Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

ТОВ «Новий Колектор» звернулось до Виноградівського районного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 26 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» укладено договір факторингу № УКФ-261224-2, за яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 1013-8413 від 03.01.2022 на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким являється [PERSON] . Позивачем на фінансовий номер телефону відповідача [PERSON] , а саме [NUMBER], було направлено СМС- повідомлення наступного змісту: «Укладено Договір факторингу № УКФ-261224-2 від 26.12.2024р. Проведено відступлення права вимоги за кредитним договором 1013-8413 від 03.01.2022. Ваш новий кредитор ТОВ "НОВИЙ КОЛЕКТОР": 43170298; 01133; м. Київ; вул. Алмазова Генерала; буд.13; оф.601;0-800-20-33 20;Info@newcollector.com.ua; http://newcollector.com.ua/"; сплачувати необхідно в ТОВ«НОВИЙ КОЛЕКТОР». Між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», правонаступником якого є ТОВ «Новий колектор» та [PERSON] 03.01.2022 року укладено Кредитний договір № 1013-8413. За умовами кредитного договору відповідачу надано кредит у розмірі 5000,00 грн, що підтверджується довідкою про перерахування коштів від 03.01.2022 року. Представник позивача зазначає, що Кредитором виконано свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. В свою чергу відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, що підтверджується розрахунком за договором № 1013-8413 від 03.01.2022, у зв`язку з чим станом на 19.11.2025 утворилась заборгованість у розмірі 35850,00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 5000,00 грн та за відсотками 30850,00 грн, чим порушуються права та інтереси позивача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак, у позовній заяві просить суд провести розгляд справи за його відсутності представника позивача та щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився повторно, Відзив у визначений судом строк не подав, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та постановив заочне рішення. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, 26 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» укладено договір факторингу № УКФ-261224-2, за яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 1013-8413 від 03.01.2022 на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким являється [PERSON] . Позивачем на фінансовий номер телефону відповідача [PERSON] , а саме [NUMBER], було направлено СМС- повідомлення наступного змісту: «Укладено Договір факторингу № УКФ-261224-2 від 26.12.2024р. Проведено відступлення права вимоги за кредитним договором 1013-8413 від 03.01.2022. Ваш новий кредитор ТОВ "НОВИЙ КОЛЕКТОР": 43170298; 01133; м. Київ; вул. Алмазова Генерала; буд.13; оф.601;0-800-20-33 20;Info@newcollector.com.ua; http://newcollector.com.ua/"; сплачувати необхідно в ТОВ«НОВИЙ КОЛЕКТОР». Між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», правонаступником якого є ТОВ «Новий колектор» та [PERSON] 03.01.2022 року укладено Кредитний договір № 1013-8413. За умовами кредитного договору відповідачу надано кредит у розмірі 5000,00 грн, що підтверджується довідкою про перерахування коштів від 03.01.2022 року. Згідно з п. 1 за цим Договором кредитодавець зобов`язується відкрити Кредитну лінію для Позичальника шляхом надання грошових коштів Позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування Кредитом. Тип Кредиту кредитна лінія. Пунктом 2 Кредитного договору № 1013-8413встановлено, що заявлений строк користування Кредитом складає 11 календарних днів з дня отримання Кредиту. Заявлений строк це обраний Позичальником в момент укладання цього Договору строк користування Кредитом протягом якого може бути використано право користування Кредитом за Пільговою та/або Зниженою процентною ставкою. Розмір процентів за користування Кредитом: 2% від непогашеної суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. Проценти за користування Кредитом нараховуються з першого дня перерахування Позичальнику Кредиту до моменту повернення Кредиту Кредитодавцю шляхом перерахування Кредиту на рахунок Кредитодавця, вказаний у цьому Договорі. Згідно п. 3.2 Договору № 1013-8413 визначено, що сума кредиту на дату укладення Договору складає: 5000,00 грн. Представник позивача зазначає, що Кредитором виконано свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, що підтверджується розрахунком за договором № 1013-8413від 03.01.2022, у зв`язку з чим станом на 19.11.2025 утворилась заборгованість у розмірі 35850,00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 5000,00 грн та за відсотками 30850,00 грн, чим порушуються права та інтереси позивача. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов такого висновку. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вбачається з матеріалів справи між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», правонаступником якого є ТОВ «Новий колектор» та [PERSON] 03.01.2022 укладено Кредитний договір № 1013-8413, відповідно до умов якого Позичальнику надано кредит у розмірі 5000,00 грн шляхом підписання Заявки, пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та Паспорт споживчого кредиту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до положень частини 1статті 1049ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1ст. 611 ЦК України). Відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно з ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Так, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Новий колектор» свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кошти у визначеному в договорі розмірі. При цьому, з позовної заяви судом встановлено, що 26 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» укладено договір факторингу № УКФ-261224-2, за яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 1013-8413 від 03.01.2022 на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким являється [PERSON] . Так, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України та ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516ЦК України. При цьому, всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ТОВ «Новий колектор» останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «Новий колектор», ні на рахунок попереднього кредитора. Так, розрахунком заборгованості підтверджується, що у відповідача наявна заборгованість в розмірі 35850,00 гривень. Будь-яких відомостей та доказів на спростування наявної заборгованості чи наявності такої в іншому розмірі матеріали справи не містять. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, відтак новий кредитор має право вимагати його виконання, що свідчить про порушення його прав. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість ні позивачу, ні попередньому кредитору в добровільному порядку не погасив, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Крім того, враховуючи висновок суду про задоволення позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved