Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (далі позивач, або ТОВ «Українські фінансові операції») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.01.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено договір № 4327794 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Кредитний договір укладений в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором - 12489. На умовах встановлених договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п. 1.2. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 2000,00 грн.; згідно п. 1.3 договору строк кредиту 360 днів: з 25.01.2024 по 19.01.2025; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На пільговий строк 30 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 0,01 відсотків у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього застосовано повну ставку кредитування у розмірі 2,5% у день. Згідно п.4.1 договору сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватиметься згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3 договору. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. У період з 25.01.2024 по 23.09.2024 (дата укладення договору факторингу) у відповідача перед первісним кредитором утворилась заборгованість з нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії договору у розмірі 12150,00 грн. Також зазначає, що 23.09.2024 ТОВ «Лінеура Україна», на підставі договору факторингу № 23/09/2024, за плату відступило ТОВ «Українські фінансові операції» право грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло грошової вимоги до відповідача за договором № 4327794 від 25.01.2024 у загальній сумі 15150,00 грн., з яких: 2000,00 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 12150,00 грн. заборгованість за процентами, 1000,00 грн. заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам. Станом на дату укладення договору факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024, строк дії договору № 4327794 від 25.01.2024 не закінчився. Відповідач має перед позивачем заборгованість у загальному розмірі 20000,00 грн., яка складається із: суми заборгованості за по тілу кредиту 15199,98 грн., нарахованих процентів первісним кредитором 12150,00 грн., нарахованих процентів ТОВ «Українські фінансові операції» за 117 календарних днів у розмірі 5850,00 грн. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також понесені судові витрати. 11.12.2025 згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано судді Колодяжному А.О. У зв`язку зі звільненням з посади судді [PERSON] та відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 154 від 23.12.2025 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, 23.12.2025 дану справу передано до провадження судді Мазура С.А. Ухвалою судді від 26.12.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та ухвалено її розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 29.12.2025 на адресу відповідача була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі із пропозицією направити до суду свій відзив на позов. Відповідач, в установлений судом строк, відзиву на позов не подав. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Так, судом встановлено, що 25.01.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір № 4327794 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого сума кредиту становить 2000,00 грн., строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, знижена процентна ставка 0,01% за кожен день користування кредитом та застосовується на умовах: якщо клієнт до 23.02.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше сум першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну проценту ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою; у випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартною процентної ставки. Вказаний договір підписаний відповідачем електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) 12489 (а.с. 22-32). Згідно п.2.1 договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Сторонами погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 43227794 від 25.01.2024, яка також підписана відповідачем одноразовим ідентифікатором 12489 (а.с. 32 зворот). Позивачем до позовної заяви долучено копію паспорту споживчого кредиту від 25.01.2024 підписану відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «77388», в якій міститься інформація про основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інша інформація (а.с.19-21). Між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» 12.03.2019 укладено договір № РК-П-19/03-01 про переказ коштів (а.с. 77-79). 21.02.2022 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Пейтек Україна» укладено договір про організацію переказу грошових коштів № 210222-1 (а.с. 80-85). 03.01.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Пейтек Україна» укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № [NUMBER] (а.с. 86-94) За змістом листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 03.10.2024 №749-0310, останнє надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене у державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серії ФК № 342 від 02.10.2012) та отримало ліцензію Національного банку України № 3 від 11.11.2013. Між підприємствами укладено договір на переказ коштів № ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019. Відповідно до зазначеного договору успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 25.01.2024 09:22:08 на суму 2000,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі іРау.ua - 335386494, призначення платежу: зарахування 2000 грн. на картку [NUMBER] (а.с. 42). Із наданої АТ «Універсал Банк» інформації вбачається, що банківська картка № [NUMBER] була емітована банком на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); за період з 25.01.2024 включно та протягом наступних п`яти календарних днів, дійсно було зарахування коштів у сумі 2000 грн. на зазначену картку. Таким чином, факт укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів є доведений. Відповідач умов договору не виконував, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості, наданого первісним кредитором, заборгованість відповідача станом на 23.09.2024 складає 15150,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 2000,00 грн., 12150,00 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 59-63). Судом також встановлено, що 23.09.2024 між ТОВ «Українські фінансові операції» та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено договір факторингу № 23/09/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «Українські фінансові операції» право вимоги до позичальників, в тому числі, за кредитним договором № 4327794 від 25.01.2024, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] (а.с. 97-101, 102-111). Відповідно до копії витягу з Реєстру боржників від 23.09.2024 до Договору факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024, ТОВ «Українські фінансові операції» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4327794 в сумі 15150,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 2000,00 грн., 12150,00 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 55-56). ТОВ «Лінеура Україна» повідомило відповідача про відступлення права вимоги, шляхом направлення відповідного повідомлення (а.с. 39). Оскільки станом на дату укладення договору факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024, строк дії договору № 4327794 від 25.01.2024 не закінчився, тому позивачем у період з 24.09.2024 по 18.01.2025, тобто за 117 календарних днів, нараховані відсотки за стандартною процентною ставкою у розмірі 5850,00 грн. (а.с. 57-57-58). Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 20000,00 грн. Відповідачем, відповідно до положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, розрахунок заборгованості не спростований. Таким чином, позивач наділений правом вимоги до відповідача за договором № 4327794 від 25.01.2024. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України, передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором. Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст. 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Пунктами 5 та 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вказаний кредитний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Таким чином, факт укладення кредитного договору та використання відповідачем кредитних коштів є доведений. Відповідачем будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 20000,00 грн., з яких: 2000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 12150,00 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором, 5850,00 грн. заборгованість за процентами, нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції». Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 2422,40 грн. судового збору. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У постанові від 22.05.2024 № 754/8750/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved