Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради звернулось до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача надміру нараховані кошти у виді допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 6000 грн та судовий збір у розмірі 3028 грн. В обґрунтуванні своїх вимог позивач зазначає, що при перевірці дотримання вимог законодавства по електронній особовій справі внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та має фактичне місце проживання: [ADDRESS] було з`ясовано, що [PERSON] вперше звернулась до Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради за призначенням допомоги на проживання ВПО. 12 лютого 2024 року рішенням Управління допомогу відповідачу було призначено з 01.02.2024 по 31.07.2024 у розмірі 2000 грн. щомісячно відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2023 р. № 709) (далі - Порядок). Через недотримання відповідачем п. 5.1. Порядку, а саме: відповідач не сприяла своїй зайнятості згідно з вимогами ст. 4 ЗУ «Про зайнятість населення» та не набула статусу безробітного протягом 3 місяців з дня призначення допомоги, відповідачу були надмірно виплачені кошти допомоги за період з 01.05.2024 по 31.07.2024 у сумі 6000 грн. Таким чином, як зазначає позивач, надміру виплачена відповідачу державна соціальна допомога підлягає стягненню на розрахунковий рахунок Позивача у судовому порядку. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2019 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена шляхом направлення судової повістки на адресу фактичного місця проживання, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надала. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою та проживає за адресою: [ADDRESS] з 12 лютого 2024 року, що підтверджується довідкою № 6326-5003117663. 12 лютого 2024 року [PERSON] звернулась до позивача з заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Рішенням 56326-47803138-2024-1 про призначенням допомоги переміщеним особам на проживання від 20 лютого 2024 року [PERSON] призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, постанова 322 з 01 лютого 2024 року у розмірі 2000 грн. Рішенням УСЗНА Шевченківського району ХМР від 26 серпня 2024 року [PERSON] припинено виплату допомоги ВПО. Відповідно до повідомлення Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат № 43 від 06 серпня 2024 року переплата соціальної допомоги [PERSON] складає 6000 грн за період з 01.05.2024 по 31.07.2024. Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги передбачені Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям " №1768-ІІІ від 01 червня 2000 року та Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям" № 250 від 24 лютого 2003 року (далі Порядок). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Відповідно до ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Згідно п. 2 Порядку з 1 серпня 2023 року допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Непрацююча особа працездатного віку протягом трьох місяців з дня призначення допомоги повинна сприяти своїй зайнятості (згідно з вимогами статті 4 Закону України Про зайнятість населення) шляхом працевлаштування/реєстрації як фізичної особи - підприємця/взяття на облік фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність/подання заяви для отримання допомоги на здобуття економічної самостійності/мікрогранту/гранту на створення або на розвиток власного бізнесу/ваучера на навчання або набути статусу безробітного. Якщо особа не сприяла своїй зайнятості або не набула статусу безробітного протягом трьох місяців з дня призначення допомоги, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає після закінчення тримісячного строку. (п. 5.1 Порядку). Згідно положень ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Разом із тим, згідно п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Оскільки [PERSON] не сприяла своїй зайнятості та не набула статусу безробітного протягом трьох місяців з дня призначення допомоги суд вважає доведеним факт переплати відповідачу за період з 01.05.2024 по 31.07.2024 допомоги на проживання переміщеним особам у розмірі 6000 грн, у зв`язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved