Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

У червні 2025 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог було зазначено про те, що 09.01.2024 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено додатковий договір №001/22-Тз/ЦЗ-24 до договору добровільного страхування наземного транспорту №001/22-Тз/ЦЗ від 11.01.2022, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Hyundai Santa FE», державний номерний знак [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 07.07.2024 року у м.Київ по вул.Алішера Навої, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai Santa FE», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та електросамоката «Liviae V4 Pro», під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм електросамоката «Liviae V4 Pro» [PERSON] , що підтверджується постановою Дніпровського районного суду м.Києва по справі №755/12364/24 від 31.07.2024 року. Внаслідок даної ДТП транспортному засобу «Hyundai Santa FE», державний номерний знак [NUMBER] спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток. Згідно Рахунку на оплату №НК895 від 09.07.2024 року наданого ТОВ «БОГДАН АВТО» вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Hyundai Santa FE», державний номерний знак [NUMBER] , склала 65 714,22 грн. Умовами додаткового договору №001/22-Тз/ЦЗ-24 від 09.01.2024 передбачено, що франшиза при страхового випадку становить 05,% від загальної страхової суми. Таким чином, відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило страхове відшкодування у розмірі 58 464,22 грн. Станом да дату ДТП цивільно-правова відповідальність власника електросамоката «Liviae V4 Pro» не була застрахована у зв`язку із чим позивач має право зворотної вимоги до відповідача. З метою досудового врегулювання спору, 25.07.2024 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надіслало на поштову адресу відповідача, досудову вимогу, однак останнім дана вимога, була проігнорована та залишена поза увагою. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] 58 464,22 грн. та судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 08.07.2025 справу передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Солонянського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Ухвалою судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2025 справу передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справу 27.10.2025 передано для розгляду судді Алєксєєнку А.Б. Ухвалою судді від 28.10.2025 було відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи. 25.11.2025 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому посилаючись на необґрунтованість та недоведеність позовних вимог просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з урахуванням наступного. Так, представник відповідача вважає, що заявлений до стягнення розмір матеріальних збитків не доведений належними та допустимими доказами, зокрема позивачем не додано до позовної заяви доказів на підтвердження вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Hyundai Santa FE», державний номерний знак [NUMBER] , розрахованого у порядку, встановленому законодавством з урахуванням функціонального зносу КТЗ, коефіцієнту ринку регіону, зокрема звіту або висновку експерта про оцінку КТЗ. Зауважує, що у справі відсутня будь-яка інформація щодо фактичного стану транспортного засобу та не доведено факт проведення ремонтних робіт автомобіля. При цьому, рахунок на оплату №НК895 від 09.07.2024 доданий до позову. Був здійсний до сплати до 12.07.2024 в той час як платіжна інструкція кредитного переказу коштів №34055968, за якою було здійснено переказ коштів на рахунок ТОВ БОГДАН АВТО від 16.07.2024 року. Разом з цим, з долучених до Акту огляду фото-копій пошкодженого транспортного засобу вбачається несуттєвий характер пошкоджень, який не сумісний і сумою страхового відшкодування. Крім цього, за умова Договору добровільного страхування наземного транспорту №001/22-Тз/ЦЗ від 11.01.2022 «All risks» при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (кошторису збитків). Разом з цим, наданий позивачем розрахунок страхового відшкодування від 10.07.2024 не містить конкретних товарів і послуг, які були/будуть надані та за своєю суттю не є кошторисом збитків, який має бути складений страховиком на виконання умов Договору. За вказаних обставин вважає, що позивачем необґрунтовано завищено розмір страхового відшкодування який у декілька разів перевищує розмір збитків. Також позивачем не надано жодних доказів на підтвердження заявлених до стягнення витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 10 000,00 грн. та правничої допомоги у розмірі 10 000,00 грн. 02.12.2025 через систему «Електронний суд» представником позивача подані додаткові пояснення у справі у яких не погоджуючись із запереченнями викладеними у відзиві на позовну заяву зазначив, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ визначається, виходячи з реальної вартості ремонту, необхідного для відновлення транспортного засобу, що вказується у рахунку або акті виконаних робіт, які складаються СТО, іншими суб`єктами, які здійснюють ремонт автомобілів. Приписами ст.108 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому, фактичні витрати підтверджуються платіжним документом, у даній справі це платіжне доручення №34055968 від 16.07.2024 року. Також зауважує, що думка відповідача щодо завищення розміру страхового відшкодування належним чином не аргументована враховуючи те, що у наданому до позовної заяви розрахунку страхового відшкодування міститься інформація, на підставі якого документу здійснюється страхове відшкодування, а в рахунку СТО міститься перелік всіх робіт та послуг необхідних для відновлення автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП. З урахуванням викладеного вважає, що позовні вимоги ПрАТ «СК Арсенал Страхування» є об`єктивними, законними та документально підтвердженими та просить їх задовольнити у повному обсязі. 15.12.2025 до суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача у яких зазначено про те, що відповідач не погоджується із твердженнями зазначеними у додаткових поясненнях позивача оскільки вважає, що позивач застосовує положення ст.1166 ЦК вибірково не враховуючи того, що витрати, які потерпілий поніс або повинен буде понести підлягають доказуванню. Разом з цим, розрахунок СТО на який посилається позивач не є первинним бухгалтерським документом, не підтверджує реальність витрат та не свідчить про те, що конкретні роботи дійсно були проведені. Зазначає, що у даному випадку належним та допустим доказом є звіт про оцінку майна враховуючи те, що проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках встановлених законом. Вважає, що позивач, посилаючись на право суброгації, не доводить факт того, що ремонт був проведений, він був проведений в обсязі, який заявлено та що реальні збитки співпадають з розрахунком СТО. В свою чергу, факт виплати страховиком коштів не доводить фактичного відновлення транспортного засобу, в той час коли саме на позивача покладено обов`язок доказування. Також, 15.12.2025 представником відповідача подано клопотання про стягнення витрат на правову допомогу. 