Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

24 грудня 2025 року до представник АТ «А-Банк» Шкапенко О.В. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпра з позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101364588 від 31.01.2025 року в загальному розмірі 21669,06 гривень, а також судових витрат по справі у розмірі 2422,40 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, [PERSON] звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 31.01.2025 року, будучи клієнтом Банку, відповідач уклала з Банком кредитний договір ABH0CT155101364588, щодо надання останній кредиту в розмірі 30000,00 грн. строком на 12 місяців (тобто до 30.01.2026 року) зі сплатою процентів у розмірі 85,00% щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. AT «А-Банк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит відповідно до умов Договору. Відповідач у порушення умов кредитного договору належним чином не виконує свого зобов`язання, у зв`язку з чим, станом 02.12.2025 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 21669,06 гривень, яка складається з наступного: 17217,00 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 3944,20 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; 507,86 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Відповідач не виконує своє зобов`язання щодо погашення заборгованості, у зв`язку з чим АТ «А-Банк» вимушене звернутись до суду. Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра Мачуського О.М. від 25 грудня 2025 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались. Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористалась. Представник позивача у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що 05 грудня 2024 року [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». У даній Анкеті-заяві, яка містить анкетні дані та підпис відповідача, [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг в АТ «А-Банк», які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, умови якого відповідачу зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Відповідач підтвердив своє ознайомлення до укладення цієї угоди з актуальними Умовами та Правилами надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», тарифами, паспортом споживчого кредиту. Також засвідчив генерацію з ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 03f565a235eef8430417b98dfcf0fec97a247b2e3f897deffc39d407cd0edaefdf, що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що між сторонами 31.01.2025 року було укладено кредитний договір № ABH0CT155101364588, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 30000,00 гривень. Кредитним договором, на думку позивача, є сукупність документів, що містять умови надання кредиту, та які долучено позивачем до Анкети-заяви, а саме: заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 05.12.2024 року; паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка»; Ліміти по картці (рахунку); довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб; заяву про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101364588 від 31-01-2025 року; таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит; меморіальний ордер N TR.44011728.132626.6049 від 31.01.2025 року; розрахунок заборгованості за договором № ABH0CT155101364588 вiд 31.01.2025року, укладеним між АТ «А-Банк» та клієнтом [PERSON] станом на 02.12.2025 року; виписку по кредиту No N20.00.0002254904 від 02.12.2025 року; копію паспорта відповідача [PERSON] . Паспорт споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка», містить наступну інформацію: тип кредиту: беззалоговий; сума/ліміт кредиту 30000 грн.; строк кредитування - 12 місяців; мета отримання кредиту: придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; спосіб надання кредиту шляхом зарахування коштів на поточний рахунок Клієнта з подальшою можливістю зняття коштів; Процентна ставка фіксована 85 відсотків річних; загальні витрати за кредитом 15388.84 гривень; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 45388.84 гривень; реальна річна процентна ставка 129,83%. 31.01.2025 року сторони уклали Заяву про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101364588 від 31.01.2025 року, що підписана попередньо засвідченим [PERSON] електронним підписом. Відповідно до заяви, сторони погодили наступні умови: 1. Вид кредиту Кредит на споживчі потреби. 2. Тип кредиту Кредит строковий. 3. Мета отримання кредиту Придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг 4. Сума кредиту 30000,00 грн. 5. Строк кредиту - 12 місяців з 31.01.2025 року по 31.01.2026 року включно. 6. Процентна ставка (фіксована) - 85 % на рік. 7. Розмір щомісячного платежу 3782,41 грн. 9. Платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту (картка А-Банку). 10. Загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить (загальна вартість кредиту) 45388.84грн.. Підписанням цієї Заяви [PERSON] також підтвердив й погодився, що до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms, та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» (п. 18 Заяви). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року (далі Закон № 675-VIII), на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. За положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Підписуючи анкету-заяву, заяву ро відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, паспорт споживчого кредиту, Заяву про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101364588 від 31-01-2025 року, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, які є складовими частинами кредитного договору, [PERSON] відповідно до статей 3, 627 ЦК України, добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання. Отже, після підписання вказаних документів, у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виник обов`язок надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача, у разі використання наданих коштів, виникло зобов`язання повернути кредитні кошти й оплатити інші погоджені сторонами платежі, що виникають в результаті укладеного між сторонами договору. Позивач AT «А-Банк» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 30000,00 гривень, відповідно до умов Договору, що підтверджується меморіальним ордером № TR.44011728.132626.6049 від 31.01.2025 року, призначення платежу: Видача кредиту згідно договору № ABH0CT155101364588 від 31/01/2025. Водночас, надані банком виписка по рахунку та розрахунок заборгованості свідчить, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 02.12.2025 року за ним утворилась заборгованість в загальному розмірі 21669,06 гривень, з яких: 17217,00 гривень - заборгованість за наданим кредитом (тіло кредиту); 3944,20 гривень - заборгованість по процентам; 507,86 гривень заборгованість за пенею. З виписки по рахунку встановлено, що відповідач використав кошти Банку, що свідчить при визнання [PERSON] правовідносин між ним та Банком. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як встановлено судом, відповідач отримав та використав кредитні кошти, однак, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував належним чином, у зв`язку з чим допустив виникнення заборгованості по кредиту. Будь-яких доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором, суду не надано. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № ABH0CT155101364588 від 31.01.2025 року, станом на 02.12.2025 року в розмірі 21669,06 гривень, з яких: 17217,00 гривень - заборгованість за наданим кредитом (тіло кредиту); 3944,20 гривень - заборгованість по процентам; 507,86 гривень заборгованість за пенею. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 6005315540847 від 02.12.2025 року. Доказів щодо понесення інших витрат, пов`язаних із розглядом справи, сторонами не надано. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved