Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

28.01.2026 представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, згідно з яким просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖДНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість у сумі 51808,02 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору. Вимоги за позовом вмотивовані тим, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитні договори: 16.03.2021 №2001838103101, за яким позичальнику надано кредит у сумі 20000,00 грн; 18.08.2021 №1001950997701, за яким позичальнику надано кредит у сумі 14000,00 грн. Однак відповідач, в порушення умов договорів, не сплатив своєчасно АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитними договорами, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 24.11.2025 за ним мається заборгованість: за кредитним договором від 16.03.2021 №2001838103101 в загальній сумі 31980,46 грн, з яких: 19989,47 грн - заборгованість за кредитом, 11990,99 грн - заборгованість за процентами; за кредитним договором від 18.08.2021 №1001950997701 в загальній сумі 19827,56 грн, з яких: 13408,58 грн - заборгованість за кредитом, 4,98 грн - заборгованість за процентами; 6414,00 грн - заборгованість за комісією, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. 04.02.2026 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві проси розглянути справу без участі представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву не скористався, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У даному випадку суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст. 128, ст. 130 ЦПК України для повідомлення відповідача про розгляд його справи, у зв`язку з чим вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідач повідомлений в установленому законом порядку. Приймаючи до уваги викладене, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Встановлено, що 16.03.2021 [PERSON] подав заяву №2001838103101 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого банк встановив на відкритий відповідачем картковий рахунок кредитний ліміт в сумі 20000,00 грн зі стандартною процентною ставкою 47,88% річних. Підписанням цієї заяви відповідач беззастережно підтверджує, що приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності) технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування та просить відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривнях, надати кредитну картку та встановити кредитний ліміт у вищевказаній сумі (а.с. 15 зворот). До укладення кредитного договору №2001838103101, 16.03.2021 [PERSON] підписано також Паспорт споживчого кредиту, в якому йому була надана інформація щодо умов кредитування (а.с. 16). Відповідно до договору №2001838103101 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту та випискою по особовому рахунку з 16.03.2021 по 24.11.2025 (а.с. 27, 32-33). З виписки по особовому рахунку з 16.03.2021 по 24.11.2025 вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та вносив кошти на погашення заборгованості, тобто своїми діями підтвердив свою згоду з умовами укладеного договору №2001838103101. 18.08.2021 [PERSON] подав заяву №1001950997701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві кредит в сумі 14000,00 грн на строк 24 місяці з процентною ставкою 0,01% річних та комісією за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%. Підписанням цієї заяви відповідач беззастережно підтверджує, що приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності) технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування (а.с. 13 зворот 15). До укладення кредитного договору №1001950997701, 18.08.2021 [PERSON] підписано також Паспорт споживчого кредиту, в якому йому була надана інформація щодо умов кредитування (а.с. 15). На підтвердження надання відповідачеві грошових коштів до матеріалів справи надана платіжна інструкція №TR.51542715.51559.8810 від 18.08.2021, згідно з якою [PERSON] було переховано грошові кошти в сумі 14000,00 грн по договору №1001950997701 від 18.08.2021 (а.с. 27 зворот). З виписки по особовому рахунку з 18.08.2021 по 24.11.2025 вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та вносив кошти на погашення заборгованості (а.с. 31). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з вимогами ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. В ч. 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). В ч. 1 ст. 1048 ЦК України зазначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Таким чином, заповненням заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Згідно з розрахунками заборгованості [PERSON] перед АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖДНАРОДНИЙ БАНК» станом на 24.11.2025 за відповідачем утворилася заборгованість: за кредитним договором від 16.03.2021 №2001838103101 в загальній сумі 31980,46 грн, з яких: 19989,47 грн - заборгованість за кредитом, 11990,99 грн - заборгованість за процентами (а.с. 29 зворот -30); за кредитним договором від 18.08.2021 №1001950997701 в загальній сумі 19827,56 грн, з яких: 13408,58 грн - заборгованість за кредитом, 4,98 грн - заборгованість за процентами, 6414,00 грн - заборгованість за комісією (а.с. 28-29). Таким чином, факт укладення між сторонами кредитних договорів, наявність заборгованості у [PERSON] за цими договорами, у зв`язку з невиконанням ним як позичальником взятих на себе кредитних зобов`язань підтверджується матеріалами справи. Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Положеннями ч. 2 ст. 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З огляду на викладене, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», а саме 10.06.2017, щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21). Так за умовами кредитного договору №1001950997701 від 18.08.2021 розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 2,99%, що становить 418,60 грн щомісяця. Разом з тим, у кредитному договорі не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачеві та за які банком встановлена щомісячна комісія. Крім того, представником позивача не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на викладене відсутні підстави для стягнення заборгованості за комісією у розмірі 6414,00 грн по кредитному договору №1001950997701 від 18.08.2021. Суд також зазначає, що з наданої позивачем виписки з особового рахунку відповідача та розрахунку заборгованості за договором №1001950997701 від 18.08.2021 вбачається, що банком на погашення комісії зараховано отримані від відповідача кошти у розмірі 418,60 грн. Оскільки умова договору про стягнення щомісячної комісії є нікчемною, тому заборгованість за кредитом також слід зменшити на вказану суму коштів, що зараховані на погашення заборгованості по комісії. Таким чином, заборгованість за кредитним договором від 18.08.2021 №1001950997701 складає 12994,96 грн (13408,58 грн (заборгованість за кредитом) + 4,98 грн (заборгованість за процентами) - 418,60 грн (зараховані кошти за комісію). Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 16.03.2021 №2001838103101 в розмірі 31980,46 грн та за кредитним договором від 18.08.2021 №1001950997701 в розмірі 12994,96 грн. Згідно з положеннями ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд здійснює перерозподіл судових витрат та стягує із відповідача на користь позивача 2310,96 грн пропорційно до задоволених вимог (86,8 %).

Outcome: partial