16.12.2025 через систему «Електронний суд» до суду надійшли заперечення представника позивача на клопотання про стягнення витрат на правову допомогу. 31.12.2025 до суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача на заперечення на клопотання про стягнення витрат на правову допомогу. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, будучі належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим у судове засідання з`явився його представник, який заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 07.07.2024 о 18 год. 15 хв. в м.Києві, проспект Алішера Навої сталася дорожньо-транспортна пригода за участю «Hyundai Santa FE», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та електросамоката «Liviae V4 Pro», під керуванням [PERSON] у результаті порушення останнім п.11.13 Правил дорожнього руху України. Постановою Дніпровського районного суду м.Києва у справі №755/12364/24 від 31.07.2024 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 07.07.2024 року, є встановленим та не підлягає доказуванню. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Hyundai Santa FE», державний номерний знак [NUMBER] , спричинені механічні пошкодження. Власником транспортного засобу «Hyundai Santa FE», державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Hyundai Santa FE», державний номерний знак [NUMBER] був застрахований на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №001/22-Тз/ЦЗ від 11.01.2022 та додаткового договору №001/22-Тз/ЦЗ-24 від 09.01.2024 року до Договору добровільного страхування наземного транспорту №001/22-Тз/ЦЗ від 11.01.2022, укладених між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] . 09.07.2024 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу. Як вбачається з матеріалів справи, на момент настання ДТП, цивільно-правова відповідальність власника електросамокату «Liviae V4 Pro» власником якого є [PERSON] , не була застрахована відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно рахунку на оплату №НК895 від 09.07.2024 року ТОВ «БОГДАН АВТО» вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 65 714,22 грн. Відповідно до п.12.2 Додаткового договору №001/22-ТЗ/ЦЗ-24 від 09.01.2024 до Договору добровільного страхування наземного транспорту від 001/22-Тз/ЦЗ від 11.01.2022 франшиза при страховому випадку «Збитки внаслідок ДТП» становить 05,% від загальної страхової суми згідно з п.10.1 Договору. Згідно страхового акту №006.01218024-1 від 15.07.2024 року складеного ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Santa FE», державний номерний знак [NUMBER] становить 58 464,22 грн. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.03.2023 у справі 127/5920/22 використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна. Для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має. Частиною ст.1188 ЦК України, регламентовано, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з приписами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На час виникнення спірних правовідносин у цій справі відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентувалися Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-ІУ. Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961 - IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно із п.22.1 ст.22 Закону № 1961-ІV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплачено страхове відшкодування на підставі рахунку на оплату ТОВ «БОГДАН АВТО» №НК895 від 09.07.2024 у розмірі 58 464,22 грн., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №34055968 від 16.07.2024 року. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача, посилається на те, що позивачем не підтвердження фактичного розміру відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Hyundai Santa FE», державний номерний знак [NUMBER] , не надано звіту про оцінку вартості розміру матеріальних збитків з урахуванням коефіцієнту функціонального зносу КТЗ та доказів фактичного проведення ремонтних робіт даного автомобіля та того, що цей ремонт фактично було здійснено, проте, суд критично ставиться до даних тверджень, оскільки враховуючи вище наведені приписи законодавства до позивача перейшло право вимоги в межах фактичних витрат по виплаті страхового відшкодування, внаслідок ДТП, які в свою чергу підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, зокрема, Актом огляду транспортного засобу (дефективна відомість) від 29.07.2024 року, розрахунком страхового відшкодування, страховим актом №006.01218024-1 від 15.07.2024 року, рахунком на оплату №НК895 від 09.07.2024 та платіжною інструкцією №34055968 від 16.07.2024. В свою чергу, у наданому розрахунку ТОВ «БОГДАН АВТО» наведено перелік деталей, робіт та послуг, які необхідні для відновлювального ремонту автомобіля та їх вартість. Крім того, у разі незгоди з наданим позивачем рахунком, відповідач міг скористатися своїм правом та заявити клопотання про проведення експертного дослідження транспортного засобу, проте клопотання про проведення експертизи стороною відповідача не заявлялося. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Поняття збитків визначено статтею 22 ЦК України. Так, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому. Наведене узгоджується із правовим висновком, сформованим Верховним судом у постанові від 30.10.2019 року у справі №753/19288/14-ц. Таким чином, оскільки, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало шкоду, заподіяну з вини відповідача, тобто виконав умови за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, позивач набув право зворотної вимоги до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування. При цьому суд не надає оцінку запереченням представника відповідача викладених у відзиві на позовну заяву щодо розміру витрат на проведення експертного дослідження та стягнення витрат на правничу допомогу оскільки зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем у відповідності до п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, проте до стягнення вказані витрати позивачем не заявлялись. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 3 028,00 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved