Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

17.12.2025 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до Березівського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 17.12.2025 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римар І.А. Ухвалою суду від 19.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду. Суд також вважає зазначити, що у зв`язку з надмірним навантаженням справами, яке виходить за межі фізичної можливості розгляду кожної справи у розумні строки, оскільки у Березівському районному суді Одеської області наразі працює 2 (два) судді (за штатом 4 (чотири)), та які є водночас слідчими суддями на території колишнього Миколаївського, частини Лиманського та Березівського районів, постійним відключенням електроенергії та повітряними тривогами на території Одеської області, тому суд позбавлений можливості проводити розгляд справи в розумні строки визначені ЦПК України. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказав, що 10.02.2022 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №777336579, згідно якого банком останньому надано грошові кошти в сумі 10900.00 грн. ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до кредитного договору відповідач не виконав, тобто не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість у розмірі 11954.03 грн, яка складається з: 10900.00.грн. заборгованість по тілу кредиту; 1054.03 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0.00 грн. заборгованість за штрафними санкіями. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором №777336579 від 10.02.2022 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». 23.02.2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №23/0224-01, відповідно до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором №777336579 від 10.02.2022 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 04.06.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/06/25, згідно умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором №777336579 від 10.02.2022 року ТОВ «Юніт Капітал». У зв`язку з вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11954.03 грн., судові витрати у розмірі 2422.40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 04.05.2026 року. У судове засідання 12.03.2026 року представник позивача не з`явилася, однак в позовній заяві просила розгляд справи провести без участі представника ТОВ «Юніт Капітал», вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала (а.с.7 зворотній бік). Відповідач в судове засідання 12.03.2026 року також не з`явився, однак 23.01.2026 року на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивач у позові посилається на зарахування коштів у період з 10.02.2022 року по 15.02.2022 року, однак позов подано у 2025 році, тобто після спливу позовної давності. Також [PERSON] зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів фактичного зарахування коштів на його банківський рахунок, просив застосувати строк позовної давності, відмовити у задоволенні позовних вимог та розгляд справи проводити без його участі (а.с.94). Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). За таких обставин, у зв`язку з воєнним станом на території України, з урахуванням заяв представника позивача та відповідача про розгляд справи заїх відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами. В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Врахувавши думку представника позивача у позовній заяві, думку відповідача, викладену у відзиві на позов, вивчивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.02.2022 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №777336579, згідно якого банком останньому надано грошові кошти в сумі 10900.00 грн. (а.с.34 зворотній бік-41). 28.11.2018 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором №777336579 від 10.02.2022 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». 23.02.2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №23/0224-01, відповідно до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором №777336579 від 10.02.2022 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 04 06.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/06/25, згідно умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором №777336579 від 10.02.2022 року ТОВ «Юніт Капітал» (а.с.52-55,68-71,75-78). Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України зі змінами та доповненнями (далі ЦК України): «За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти». П.1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. ТОВ «Юніт Капітал» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідач за вказаним договором зобов`язань належним чином не виконував. У відповідності до статті 526 ЦК України: «Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу». Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено: «Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів…». Таким чином, утворилася заборгованість у розмірі 11954.03 грн.,яку просить стягнути позивач у вимогах позовної заяви. Заборгованість складається з наступного: -10900.00 грн. заборгованість по тілу кредиту; -1054.03 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; -0.00 грн. - заборгованість за штрафнимим санкціями (пеня, штрафи). Факт наявності заборгованості підтверджуються кредитним договором від 10.02.2022 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.16). Щодо твердження відповідача про пропуск позивачем строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. За загальним правилом згідно ч. 1ст. 261 ЦК України, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, зазначеними нормами закону початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. У зв`язку з цим початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусово-судовому порядку. Згідно п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, який є чинним з 02.04.2020 року, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені ст.257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину. З 12.03.2020 року на усій території України був встановлений карантин, який діяв по 30 червня 2023 року. Виходячи із приписів п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, строки позовної давності продовжені на період дії карантину, а саме до 30.06.2023 року. Таким чином, на час подання до суду ТОВ «Юніт Капітал» позову до [PERSON] за позовними вимогами позовна давність не сплинула, відтак доводи відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності є необґрунтованими. Що стосується посилань відповідача на те, що суду не надано доказів на підтвердження факту перерахування коштів, то вони є безпідставними. Згідно листа від АТ КБ «Приватбанк», який надійшов до суду 16.01.2026 року, вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на вказаний рахунок відбулося зарахування коштів на суму 10900.00 грн. 10.02.2022 року, також на підтвердження вищевказаного надали виписку по рахунку (а.с.90-91). З огляду на вищевказане, суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задовольнити та стягнути з останнього на користь позивача заборгованість у розмірі 11954 грн. 03 коп. Крім того, з відповідача відповідно до статті 141 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2422.40 коп., сплачений ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ" при зверненні з позовом до суду. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. 00 коп., суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас, за змістом ч. 4 ст.137ЦПК, України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня2020 року у справі № 904/4507/18). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня2014 року). Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20). Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial