Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання. В обґрунтування позову вказує, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.05.2024р. у справі №711/2698/24 із відповідача [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі частини від всіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Зазначає, що відповідач своєчасно сплачував аліменти, заборгованість відсутня. З 01.09.2025р. [PERSON] , навчається в Черкаській медичній академії на денній формі навчання на 1 курсі. Термін навчання закінчується 30.06.2028р., що підтверджується довідкою №19/04-03 від 14.01.2026р. Зазначає, що у зв`язку з навчанням [PERSON] не має можливості працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід, а тому потребує матеріальної допомоги. [PERSON] постійно проживає із нею (позивачкою) та знаходиться на її матеріальному утриманні. Вона (позивачка) за власні кошти забезпечує доньку одягом, продуктами харчування, навчальним приладдям, сприяє її фізичному, духовному та моральному розвитку, сприяє отриманню освіти. На думку позивачки, молодий вік відповідача, його стан здоров`я та працездатність дозволяють йому утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Інших осіб, котрих відповідач за законом зобов`язаний утримувати, не має. Враховуючи викладене вище, просить суд стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання доньки, тобто до 30.06.2028р. Ухвалою суду від 11.02.2026 року відкрито провадження по справі і призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Проти такого порядку сторони не заперечували. Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подавав. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явились, але до початку розгляду справи позивачка подала до суду заяву від 11.03.2026 року, в який просила справу розглядати без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку шляхом направлення судової повістки-повідомлення за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Натомість судова повістка не була вручена відповідачу та повернулась до суду з причин відсутності останнього за вказаною адресою. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на веб-сайті суду. Відтак, справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, який повідомлявся у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, однак, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивачки щодо такого порядку розгляду справи, викладеної в заяві від 11.03.2026р. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.02.2008 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області /а.с. 6/. Відповідно до довідки №19/04-03 від 14 січня 2026 року, [PERSON] є студенткою першого курсу Черкаської медичної академії за спеціальністю медсестринство, ОП Екстрена медицина з 01.09.2025р. (наказ на зарахування №10ПН/25 від 11.08.2025). Форма навчання денна. Термін закінчення навчального закладу: 30.06.2028р. /а.с. 7/. На даний час [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю матір`ю позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що стверджується відповідною довідкою про внесення відомостей до ЄДДР №1027449-2022 /а.с. 14/. Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі статтею 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Як передбачено пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як зазначено у ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. За положеннями ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Враховуючи викладене вище та оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 08.02.2026 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог, не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачкою вимог та встановлені судом обставини спірних правовідносин, та не надано доказів наявності обставин, які б свідчили, що відповідач не має змоги виконувати свої батьківські обов`язки щодо утримання повнолітньої доньки [PERSON] , в зв`язку з її навчанням після досягнення останньою повноліття. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», до стягнення із відповідача [PERSON] на користь держави підлягає судовий збір в сумі 1 331,20 грн. На підставі викладеного вище та,

Outcome: approved