Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

26.12.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання кредиту № 467500-КС-005 від 17.05.2025р., у розмірі 14 233 грн. 62 коп., що складається з: 6 230 грн. 31 коп. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 8 003 грн. 31 коп. - суми прострочених платежів по процентах. Позов обґрунтований тим, що ТОВ "Бізнес позика" 17.05.2024р. направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 467500-кс-005 про надання кредиту. 17.05.2024р. [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 467500-кс-005 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Позивачем направлено відповідачу, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0300, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином вказаної дати між сторонами було укладено Договір № 467500-кс-005 про надання кредиту, за умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 7 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Процентна ставка - 1,16272505 %. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, а тому станом на 01.12.2025р. його заборгованість за Договором № 467500-кс-005 про надання кредиту становить 14 233 грн. 62 коп. та складається з: 6 230 грн. 0031 коп. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 8 003 грн. 31 коп. - суми прострочених платежів по процентах. За такого позивач просив стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі. Представниця позивача Мишевська Н.М. в судове засідання 06.03.2026р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у прохальній частині позовної заяви просила розглядати справу у відсутність представника позивача. Відповідач в судове засідання призначене на 06.03.2026р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації місця проживання поштовим зв`язком рекомендованим листом. Водночас 04.03.2026р. подав заяву, у якій просив провести підготовче засідання без його участі, позовні вимоги не підтримав, бо вважає розмір нарахованих відсотків неспіврозмірним з сумою основного боргу. Їх нарахування перевищує тіло кредиту, що порушує принцип розумності та справедливості, передбачені цивільним законодавством України. Просив суд перевірити правильність розрахунків та зменшити нараховані відсотки. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. 17.05.2024р. ТОВ "Бізнес позика" у "Пропозиції укласти договір (оферта) № 467500-кс-005 про надання кредиту" запропонувало [PERSON] укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, у порядку визначеному Законом України "Про електронну комерцію" 17.05.2024р. [PERSON] надав товариству "Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір № 467500-кс-005 про надання кредиту", в якій повністю, безумовно прийняв та акцептував умови наданої товариством Пропозиції (оферти) укласти Договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, у порядку визначеному Законом України "Про електронну комерцію". 17.05.2024р. між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] укладено договір № 467500-кс-005 про надання кредиту (споживчий кредит, електронна форма) (далі - кредитний договір), за умовами якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 7 000 грн. 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити плату за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів. Тип кредиту - кредит, строк кредиту - 16 тижнів; з стандартною процентною ставкою день 1,50000000 та зниженою процентною ставкою в день 1,16272505. Строк дії договору до 06.09.2024р. Дата повернення кредиту 06.09.2024р. Орієнтовна загальна вартість кредиту 16 135 грн. 33 коп. та орієнтовна реальна річна процентна ставка 23560,70%. Загальні витрати за кредитом - 9 135 грн. 33 коп. Комісія за надання кредиту - 1 050 грн., нараховується одноразово при наданні кредиту. Денна процентна ставка 1,15%. Протягом строку кредитування процентна ставка нараховується за ставкою вказаною у п.2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом з врахуванням дотримання графіку платежів. У разі якщо повернення заборгованості здійснюється згідно графіку, чи достроково, то проценти розраховуються за зниженою процентною ставкою. В іншому випадку, чи за наявності прострочки, умови щодо нарахування процентів за зниженою процентною ставкою не застосовуються, та проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою, з 8 календарного дня від прострочення платежу. У п. 3.2.3 кредитного договору наведений графік платежів, у якому визначено період кредитування з 31.05.2024р. до 06.09.2024р., та суму кредиту 7 000 грн., процентів 6 670 грн., а також комісію у загальному розмірі 1 000 грн. Укладаючи цей договір, позичальник, у п. 7.4.4, підтвердив, що він ознайомився з Договором про надання кредиту та Правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм та зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватися. Та в п. 7.3.1 договору позичальник підтвердив, що до укладення Договору отримав від кредитодавця інформацію та документи, надання яких передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування", умови договору та Правила, що розміщені на сайті кредитодавця. Візуальною формою послідовності дій Клієнта - [PERSON] (дані про якого містять: РНОКПП - [NUMBER] , номер мобільного телефону - [NUMBER] ) підтверджується послідовність дій товариства та клієнта в ІТС: початок входу шляхом використання мобільного телефону для ідентифікації в ІТС та входження в особистий кабінет (17.05.2024р. о 17:24:38), перевірки Товариством статусу клієнта (17.05.2024р. о 17:24:39), надання клієнтом необхідної інформації для формування Товариством належної пропозиції клієнту (17.05.2024р. о 17:33:19), надання паспорту споживчого кредиту (17.05.2024р. о 17:33:20), ознайомлення та підписання клієнтом одноразовим ідентифікатором UA-1834 паспорта споживчого кредиту (17.05.2024р. о 17:35:01), направлення клієнту оферти, яка містить істотні умови договору (17.05.2024р. о 17:35:19), запит на формування одноразового ідентифікатора для підписання договору UA-0300 та направлення в смс-повідомленні на номер клієнта одноразового ідентифікатора для підписання договору (17.05.2024р. о 17:40:51), акцептування клієнтом умов оферти шляхом надсилання товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатора UA-0300 (17.05.2024р. о 17:42:21); підписання договору товариством (17.05.2024р. о 17:42:00), формування інформаційного повідомлення про успішне підписання договору (17.05.2024р. о 17:42:29), відправлення документів (договору та Правил кредитування) клієнту на вказану ним електронну пошту (17.05.2024р. о 17:42:31), відображення документів у особистому кабінеті, що включає розміщення в особистому кабінеті клієнта підписаного договору, Правил кредитування в цілодобовому онлайн доступі (17.05.2024р. о 17:42:34). У довідці ТОВ "ПрофітГід" останнє підтвердило успішність переказу грошових коштів на рахунок отримувача: платник ТОВ «Бізнес позика»; дата та час - 17.05.2024р. о 17:42; сума переказу - 7 000 грн.; картка отримувача № [NUMBER] , ПриватБанк; призначення платежу - перерахування коштів [PERSON] згідно кредитного договору № 467500-кс-005 від 17.05.2024р. Факт перерахування позичальнику коштів за кредитним договором підтверджується довідкою АТ КБ "ПриватБанк" від 30.12.2025р. та випискою по рахунку з 17.05.2024р. до 20.05.2024р., згідно яких [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] на яку 17.05.2024р. зараховано кошти в сумі 7 000 грн. З довідки про стан заборгованості станом на 05.12.2025р. та розрахунку заборгованості за кредитом у гривні станом на 05.12.2025р. вбачається, що у період з 17.05.2024р. до 06.09.2024р. у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 233 грн. 62 коп., з яких: 6 230 грн. 31 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту; 8 003 грн. 31 коп. - сума заборгованості по процентах (нараховані відповідачу в межах строку кредитування з 17.05.2024р. до 06.09.2024р. виходячи із зниженої та стандартної відсоткових ставок, та з врахуванням внесених відповідачем на погашення заборгованості коштів). Зокрема відповідачем вчинені погашення 03.06.2024р. у сумі 1 840 грн., з яких 1 220 грн. 85 коп. були зараховані на погашення відсотків та 619 грн. 15 коп. - на погашення частини одноразової комісії за надання кредиту (п. 2.5 договору - 1 050 грн.), та ним же 16.06.2024р. внесено кошти в сумі 1 846 грн. 26 коп., з яких 269 грн. 69 коп. зараховані на погашення тіла кредиту, 1 145 грн. 72 коп. - на погашення відсотків та 430 грн. 85 коп. - на погашення залишку одноразової комісії за надання кредиту (п. 2.5 договору - 1 050 грн.). Також 04.12.2024р. відповідач вніс кошти в сумі 500 грн., які були зараховані на погашення тіла кредиту. Доказів які б спростовували наданий позивачем розрахунок та доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань відповідачем суду не надано. Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідачки порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. У п.п. 5, 6, 12 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" №675-VІІІ від 03.09.2015р. зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір; Відповідно до ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що "принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс". Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача. Відповідач доказів, які б заперечували факт перерахування йому товариством кредитних коштів у погодженій умовами кредитного договору сумі, не надав, як і доказів повернення кредитору отриманих у кредит коштів у встановлені договором строки, процентів за користування ними. Він же, у поданій до суду заяві факт отримання таких не заперечував, свого розрахунку заборгованості не надав. Установлено, що кредитний договір між ТОВ "Бізнес позика" та відповідачем укладено в електронній формі та він підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Отже, між сторонами було укладено кредитний договір, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Згідно пункту 3.2.2 кредитного договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, внаслідок чого виникає прострочення по кредиту, та строк цього прострочення більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою (два відсотки в день), починаючи з восьмого календарного дня від дня простроченого платежу та до закінчення строку дії договору. Зі змісту укладеного сторонами кредитного договору вбачається, що сторони погодили знижену процентну ставку - 1,16272505% в день в разі погашення кредиту згідно з графіком та стандартну процентну ставку - 1,50000000% в день в разі прострочки по кредиту. З 17.05.2024р. до 05.07.2024р. відповідачу нараховувалася знижена процентна ставка, оскільки він виконував умови договору. З 06.07.2024р. до 06.09.2024р. йому нараховувалася стандартна процентна ставка, тому що він прострочив виконання зобов`язання. Оскільки відповідач не виконував належним чином умови договору, то у нього виник борг за відсотками у сумі 8 003 грн. 21 коп. Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення відсотків у повному обсязі. Діючими нормами цивільного законодавства не передбачена можливість суду у разі вирішення спору про стягнення заборгованості за кредитним договором зменшувати розмір визначених сторонами кредитного договору процентів річних, який сплачується позичальником за користування кредитними коштами в період строку кредитування. Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів, та правові підстави для нарахування відсотків, одноразової комісії за надання кредиту, що жодним чином не спростовано відповідачем, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved