Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивач звернулась суду з позовом, в якому просила визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] загальною площею 37,2 кв.м., житловою площею 18,1 кв.м. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що Позивачка, [PERSON] є онукою [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.11.2021 року, серії [NUMBER] . [PERSON] (прізвище від першого шлюбу [PERSON] , прізвище при народженні [PERSON] ) була донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.042017 року, які були зареєстровані та проживали разом за однією адресою [ADDRESS] (колишня адреса - [ADDRESS] , що підтверджується відмітками у паспортах. Спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON] складається з однокімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 37,2 кв.м., житловою площею 18,1 кв.м., яка належала на праві власності [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу, зареєстрований 16.08.1996 року біржею нерухомості та основних фондів «Україна», реєстраційний номер № H3-1133, який додається. Згідно довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об?єкт нерухомого майна №1167537 від 13.10.2025 року, КП «Харківське міське бюро інвентаризації» Харківської міської ради підтвердило зареєстроване право власності на вищевказану квартиру за [PERSON] , яка після укладення шлюбу стала [PERSON] . Після смерті доньки [PERSON] була відкрита спадщина, її мати [PERSON] подала заяву для оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину та отримала витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №51339590 від 23.03.2018 року, спадкова справа №62183263, однак свідоцтво про право на спадщину за життя так і не отримала. Оскільки [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали разом, таким чином [PERSON] вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті доньки [PERSON] . Крім того, 23 березня 2018 року [PERSON] заповіла квартиру [ADDRESS] Позивачці [PERSON] , що підтверджується заповітом, який зареєстровано в реєстрі за №430, посвідчений Малік О.В., приватним нотаріусом ХМНО Харківської області. Однак в 2020 році Позивачка виїхала з міста Харкова в місто Львів на постійне проживання і в 2021 році з бабусею був втрачений зв?язок, та про її смерть Позивачка дізналась лише у 2025 році. 28 липня 2025 року Позивачка звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Харченко Л.)1. та була зареєстрована спадкова справа №74393544, згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №82010904, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом згідно постанови від 28.07.2025 року №233/02-31. Інших спадкоємців за законом або за заповітом, які б претендували на спадкове майно Померлої, немає. Таким чином, Позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої бабці [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, зважаючи на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку, що позбавляє Позивачку можливості реалізувати своє право на спадкування через органи нотаріату, остання вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. 10.02.2026 представником відповідача поданий відзив на позовну заяву, я якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначили, що матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] оформила спадщину після померлої [PERSON] . З урахуванням вказаного вище, [PERSON] не набула права розпорядження спадковим майном у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи викладене, [PERSON] склала заповіт від 23.03.2018 № 430, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малік О.В., яким заповіла [PERSON] квартиру, щодо якої не мала права розпорядження. Заповіт [PERSON] від 23.03.2018 №430, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малік О.В був складений особою, яка не мала на це права, оскільки [PERSON] не було оформлено спадкові права на квартиру за адресою: [ADDRESS] , та, відповідно, право розпорядження зазначеною квартирою у неї не виникало, а отже цей заповіт є нікчемним. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Таким чином, шестимісячній строк розпочався з 12.11.2021 та закінчився 12.05.2022. З матеріалів справи вбачається, що Позивач звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Харківської області Харченко Любові Леонідівни 28.07.2025. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв?язку із пропуском [PERSON] строку на прийняття спадщини. Жодних обставин та доказів на їх підтвердження щодо причин пропуску законодавчо встановленого строку Позивач не навів. Представник позивача у судовому засідання просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко Л.Л., у судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] є онукою [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.11.2021 року, серії [NUMBER] . [PERSON] (прізвище від першого шлюбу [PERSON] , прізвище при народженні [PERSON] ) була донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.042017 року, які були зареєстровані та проживали разом за однією адресою [ADDRESS] (колишня адреса - [ADDRESS] , що підтверджується відмітками у паспортах. Спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON] складається з однокімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 37,2 кв.м., житловою площею 18,1 кв.м., яка належала на праві власності [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу, зареєстрований 16.08.1996 року біржею нерухомості та основних фондів «Україна», реєстраційний номер N? H3-1133, який додається. Крім того, згідно довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об?єкт нерухомого майна№ 1167537 від 13.10.2025 року, КП «Харківське міське бюро інвентаризації» Харківської міської ради підтвердило зареєстроване право власності на вищевказану квартиру за [PERSON] , яка після укладення шлюбу стала [PERSON] . Після смерті доньки [PERSON] була відкрита спадщина, її мати [PERSON] подала заяву для оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину однак свідоцтва про право на спадщину так і не отримала. 23 березня 2018 року [PERSON] заповіла квартиру [ADDRESS] Позивачці [PERSON] , що підтверджується заповітом, який зареєстровано в реєстрі за № 430, посвідчений Малік О.В., приватним нотаріусом ХМНО Харківської області. Постановою приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Харківської області Харченко Любові Леонідівни про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.07.2025 року №233/02-31, що міститься у матеріалах позовної заяви, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що [PERSON] пропущено строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтею 1221 ЦК України зазначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов?язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Таким чином, шестимісячній строк розпочався з 12.11.2021 та закінчився 12.05.2022. З матеріалів справи вбачається, що Позивач звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Харківської області Харченко Любові Леонідівни 28.07.2025. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із пропуском [PERSON] строку на прийняття спадщини. Жодних обставин та доказів на їх підтвердження щодо причин пропуску законодавчо встановленого строку позивач суду не надала. Частиною третьою ст. 1272 К України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Верховний Суд в постанові від 20.10.2021 у справі №405/7111/19-ц зробив висновок, згідно з яким при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивн та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Судами, у кожному конкретному випадку, повинен бути врахований строк, який сплив після закінчення шестимісячного строку, і до вжиття Позивачем заходів щодо реалізації права на спадщину. Після спливу шестимісячного строку до дати звернення Позивача із заявою про прийняття спадщини - 28.07.2025, минуло більше трьох років. Жодних же доказів щодо поважності причин зволікання зі зверненням до нотаріуса позивачем не надано. На підставі вищенаведеного, позивачем не вказано поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для подання заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач не зверталася до суду з вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, передбаченого статтею 1272 Цивільного кодексу України. Позивач не прийняла спадщину у встановлений законом спосіб та у визначений строк. Сама по собі наявність заповіту на користь позивача не є безумовною підставою для визнання права власності на спадкове майно, оскільки спадкоємець повинен прийняти спадщину у порядку та строки, встановлені законом. Отже, у разі пропуску строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен спочатку звернутися до суду з вимогою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та після поновлення такого строку і прийняття спадщини у встановленому законом порядку має право порушувати питання щодо оформлення своїх спадкових прав, у тому числі шляхом звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Оскільки позивач не прийняла спадщину у встановлений законом строк та не звернулася до суду з вимогою про визначення додаткового строку для її прийняття, підстави для визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом відсутні. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не надала суду належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed