Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] в його користь борг у сумі 11864,00 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22 серпня 2025 року він надав у позику гроші [PERSON] , що стверджується борговою розпискою, яка підписана останньою особисто. Згідно вказаної розписки [PERSON] отримала від нього грошові кошти та зобов`язалася повернути борг в сумі 100 доларів США, що еквівалентно 4207 грн в указаний термін до 01 вересня 2025 року; 100 доларів США, що еквівалентно 4207 грн в указаний термін до 01 жовтня 2025 року; 3450 грн в указаний термін до 01 листопада 2025 року. Відповідачка вказаного боргу не повернула, чим порушила взяті на себе зобов`язання. Зважаючи на викладене, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 21 листопада 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] , будучи присутнім в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, позов підтримав та просив такий задовольнити з підстав, наведених у ньому. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибула повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подавала. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Згідно оригіналу письмової розписки, складеної 22 серпня 2025 року та долученої до матеріалів справи, відповідач [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] , отримала від [PERSON] , жителя [ADDRESS] , грошові кошти в сумі 200 (двісті) доларів, а також 3450 (три тисячі чотириста п`ятдесят) грн 00 коп, які зобов`язалася повернути: 100 (сто) доларів США до 01 вересня 2025 року; 100 (сто) доларів США до 01 жовтня 2025 року; 3450,00 грн до 01 листопада 2025 року. Дата отримання коштів позичальником 25.06.2025. Місце складання розписки [ADDRESS] . У розписці [PERSON] зазначила, що претензій до позикодавця не має. Розписка написана [PERSON] особисто в присутності [PERSON] , жительки [ADDRESS] , яка підтвердила факт передачі коштів та підписання цієї розписки. Отже, за повідомлених позивачем [PERSON] обставин, між ним та відповідачем [PERSON] склалися договірні правовідносини зі взаємними правами та обов`язками на підставі договору позики. Згідно ст.ст.1046-1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Як передбачено ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором позики перед позивачем [PERSON] не виконала і в строк, який зазначений у розписці, станом на теперішній час, борг не повернула, про що свідчить розписка, яка знаходиться у позивача, як кредитора. Вищенаведене свідчить про невиконання відповідачем умов договору позики. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку має місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо повернення коштів, та вважає, що позов підлягає до задоволення, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 200 доларів США, що згідно перерахунку по курсу валют, висвітленого на сайті Мінфін, згідно курсу НБУ, станом на 18.11.2025 становить (виходячи з розрахунку 200х42,067) 8413 (вісім тисяч чотириста тринадцять) грн 40 коп, та 3450,00 грн, що в загальній сумі становить 11863 (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят три) грн 40 коп. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1211,20 грн в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial