Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

У листопаді 2025 року позивачка звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до Фастівської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 46,9 кв.м та житловою площею 36,7 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що після смерті її матері [PERSON] у 2025 році відкрилась спадщина на все належне їй майно. Ще за життя, 20.02.2020 року, [PERSON] склала заповіт на ім`я позивачки, відповідно до якого, все майно заповіла [PERSON] , тобто позивачці. У встановлений законом строк, після смерті матері [PERSON] , позивачка звернулася до державного нотаріуса Другої Фастівської держаної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом була заведена спадкова справа у Спадковому реєстрі за №73930793, номер у нотаріуса 120/2025. Позивачка стверджує, що житловий будинок [ADDRESS] належить її матері, [PERSON] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Веприцькою сільською радою 12.06.1998 року на підставі рішення виконкому Веприцької сільської ради № 5 від 06.05.1998 року. Проте, постановою нотаріуса Другої фастівської нотаріальної контори від 24 вересня 2025 року позивачу було відмовлено в оформленні спадкових справ, оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вищевказаний житловий будинок є інформація щодо інших власників. У зв`язку з вище викладеним позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2025 матеріали цивільної справи надійшли в провадження судді Ковалевської Л.М. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, вирішено проводити судовий розгляд в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 01.12.2025 до суду надійшла витребувана судом з Веприцького старостинського округу Фастівської міської ради інформація про власників (землекористувачів) та нумерацію будинків поміж якими фактично знаходиться (розміщений) по [ADDRESS] житловий будинок загальною площею 94,5 кв. м., житловою площею 52,8 кв. м, власниками якого являються [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та який розмір земельної ділянки закріплений за цим будинком. 04.12.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача Фастівської міської ради надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день розгляду справи повідомлена належним чином, до канцелярії суду подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності та підтримання позовних вимог. 08 грудня 2025 року позивачка через канцелярію суду подала клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб. Також, 08 грудня 2025 року від позивачки через канцелярію суду надійшла уточнена позовна заява, згідно якої вона просить суд: - встановити факт дублювання адреси об`єкта нерухомого майна - житловий будинок загальною площею 46,9 кв.м, житловою площею 36,7 кв.м, опис матеріали стін: обапол, житловий будинок «А», веранда «а», ганок «а1», сарай «Б», погріб з шийкою «під Б», сарай «В», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, розташованого за адресою [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві власності та об`єкта нерухомого майна - житловий будинок загальною площею 94,5 кв.м, житловою площею 52,8 кв.м, опис: матеріали стін: цегла керамічна, житловий будинок «А», погріб під частиною будівлі «а-під», погріб з шийкою «3», мансарда житлова «А-над», сарай «Б», гараж «В», убиральня «Т», ганок «а1», ганок «а2», колодязь питний «К», яма вигрібна «№2», розташованого за адресою [ADDRESS] , що належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної частки (3/4), [PERSON] на праві спільної часткової частки (1/4); - встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого після набрання ним законної сили вказане рішення стане для Фастівської міської ради підставою для зміни (коригування) адреси житлового будинку загальною площею 94,5 кв.м, житловою площею 52,8 кв.м, опис: матеріали стін: цегла керамічна, житловий будинок «А», погріб під частиноюю будівлі «а-під», погріб з шийкою «3», мансарда житлова «А-над», сарай «Б», гараж «В», убиральня «Т», ганок «а1», ганок «а2», колодязь питний «К», яма вигрібна «№2», розташованого за адресою [ADDRESS] , що належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної частки (3/4), [PERSON] на праві спільної часткової частки (1/4); - визнати за позивачкою право власності на житловий будинок загальною площею 46,9 кв.м та житловою площею 36,7 кв.м,, що знаходиться по [ADDRESS] , як спадщина після матері [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2025 року клопотання позивачки про залучення третіх осіб задоволено та залучено до справи в якості третіх осіб: Веприцький старостинський округ Фастівської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 16 січня 2026 року від третіх осіб [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначили, що вони є співвласниками будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Право власності на будинок належить співвласникам на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 13.05.1996 року. Дане свідоцтво з вищезазначеною адресою було зареєстровано Фастівським міжміським бюро технічної інвентаризації 13.05.1996 року. Згодом 29.09.2012 року право власності на будинок за вищезазначеною адресою було внесено до Реєстру прав власності на нерухоме майно що діяв до 2013 року з відповідним записом (реєстраційний номер об`єкта 14890709). Оскільки, на сьогодні згідно вимог чинного законодавства право власності повинно бути зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно було проведено реєстрацію будинку за вищезазначеною адресою 29.01.2020 року. В підготовчому судовому засіданні 10 лютого 2026 року позивачка підтримала вимоги викладені в уточненій позовній заяві в повному обсязі, щодо закриття підготовчого провадження не заперечувала. Третя особа, [PERSON] , в підготовчому судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, щодо закриття підготовчого провадження не заперечувала. Третя особа, [PERSON] , в підготовчому судовому засіданні просила встановити факт дублювання, щодо закриття підготовчому судового засідання не заперечувала. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2026 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні, 26 лютого 2026 року, позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» направив клопотання про розгляд справи без їх участі, щодо вимог позивача не заперечують. Треті особи, [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду подали заяви, в яких просили розгляд справи проводити за їх відсутності. Інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явились. Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення, у відповідності до приписів статті 244 ЦПК України, ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 05 березня 2026 року до 12 години 00 хвилин. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 14 березня 2025 року Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №312 (а.с.7). Згідно до заповіту від 20 лютого 2020 року, посвідченого Веприцькою сільською радою Фастівського району Київської області, [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] (а.с. 11). 11.04.2025 року Другою Фастівською державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу за №73930793, що підтверджується копією витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі (а.с.8). 18.09.2025 року державним нотаріусом Другої Фастівської державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. на підставі заповіту, посвідченого Веприцькою сільською радою Фастівського району Київської області 20 лютого 2020 року і зареєстрованого у реєстрі за №5, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з: земельної ділянки Площею гектарів, кадастровий номер земельної ділянки 3224981601:01:004:0177, розташованої на території [ADDRESS] , призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Склад угідь малоповерхова забудова - 0.0052 га, малоповерхова забудова - 10.005а, малоповерхова забудова - 0.1004 га, що належала померлій, [PERSON] , на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №044438, виданого 16 січня 1998 року Веприцькою сільською радою народних депутатив на підставі рішення 9 сесії ХХІІ скликання Веприцької сільської ради Народних депутатів від 19 березня 1997 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 315, зареєстрованому в Державному реєстрі речових прав: 07.02.2025 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3095712932249. При цьому, реалізувати належним чином своє право на спадкування житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] не може, адже державним нотаріусом Другої фастівської державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. у видачі свідоцтва про право на спадщину порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] відмовлено, оскільки згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на вищевказаний житловий будинок є інформація щодо інших власників, а заявником не надано правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця, які б підтверджували належність спадкового майна саме спадкодавцеві, і це унеможливлює вчинення нотаріальної дії. Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на будинок, виданого на підставі рішення виконкому Веприцької сільської ради народних депутаті №5 від 06.05.1998 року житловий будинок із будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . Згідно копії довідки Фастівського бюро технічної інвентаризації №1167 від 10 вересня 2025 року, житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 47,7 кв. м., житлова площа 37,3 кв. м. станом на 01.01.2013 року зареєстровано на ім`я [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Веприцької сільської ради 12.06.1998 року, згідно рішення № 5 від 06.05.1998 року, зареєстрованого Фастівським БТІ 12.06.1998 року в книзі № 3,р. 284 (а.с. 17). Відповідно до копій довідок Веприцького старостинського округу Фастівської міської ради №04.4-21/36 та №04.4-21/37 від 03.10.2025 року згідно по господарської книги №5 за 2021-2025 роки, об`єкт погосподарського обліку 0408-1, за адресою: [ADDRESS] значиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, де головою господарства є [PERSON] . Поштова адреса земельної ділянки та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, де головою домогосподарства є [PERSON] , значиться як : [ADDRESS] (а.с. 19-20). 15.10.2025 року у відповідь на адвокатський запит від 10.10.2025 року Веприцький старостинський округ Фастівської міської ради надав інформацію, що житловий будинок, який належить на праві власності [PERSON] розташований за адресою: [ADDRESS] між ЗДО Зірочка (вул. К.Г.Стеценка,2) та гр. [PERSON] ( [ADDRESS] ). Згідно погосподарської книги №5, особовий рахунок [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , обліковується ще одне домогосподарство, власником якого являється [PERSON] (а.с.21). Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Веприцької сільської ради 12.06. 1998 року, згідно рішення № 5 від 06.05.1998 року, зареєстрованого Фастівським БТІ 12.06.1998 року в реєстрову книгу № 3, р. 284. Загальна площа будинку в цілому становить 46,9 кв.м., житлова 36,7 кв.м. На земельній ділянці розташований житловий будинок „А, веранда „а, ганок „а1, сарай „Б, сарай „В, погріб з шийкою „під Б, огорожа „№2, ворота з хвірткою „№1 (а.с.22-27). За життя спадкодавця, враховуючи реєстрацію права власності на паперових носіях в КП ФМР «Фастівське БТІ», інформації про наявність дублювання адрес ні у спадкодавця, ні у позивачки не було. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] зареєстровано житловий будинок загальною площею 94.5 кв.м, житлова площа 52.8 кв. м. Житловий будинок "А", погріб під частиною будівлі "а-під", погріб з шийкою "З", мансарда житлова "А-над", сарай "Б", гараж "В", убиральня "Т", ганок "a1", ганок "а2", колодязь питний "К", яма вигрібна "№2" (а.с.18). Таким чином, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано інший будинок за адресою: [ADDRESS] , а реєстрація успадкованого позивачкою [PERSON] будинку [ADDRESS] неможлива в зв`язку із дублюванням адреси, що потребує її коригування органом місцевого самоврядування. При цьому право власності заявника на об`єкт нерухомого майна повинно бути підтверджено в передбачений законом спосіб. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 325 ЦК України визначено, що суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь - якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Порядок зміни адреси об`єкту нерухомого майна здійснюється відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна Затвердженого Постановою КМУ від 07.07.2021 року № 690. Відповідно до ч. 1 ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», адресою об`єкта нерухомого майна (далі - адреса) є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості. Порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок не може передбачати обов`язок фізичних та юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи. Адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Пунктами 9, 10 Розділу «Порядок подання документів для присвоєння, зміни, коригування, анулювання адреси та строки їх розгляду» передбачено, що порядок присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою КМУ від 7 липня 2021 р. № 690, зміна адреси з реквізитом номер окремої частини об`єкта здійснюється в порядку упорядкування нумерації окремих частин об`єкта. У разі виявлення дублювання номерів окремих частин об`єкта зміна (коригування) адреси здійснюється на підставі рішення суду, крім випадку, визначеного абзацом другим цього пункту. Пунктами 50, 52, 53 Розділу «Упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна» порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою КМУ від 7 липня 2021 р. № 690, визначено, що упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна здійснюється у випадку виявлення невідповідності адреси фактичному розташуванню об`єкта; у випадку виявлення дублювання адрес існуючих об`єктів державної або комунальної власності; у випадку подвоєння адрес внаслідок об`єднання населених пунктів; у випадках, визначених пунктами 9, 10 та 41 цього Порядку; у випадках, встановлених законодавством та цим Порядком. Упорядкування нумерації окремих частин об`єкта здійснюється органом з присвоєння адреси за поданням органу, якому належить право власності або оперативного управління зазначеним об`єктом. У разі виявлення дублювання номерів окремих частин об`єкта упорядкування нумерації окремих частин об`єкта може здійснюватися виключно за рішенням суду (крім випадку, визначеного абзацом другим пункту 52 цього Порядку). Згідно пункту 23 Розділу «Визначення реквізитів адреси номер об`єкта (групи будівель та споруд підприємства (як єдиного майнового комплексу), будівлі, споруди), номер корпусу об`єкта» порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою КМУ від 7 липня 2021 р. № 690, для нумерування об`єктів використовуються арабські цифри. Номер об`єкта може також містити літеру. Літера використовується у разі, коли відсутня можливість забезпечити послідовну нумерацію будівель, розташованих вздовж вулиці, відповідно до пункту 25 цього Порядку (наприклад, у разі будівництва двох чи більше будівель замість однієї, поділу будівель на дві чи більше блоковані). Також може використовуватися літера для будівель, що розташовані (або будуються) посеред кварталу та не мають фасаду, що виходить на вулицю. У такому разі номер найближчої житлової будівлі (для інших житлових) або споруди (для інших споруд), яка має фасад, який виходить на вулицю, отримує літеру А, а будівля чи будівлі (споруда чи споруди) відповідно отримують інші літери. Для нумерації об`єктів використовуються великі літери українського алфавіту в такій послідовності: А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, И, К, Л, М, Н, П, Р, С, Т, У, Ф, X, Ц, Ч, Ш, Ю, Я. Літера зазначається після номера через дефіс. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Суд звертає увагу, що ні представник відповідача, ні заінтересовані особи, фактично не заперечують наявність факту дублювання адреси об`єкта нерухомого майна, а саме- житлового будинку, загальною площею 94.5 кв.м, житлова площа 52.8 кв. м. Житловий будинок "А", погріб під частиною будівлі "а-під", погріб з шийкою "З", мансарда житлова "А-над", сарай "Б", гараж "В", убиральня "Т", ганок "a1", ганок "а2", колодязь питний "К", яма вигрібна "№2", що належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної частки (3/4), [PERSON] на праві спільної часткової частки (1/4). Відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. З урахування вищевикладеного, суд вважає доведеним вимогу позивача про встановлення факту дублювання адреси об`єкта нерухомого майна - житлового будинку загальною площею 46,9 кв.м,, що належить [PERSON] на праві власності та житлового будинку, загальною площею 94.5 кв.м.,що належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної частки (3/4), [PERSON] на праві спільної часткової частки (1/4). Беручи до уваги, що позовна вимога, що зазначена позивачем у п.2 прохальної частини уточненої позовної заяви є похідною від попередньої, яка судом задоволена, то наявні підстави для задоволення позову у частині встановлення порядку виконання рішення суду, відповідно до якого після набрання ним законної сили вказане рішення стане для Фастівської міської ради підставою для зміни (коригування) адреси житлового будинку загальною площею 94,5 кв.м, житловою площею 52,8 кв.м, опис: матеріали стін: цегла керамічна, житловий будинок «А», погріб під частиноюю будівлі «а-під», погріб з шийкою «3», мансарда житлова «А-над», сарай «Б», гараж «В», убиральня «Т», ганок «а1», ганок «а2», колодязь питний «К», яма вигрібна «№2», розташованого за адресою [ADDRESS] , що належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної частки (3/4), [PERSON] на праві спільної часткової частки (1/4). Щодо позовної вимоги про визнання права власності на спадкове майно, суд дійшов наступного висновку. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73). Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить матері позивача - [PERSON] , на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Веприцькою сільською радою 12.06.1998 року на підставі рішення виконкому Веприцької сільської ради № 5 від 06.05.1998 року. Відповідно до заповіту від 20 лютого 2020 року, посвідченого Веприцькою сільською радою Фастівського району Київської області, [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] . Постановою нотаріуса Другої Фастівської нотаріальної контори від 24 вересня 2025 року позивачу було відмовлено в оформленні спадкових справ, оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вищевказаний житловий будинок є інформація щодо інших власників. Відповідно до листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-47/0/9-12 від 10.07.2012, судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, якою завершена процедура оформлення спадщини в нотаріальному порядку, порушує право позивача на спадкування та набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, за захистом якого він змушений звернутись до суду, адже в інший позасудовий спосіб їх захистити не можливо. Приписами статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи той факт, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, визначеним у заповіті, в позасудовому порядку позбавлена можливості скористатись своїми спадковими правами та судом ті всі обставини, які були підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії, встановлені та сумніву не викликають, оскільки підтверджені відповідними доказами, які містяться в матеріалах справи, позивач має права на оформлення спадкового майна належним чином. Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги відсутність можливості нотаріального оформлення правовстановлюючих документів на будинок, а також ту обставину, що позивачка є спадкоємцем майна своєї матері, прийняла спадщину в передбачений законом спосіб та отримала свідоцтва про право на інше спадкове майно земельну ділянку, суд вважає наявними підстави для задоволення позову в частині визнання за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за заповітом права власності на будинок після смерті матері [PERSON] .

Outcome: approved