Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач ТОВ "Укр Кредит Фінанс" звернулось 20.01.2026 року до суду з позовом, сформованим в системі "Електронний суд", до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить ухвалити рішення, яким: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Укр Кредит Фінанс" заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1475-2128 продукту "На все" від 23 листопада 2024 року в сумі 121 421,26 гривень та судові витрати: 2 662,40 гривень - судовий збір. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.11.2024 року між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та [PERSON] за допомогою вебсайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "Укр Кредит Фінанс", в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1475-2128 продукту "На все". Зазначений кредитний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. На виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування", Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей Закону України "Про електронну комерцію" зі споживачем було укладено кредитний договір у письмовій формі у вигляді електронного документа, а для його підписання надано одноразовий ідентифікатор А5234. Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт кредитора до особистого кабінету, без отримання одноразового ідентифікатора для підписання угоди кредитний договір не був би укладений, а кредитні гроші не були би перераховані відповідачу. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 29 500,00 гривень; строк кредитування - 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту - 20,00 % від суми кредиту; знижена % ставка - 0,90 %; стандартна % ставка - 1,00 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме: отримавши кредитні кошти відповідач не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів. Окрім цього, відповідач в загальній кількості два рази оформлювала кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення кредитного договору. Відповідач порушила вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Станом на 29.12.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 121 421,26 гривень, а саме: заборгованість за кредитом - 29 500,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами - 79 827,00 гривень; заборгованість за процентами на підставі ст.625 ЦК України - 11 210,00 гривень; заборгованість по комісії - 884,26 гривень. Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить суд стягнути з позичальника загальний розмір заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №1475-2128 продукту "На все" від 23 листопада 2024 року в сумі 121 421,26 гривень. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2026 року цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передана на розгляд судді Куценку О.О. Відповідно до ухвали Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 21 січня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з повідомленням без виклику сторін. Сторони про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Представником позивача у позові зазначено клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ "Укр Кредит Фінанс" , проти заочного розгляду справи заперечень не має. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав. З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних для вирішення спору. Даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Частинами 1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.205 ЦК України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до ч.ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Судом установлено, що 23 листопада 2024 року між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та [PERSON] було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії №1475-2128 продукту "На все" шляхом підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором А5234. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді, відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". Згідно з п. 2.2 договору, кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до п. 2.3 кредитного договору, для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту протягом перших 140 днів з дати отримання кредиту ануїтетними платежами згідно з рекомендованим графіком оплат, що наведений у договорі. Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника (п.2.4 договору). Сторони узгодили, що кредитодавець надсилає позичальнику підписаний договір в особистий кабінет позичальника та на його електронну адресу 29041980gala@gmail.com. Загальний розмір кредиту становить 29 500,00 гривень. Дата надання/видачі кредиту: 23.11.2024 року. Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у договорі, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу.Плата за видачу кредиту передбачена в формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту. Тип процентної ставки - фіксована. Базовий період складає 14 календарних днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,00 % за кожен день користування кредитом.Комісія за видачу кредиту становить 20,00 % від суми виданого кредиту. Строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит, становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Кредитний договір підписаний позичальником [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором А5234. Позичальник також вказала свої паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний номер, номер особистого електронного платіжного засобу, електронну адресу. Порядок і умови відкриття ТОВ "Укр Кредит Фінанс" кредитної лінії, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору, визначено у Правилах відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), з якими позичальник була попередньо ознайомлена. На підтвердження перерахування кредитних коштів за допомогою системи LiqPay позивачем надано довідку про перерахування суми кредиту та квитанцію про переказ коштів на картку, номер якої відповідає номеру особистого платіжного засобу, вказаному позичальником у договорі. Згідно із розрахунком заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1475-2128 продукту "На все" від 23.11.2024 року, станом на 29.12.2025 року загальна заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 121 421,26 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 29 500,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами - 79 827,00 гривень; заборгованість за процентами на підставі ст.625 ЦК України - 11 210,00 гривень; заборгованість по комісії - 884,26 гривень. Доказів належного виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідач суду не надала, не долучила до матеріалів справи будь-яких доказів на спростування користування наданими їй коштами чи розрахунку заборгованості. Факт отримання відповідачем кредитних коштів мав місце та остання погодилася на сплату відсотків у встановленому розмірі за користування кредитними коштами. Враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушила умови договору про відкриття кредитної лінії №1475-2128 продукту "На все" від 23.11.2024 року, не погасила заборгованість, проценти не сплатила, хоча на такі погодилася, суд уважає, що з неї на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1475-2128 продукту "На все" від 23 листопада 2024 року у розмірі 110 211,26 грн, із яких: заборгованість за кредитом - 29 500,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами - 79 827,00 гривень; заборгованість по комісії - 884,26 гривень. Щодо заявлених до стягнення та нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України процентів річних на загальну суму 11 210,00 грн, то суд зазначає таке. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до зазначеного вище розрахунку заборгованості, кредитор проводить нарахування заборгованості за процентами річними на підставі ст. 625 ЦК України після 24 лютого 2022 року, а тому, згідно із п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідач звільняється від їх сплати. Таким чином, суд, ураховуючи положення п. 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вважає, що позов в частині стягнення з відповідача нарахованих процентів відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 11 210,00 грн не підлягає задоволенню. Отже, з огляду на викладене вище, позовні вимоги ТОВ "Укр кредит фінанс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити частково (90,77 % від заявленої до стягнення суми заборгованості в розмірі 121 421,26 грн (110 211,26 грн х 100 % / 121 421,26 грн)). Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. З матеріалів справи убачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2 662,40 грн. Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то, згідно із ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 416,60 грн сплаченого судового збору, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). На підставі

Outcome: partial