи заспокоює його, коли він буйний. Пояснив, що у них з братом тісні зв`язки з дитинства, тільки він може доглядати його, оскільки батько працює, мама хворіє, а дружина також на роботі. Згідно з поданням органу опіки та піклування виконавчого комітету Поляницької сільської ради, який затверджений рішенням виконавчого комітету Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області № 122 від 20.11.2025 орган опіки і піклування вважає за можливе призначення заявника опікуном над братом [PERSON] , у випадку визнання його недієздатним (а.с.112-114). Суд звертає увагу, що подання органу опіки та піклування не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховане на розсуд суду. Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном. Саме таку правову позицію наведено у постановах Верховного Суду від 28.05.2025 у справі № 641/7190/23 та від 23.07.2025 по справі 279/3630/24. Водночас, наявне у матеріалах справи подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Поляницької сільської ради, не містить належної мотивації, чому саме [PERSON] (заявника), який є особою чоловічої статі призовного віку, а не іншу особу, необхідно призначити опікуном. Суд звертає увагу на ту обставину, що [PERSON] є інвалідом з дитинства, однак його брат виявив бажання стати його опікуном тільки зараз, під час проведення загальної мобілізації. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять достатніх доказів, які б свідчили про те, що саме [PERSON] слід призначити опікуном [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За положеннями ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені ЦПК України (ч. 3 ст. 294 ЦПК України). З огляду на викладені вище обставини, проаналізувавши подані докази, вимоги законодавства та виходячи з того, що в Україні діє воєнний стан та триває загальна мобілізація, суд дійшов висновку, що призначення [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] є безпідставним та необґрунтованим, відтак відсутні підстави для задоволення заяви в частині призначення його опікуном. У постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №545/1691/16-ц (провадження № 61-4475св18) Верховним Судом сформульовано висновок про те, що законодавством не передбачено обов`язку суду визнання особи недієздатною і призначення опікуна в єдиному судовому процесі. Відповідно до ст.65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Оскільки в задоволенні заяви в частині призначення заявника опікуном, суд відмовляє, тому обов`язки опікуна над недієздатним тимчасово покладаються на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатної особи, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку визначеному законом. Строк дії даного рішення суд встановлює на два роки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial