Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. 05.02.2026 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла згадана позовна заява, в якій представник позивача просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , складовими якого є: житловий будинок «А» з прибудовами «а», «а1», «а2», сараю «Б», сараю «Б1», сараю «Б2», погреба «п/д», погреба «п/д1», погреба «п/д2», вбиральні «в», вбиральні «в1», колодязя «К», огорожі №1. Аргументи учасників справи. У 2005 році позивачка [PERSON] мала намір купити житловий будинок, тому займалася його пошуком і від знайомих дізналася, що по [ADDRESS] , продається частина житлового будинку. Позивач зустрілася із [PERSON] , яка відрекомендувала себе власником частини житлового будинку, повідомила суму продажу і про можливість заселення відразу після передачі коштів за частину будинку. 01.10.2005 [PERSON] написала розписку, згідно якої [PERSON] , [INFO] , отримала від [PERSON] , [INFO] , кошти в сумі одинадцяти тисяч гривень за продаж частини будинку, який розташований по [ADDRESS] . Після передачі коштів, позивачка відразу заселилася в частину житлового будинку по [ADDRESS] , і почала облаштовувати будинок на свій смак, оскільки він був у занедбаному стані. З приводу оформлення договору купівлі продажу, позивачка повідомила [PERSON] , що вона за кілька місяців із зарплати відкладе кошти і потім вони підуть до нотаріуса для оформлення будинку. У позивачки із [PERSON] склалися досить довірливі відносини і позивачка стала допомагати по господарству [PERSON] , яка проживала по [ADDRESS] . Позивачка облаштувала будинок для комфортного проживання. Згодом позивачка дізналася він інших співвласників будинку, що ця частина будинку належала [PERSON] , яка продала її [PERSON] перед виїздом в Ізраїль в 1998 році. Позивачка звернулася до [PERSON] по питанню оформлення договору купівлі-продажу частини будинку. [PERSON] захворіла і вже мала незадовільний стан здоров`я. [PERSON] запевнила позивачку, якщо вона не встигне оформити договір, то в будь якому випадку успадкує цю частину будинку, оскільки нікого з рідних [PERSON] не мала і лише позивачка опікувалася нею з 2005 року. 01.10.2005 [PERSON] уклала з КП «Шполянське підприємство теплових мереж» договір про надання населенню послуг з водопостачання. У договорі буди вказані співвласника: [PERSON] і квартиранти: [PERSON] і [PERSON] . Позивачка була вказана в договорі разом зі своїм сином як квартиранти, оскільки на той час вона не оформила договору купівлі продажу. У подальшому, 16.11.2007 року [PERSON] знову уклала з Комунальним підприємством «Комунальник сервіс» договір про надання послуг з водопостачання за адресою: [ADDRESS] . У комунальному підприємстві «Комунальниксервіс» особовий рахунок № [NUMBER] був оформлений на ім`я [PERSON] починаючи із 01.10.2005 і по теперішній час позивачка оплачує за послуги із водопостачання, за спожитий газ та електроенергію, що постачаються за адресою: [ADDRESS] . Отже із 01.10.2005 позивачка [PERSON] вважає себе власником частини житлового будинку по [ADDRESS] , стала відкрито і безперервно користуватися цим житлом. [INFO] померла [PERSON] в м. Шпола, Черкаської області. Позивачка успадкувала майно після смерті [PERSON] . Серед документів в будинковолодінні [PERSON] позивачка знайшла технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] , з якого дізналася, що частина житлового будинку, яку позивачка придбала у [PERSON] належить [PERSON] . Також серед документів було доручення від 15.10.1998, посвідчене державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори Курінним В.В., зареєстроване в реєстрі за № 64, згідно якого [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] , цим дорученням уповноважила [PERSON] , продати за ціну та на умовах по її розсуду, належний їй на праві власності житловий будинок (частина будинку, квартира), а також виконувати всі інші операції, подавати заяви, підписувати договір купівлі- продажу будинку (квартири), одержати гроші за будинок (квартиру), а також виконувати всі інші дії, що пов`язані з цим дорученням. Доручення видане строком на 3 роки і дійсне до 15.10.2001. [PERSON] мала право на продаж частини будинку, яка належала [PERSON] , але станом на 01.10.2005, тобто на момент отримання коштів від [PERSON] за продаж частини вказаного будинку, доручення від 15.01.1998 вже було недійсне, тому вона постійно і відкладала посвідчення договору купівлі продажу. Від сусідів позивачка дізналася про те, що [PERSON] в 1998 році терміново виїжджала до Ізраїлю, їй необхідно було продати належну частку будинку, тому [PERSON] , яка перебувала в дружніх відносинах із [PERSON] заплатила останній дві тисячі доларів США, а [PERSON] [PERSON] надала їй доручення для подальшого продажу будинку і отримання [PERSON] коштів, які вона сплатила власниці. Незважаючи на те, що позивачка дізналася про власника частини будинку, за яку вона заплатила [PERSON] кошти, [PERSON] продовжувала відкрито і безперервно користуватися житлом, оскільки вона вклала кошти в його ремонт і іншого даху над головою не мала, тому продовжує проживати і користуватися частиною будинку і по даний час. Отже [PERSON] добросовісно, відкрито і безперервно володіє і користується частиною житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , протягом 20- ти років, але не може розпорядитися цим майном на власний розсуд, не може оформити з ПАТ «Черкасиобленерго» договір про користування електричною енергією, із ТОВ «Газорозподільчі мережі України» договір про розподіл природного газу, оскільки не є власником житла. Позивачка не може зареєструвати право власності на частину будинку, оскільки [PERSON] , зі слів сусідів, у 1998 році виїхала в Ізраїль і після того ніколи не поверталася до свого житла, і судячи із її віку (орієнтовно 1919 -1920 року народження) можливо є померлою на теперішній час. Позивачка вважає, що добросовісно заволоділа нерухомим майном, - частиною житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , оскільки розрахувалася із [PERSON] за її придбання, однак їй не було відомо, що право власності на вказану частину будинку належало [PERSON] а не [PERSON] . Частиною будинку позивачка користується із 2005 року, провела в ньому ремонт, дбає про благоустрій садиби. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач та представник позивача до суду з`явилися, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява, у якій міститься прохання слухати справу без участі представника відповідача, у вирішенні позовних вимог покладаються на розсуд суду. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] надійшла заява, в якій міститься прохання слухати справу без її участі, вказала, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області 05.02.2025 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, а також задоволено клопотання про витребування доказів. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області 04.03.2025 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Мотивувальна частина. Фактичні обставини, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне. Згідно копії розписки від 01.10.2005, [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , отримала від [PERSON] , [INFO] , кошти в сумі одинадцять тисяч гривень за продаж частини будинку, який розміщено по [ADDRESS] . (а.с.26). Згідно підтвердження голови вуличного комітету вул. Володимира Вернадського, м.Шпола, Черкаська область, [PERSON] , від 04.10.2025, підпис якого стверджений заступником міського голови Шполянської міської ради ОТГ Курінною О.М., підтверджено, що власником частини житлового будинку [ADDRESS] , є [PERSON] , яка у 1998 році виїхала в Ізраїль. [PERSON] продала свою частку житлового будинку [PERSON] та дала на її ім`я доручення для переоформлення частини будинку. Однак в 2005 році [PERSON] продала належну [PERSON] частину будинку [PERSON] . [PERSON] протягом двадцяти років відкрито і добросовісно володіє і користується частиною будинку. З 2005 року вона провела ремонт в будинку, постійно проживає в ньому, постійно дбає про благоустрій садиби, вчасно сплачує комунальні послуги, нарікань від сусідів не надходило (а.с.27). За даними копії доручення серія НВ 0389080 від 15.01.1998, яке зареєстроване в реєстрі за № 64, посвідчене державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори Курінним В.В., [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , цим дорученням уповноважила гр. [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] продати за ціну та на умовах по її розсуду належний на праві власності житловий будинок (частина будинку, квартири), який знаходиться в [ADDRESS] . Для цього надала їй право одержувати необхідні довідки, та інші документи, робити від її імені всі операції, подавати заяви, підписувати договір купівлі продажі будинку (квартири), одержати гроші за будинок (квартиру), а також виконувати всі інші дії, що пов`язані з цим дорученням. Доручення видано строком на три роки і дійсне по 15 січня 2001 року (а.с.28). [PERSON] померла [INFO] у віці 81 років, про що 01.10.2010 року складено відповідний актовий запис №248, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] виданого 01.12.2010 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області (а.с.29). Відповідно до копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] виготовлений Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації, інвентаризаційна справа № 2614, реєстровий номер 3-676, станом на 27.02.1998 підтверджується наявність житлового будинку площею 53,1 кв.м., житловою площею 32,4 кв.м. Відповідно до характеристик будинку, житловий будинок позначений літерою А, веранда позначена літерою а, сарай позначений літерою Б, погреб позначений літерою п/д 1, п/д 2; убиральня позначена літерою в, колодязь позначений літерою К, огорожа позначена - №1. Власником частини домоволодіння [ADDRESS] записана [PERSON] . (а.с. 30-48). За даними договору про надання населенню послуг з водопостачання від 01.10.2005, який було укладено між КП «Шполянське підприємство теплових мереж» (Виконавець) та співвласники житла: [PERSON] , квартиранти: [PERSON] , [PERSON] (Споживач), виконавець зобов`язується надавати споживачеві наймачеві (власнику) квартири (приватного будинку) та членам його сім`ї послуги з водопостачання, а також іншим особам , які фактично проживають у квартирі, а споживач зобов`язується своєчасно здійснювати оплату за спожиту воду на умовах договору. Адресою споживача вказано [ADDRESS] . (а.с.49-50). Відповідно до копії договору про надання послуг з водопостачання від 16.11.2007, який було укладено між КП «Комунальник-сервіс» (Виконавець) та наймачем: [PERSON] , (Споживач), власник [PERSON] , виконавець зобов`язується надавати споживачеві згідно графіка та відповідно до якості послуги з водопостачання та водовідведення, а споживач зобов`язується вчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Адресою споживача вказано [ADDRESS] . (а.с.51-52). За [PERSON] визнано право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Шпола, Черкаської області, в тому числі на 3/10 частини будинковолодіння розташованого в [ADDRESS] на підставі рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 16.08.2021 у справі №2-914/11 (а.с.83-85). Відповідно до копії витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №31336740 від 16.09.2011, виданого Шполянським виробничим підрозділом Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, за [PERSON] зареєстровано на праві приватної спільної часткової власності 3/10 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , номер запису: 5, в книзі №1. Підстава виникнення права власності рішення суду б/н 16.08.2011 /Шполянський районний суд Черкаської області. (а.с.86). За даними довідки комунального підприємства Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації Шполянський відділок від 07.08.2025 №294, станом на 01.01.2013 право власності на домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано у Шполянському виробничому відділку КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» в кн.3, реєстровий №676 за: [PERSON] частка 1/2, на підставі договору купівлі продажу, виданого Шполянською державною нотаріальною конторою 01.04.1952 року №1200; [PERSON] частка 1/8, на підставі договору купівлі продажу, виданого Шполянською державною нотаріальною конторою 21.06.1991 року №1269; [PERSON] частка 1/8, на підставі свідоцтва про право власності, виданого Шполянською державною нотаріальною конторою 16.04.1991 року №651; [PERSON] частка 1/4, на підставі договору купівлі продажу, виданого Шполянською державною нотаріальною конторою 26.07.1977 року №1198. (а.с.89). Відповідно до довідки комунального підприємства Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації Шполянський відділок від 07.08.2025 №294о, інвентаризація житлового будинку садибного типу №24 за адресою: [ADDRESS] , станом на 27.02.1998 встановлено: Житловий будинок з прибудовами літери по плану А, а, а1,а2; сарай літера Б;, сарай літера Б1; сарай - літера Б2; п/д погріб; п/д 1 погріб; п/д 2 погріб; вбиральня літера в; вбиральня літера в1; колодязь літера К; горожа - №1. (а.с.90). За змістом висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки наданої ТОВ «Земельне бюро», дата оцінки 22.12.2025 року, назва об`єкта оцінки житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 115,1 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ринкова вартість частки становить 299 260,00 грн. (а.с. 91-116). Відповідно до листа Головного управління ДПС у Черкаській області від 16.02.2026 №1246/26-Вх, станом на 10.02.2026 за даними, вказаними в Ухвалі на фізичну особу, а саме [PERSON] (орієнтовно 1919-1920 р.н.), жительку [ADDRESS] в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків (далі ДРФО) та окремому реєстрі ДРФО не знайдено. (а.с.173). Відповідно до листа Управління обслуговування громадян відділу обслуговування громадян №9 (сервісний центр) від 20.02.2026 № 2300-0213-7/13664, зазначено, що [PERSON] (орієнтовно 1919-1920 року народження) станом на 20.02.2026 на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області не перебуває та не перебувала. (а.с. 174). [PERSON] в судовому засіданні допитана як свідок, повідомила, що відповідач добросовісно володіє майном з 2005 року. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Згідно ч.1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. За змістом ч.1 ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1, 2 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Вимогами ч.1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. За змістом ч.4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статті 41, 47 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч.1 ст. 51 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Судом встановлено, що 01.10.2005 [PERSON] , [INFO] , написала боргову розписку, в якій зазначила, що отримала від [PERSON] , [INFO] , кошти в сумі одинадцяти тисяч гривень за продаж частини будинку, який розташований по [ADDRESS] . (а.с.26). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 01.12.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області. (а.с.29). Станом на 01.01.2013 право власності на домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано у Шполянському виробничому відділку КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» в кн.3, реєстровий №676 за: [PERSON] частка 1/2, на підставі договору купівлі продажу, виданого Шполянською державною нотаріальною конторою 01.04.1952 року №1200; [PERSON] частка 1/8, на підставі договору купівлі продажу, виданого Шполянською державною нотаріальною конторою 21.06.1991 року №1269; [PERSON] частка 1/8, на підставі свідоцтва про право власності, виданого Шполянською державною нотаріальною конторою 16.04.1991 року №651; [PERSON] частка 1/4, на підставі договору купівлі продажу, виданого Шполянською державною нотаріальною конторою 26.07.1977 року №1198, що підтверджується довідкою комунального підприємства Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації Шполянський відділок від 07.08.2025 №294. (а.с.89). Статтею 655 ЦК України в редакції станом на 29.09.2005, яка була чинною на дату написання боргової розписки від імені [PERSON] , тобто на 01.10.2005, передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями (ст. 381 ЦК України). Відповідно до п.п. 14.1.129.1 п.14.1 ст. 14 ПК України об`єкти житлової нерухомості - будівлі, зареєстровані згідно із законодавством як об`єкти житлової нерухомості, дачні та садові будинки. Будівлі, зареєстровані згідно із законодавством як об`єкти житлової нерухомості, а також їх складові частини, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, зокрема, включають: а) житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житлові будинки поділяються на житлові будинки садибного типу та житлові будинки квартирного типу різної поверховості. Житловий будинок садибного типу - житловий будинок, розташований на окремій земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень (передпокій, кухня, коридор, веранда, вбиральня, комора, приміщення для автономної системи опалення, пральня тощо); б) прибудова до житлового будинку - частина будинку, розташована поза контуром його капітальних зовнішніх стін, і яка має з основною частиною будинку одну (або більше) спільну капітальну стіну. Згідно ст. 54 Закону України «Про нотаріат» в редакції від 29.09.2005, яка була чинною на дату написання боргової розписки від імені [PERSON] , тобто на 01.10.2005, нотаріуси посвідчують правочини, які згідно із законом підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений. Нотаріус при вчиненні нотаріальної дії перевіряє, чи відповідає зміст посвідчуваного ним правочину вимогам закону і дійсним намірам сторін. Вимогами ч. 1 ст. 55 Закону України «Про нотаріат» договори про відчуження та заставу майна, крім випадків, встановлених статтею 38 Закону України "Про іпотеку", посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється, або за наявності державної реєстрації права власності на таке майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У разі застави майбутнього майна або створення забезпечувального обтяження в майбутньому майні нотаріусу надаються документи, що підтверджують наявність прав на набуття такого майна у власність у майбутньому. Згідно із п.1,2 ч.3 ст.3. Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. [PERSON] , 15.01.1998 року дорученням серія НВ 0389080, яке зареєстроване в реєстрі за № 64, посвідчене державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори Курінним В.В., уповноважила гр. [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] продати за ціну та на умовах по її розсуду належний на праві власності житловий будинок (частина будинку, квартири), який знаходиться в [ADDRESS] . Для цього надала право [PERSON] право одержувати необхідні довідки, та інші документи, робити від імені [PERSON] всі операції, подавати заяви, підписувати договір купівлі продажі будинку (квартири), одержати гроші за будинок (квартиру), а також виконувати всі інші дії, що пов`язані з цим дорученням. Доручення видано строком на три роки і дійсне по 15 січня 2001 року. (а.с.28). Тобто, станом на 01.10.2005, [PERSON] не мала права вчиняти будь які дії щодо майна, яка належало на праві власності [PERSON] . Враховуючи вимоги чинного законодавства, та встановлені обставини справи суд уважає, що між сторонами: [PERSON] та [PERSON] не було укладено договору купівлі продажу щодо нерухомого майна, а саме: частини житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , яка на праві власності належить [PERSON] . [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , що випливає із письмового підтвердження голови вуличного комітету вул. Володимира Вернадського, м.Шпола з 2005 року. (а.с.27). Матеріалами справи підтверджується, що сторонами були фактично виконані умови договору купівлі-продажу житлового будинку, що виразилися у передачі коштів за будинок та передання будинку для користування, проте сторонами не було дотримано форми договору. Крім того, позивач користувалася послугами централізованого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , яке їй було надано КП «Шполянське підприємство теплових мереж», що підтверджується копією договору про надання населенню послуг водопостачання від 01.10.2005. Також користувалася послугами водопостачання, які були надані КП «Комунальник Сервіс», згідно договору про надання послуг з водопостачання від 16.11.2007, що підтверджується копією договору про надання послуг з водопостачання. (а.с.49-52). Користування послугами з водокористування підтверджується також копіями рахунків за водопостачання КП «Комунальник Сервіс». (а.с. 53- 57, 59). Позивач також здійснювала оплату за спожиту електричну енергію, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями рахунків (а.с.58, 63, 68, 71, 74,77, 80). Також позивач сплачувала кошти за спожитий газ, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією рахунків за спожитий газ. (а.с. 70, 73, 76, 79, 82). Отже, суд вважає, доведеним, що позивач, безперервно, відкрито володіє та користується майном впродовж 20 років. Тобто позивач, як фактичний володілець поводилася з майном так само, як поводився б з ним власник. Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності. Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном. Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного законодавства і цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення добросовісність поведінки заявника на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду у справі № 206/1441/17 від 03.04.2019. Подібний висновок міститься у рішенні Верховного Суду, справі № 703/6177/15-ц від 06 червня 2018 року. Встановлені у справі обставини свідчать про те, що позивач на момент початку володіння майном, була цілком і повністю обізнана відносно того, що власником частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на яку вона просить визнати право власності за набувальною давністю, була [PERSON] , адже у договорах на водопостачання за 01.10.2005 і 16.11.2007, [PERSON] була вписана у графі (Прізвища І та П, наймача (власника) квартири, та членів його родини. Крім того, із врахуванням позиції Верховного суду України приведеної в (Листі Верховного суду України «[PERSON] деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» від 01 липня 2013 року) вбачається, що сам факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності. Існування норми, що передбачена ст. 344 ЦК, засновується на тому факті, що тривале невикористання майна його попереднім власником та відсутність зацікавленості в нього вважати це майно своїм, відшукувати річ означає відмову власника від свого майна, і, відповідно, кореспондуюче право іншої особи його набути. У той же час факт добросовісного володіння не оспорювався відповідачем. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту смерті [PERSON] , та місця її перебування. Доказів звернення відповідача до суду зі позовом про визнання спадщини відумерлою, також немає. Суд вважає, що відмова в задоволенні позовних вимог позбавить права позивача захистити свої інтереси, оскільки іншим шляхом ніж звернення до суду, вирішити питання щодо захисту прав позивача не вбачається можливим. Отже, позовні вимоги потрібно задовольнити. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить залишити судові витрати на своєму рахунку. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи викладене та

Outcome: approved