Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

11.02.2026 представник позивача через систему «Електронний суд» звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути суму заборгованості за: - договором №3316509013-65652 від 14.04.2021 в розмірі 14323 грн., з якої: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2000 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 12323 грн. - договором №2108973176629 від 31.03.2021 в сумі 23034,64 грн., з якої: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2999,20 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 20035,44 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 14.01.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір №3316509013-65652, на суму 2000 грн., дата повернення кредиту 28.04.2021, термін користування кредитом 14 діб. 05.08.2021 було укладено договір №05-08/21 відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № №3316509013-65652. Також, 31.03.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] укладено договір №2108973176629, згідно якого останній надано кредит в розмірі 3000 грн., граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік. 01.12.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір №1-12 відповідно до якого «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором №2108973176629 від 31.03.2021. 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №3316509013-65652, №2108973176629 від 31.03.2021. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за вищевказаними договорами. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №2108973176629 від 31.03.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 50639,27 грн., з якої: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2999,20 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 47640,07 грн. Позивач, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 23034,64 грн., з якої: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2999,20 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 20035,44 грн. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. У зв`язку із наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами №3316509013-65652, №2108973176629 від 31.03.2021 у розмірі 37357,64 грн., судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. (а.с. 1-14). 11.02.2026 справа надійшла до суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді Кіндратишин Л.Р. (а.с. 140-141). 13.02.2026 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 145-146). 01.03.2026 представник відповідача - адвокат Тарновський Г.М. через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позов вважає необґрунтованим і безпідставним в частині стягнення розміру основної суми кредиту та процентів за користування кредитом зазначених у позовній заяві. Щодо кредитного договору №3316509013-65652 від 14.04.2021 зазначив, що кредит надавався строком на 14, з 14.04.2021 по 28.04.2021 включно, однак позивачем було нараховано відсотки за межами строку договору. Вказаний в позові загальний розмір процентів 12323,00 грн. є, фактично, сумою нарахованих процентів за два різні періоди, а саме: 546 грн. - проценти нараховані за строк кредитування визначений п.2.3. Договору з 14.04.2021 по 28.04.2021, та 11777 грн. - проценти нараховані після закінчення строку кредитування. Щодо кредитного договору №75275659 від 14.06.2021, відповідач не погоджується із розміром нарахованих процентів, оскільки орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Позичальник має право звернутися до товариства з проханням про продовження строку надання кредиту та/або реструктуризації зобов`язань за договором. Однак, будь яких доказів звернення відповідача до кредитодавця із відповідним зверненнями матеріали справи не місять. Крім того, матеріали справи не містять жодних змін та доповнень до Графіка розрахунків щодо зміни (продовження) дати платежу. Отже, доказів погодження сторонами іншого терміну погашення заборгованості/строку користування кредитом ніж той, що визначений у Графіку розрахунків, позивачем також не надано. Про те, що граничний строк кредитування 1 рік представник відповідача дізнався із позовної заяви, оскільки, як свідчить «Інформація щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладання електронного договору, вчиненого товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій», [PERSON] 31.03.2021 року о 09:54:15год., було вибрано строк кредиту саме на 16 днів а не на 1 рік. Вказане також підтверджується як графіком платежів, так і паспортом споживчого кредиту. Жодної інформації про те, що строк кредитування буде більшим за 16 днів мені від Кредитора не надходило. Те, що строк дії вказаного кредитного договору становить саме 16 днів, який розпочинається з 31.03.2021 і закінчується 15.04.2021, підтверджують докази надані Позивачем як додатки до позовної заяви. Після закінчення строку дії даного кредитного договору (який закінчився 15.04.2021), а саме 16.04.2021, відповідач здійснив часткову сплату для погашення заборгованості, як основної суми кредиту так і процентів за користування кредитом. Враховуючи те, що згідно умов даного договору проценти за користування кредитом становлять 960,00 грн., а фактично, сума сплачених процентів становить 1069,20 грн., то в даному випадку розмір надмірно сплачених процентів по кредитному договору становить 109,20 грн. (1069,20 грн.-960,00 грн.). Таким чином, враховуючи те що залишок заборгованості за тілом кредиту становить 2999,20 грн., розмір надмірно сплачених процентів становить 109,20 грн., то, фактична заборгованість по кредитному договору №2108973176629 від 31.03.2021 року становить різницю між вказаними величинами, а саме 2890,00 грн. (2999,20 грн.-109,20 грн.), що становить заборгованістю по основній сумі кредиту (тілу кредиту). Щодо витрат на правову допомогу зазначив, що заявлена сума витрат 13000,00 грн. є завищеною і неспівмірною зі складністю справи, виконаних адвокатом робіт необхідних для фактичного виконання даних завдань для кваліфікованого спеціаліста, яким є адвокат як професіонал в галузі права, та обсягом наданих послу і виконання робіт. Просив в позові у частині стягнення розміру процентів за кредитним договором в сумі 12323,00 грн. відмовити; у частині стягнення розміру основної суми кредиту за кредитним договором №2108973176629 від 14.04.2021 в сумі 2999,20 грн. відмовити, оскільки фактичний розмір основної суми кредиту становить 2890,00 грн. Даний відзив надійшов до суду 02.03.2026 (а.с. 155-162). 03.03.2026 представник позивача - адвокат Ткаченко М.М. через систему «Електронний суд» подала відповідь на відзив, в якій вказала, що у розрахунках заборгованості чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості та за який період вона була нарахована. Підписуючи кредитні договори сторони погодили умови повернення позики, в тому числі порядок нарахування процентів по договору у разі належного та неналежного виконання зобов`язань позичальником. До підписання договору позичальнику було надано всі можливості для ознайомлення з умовами договору, в тому числі розміщена інформація на сайті товариства, Крім того, зважаючи на вільний порядок укладення договору, позичальник мав необмежений час для вибору строку та суми позики, а також для ознайомлення з умовами які він сам обрав та прийняття зваженого рішення. Позичальник засвідчив факт належного ознайомлення з умовами Договору, в тому числі підписавши Договір, в яких визначені розмір та порядок нарахування відсотків. Щодо клопотання про зменшення витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу, зазначила, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Просила позовну заяву задоволити в повному обсязі (а.с. 168-177). 03.03.2026 представник відповідача - адвокат Тарновський Г.М. через систему «Електронний суд» подав заперечення на відповідь на відзив, в яких вказав, що із наданої відповіді на відзив позивач, фактично, додатково підтвердив, що проценти по кредитному договору №3316509013-65652 від 14.04.2021 в розмірі 12323,00 грн. були нараховані ним поза межами строку дії кредитного договору, а саме після 29.04.2021, в якості процентів згідно ч.2. ст.625 ЦК України в розмірі 702% річних. Вказані долучені докази однозначно і незаперечно свідчать про те, що кредит відповідач було погоджено строком саме на 16 днів з 31.03.2021 по 15.04.2021, що і розумів позичальник. Кредитор, шляхом підміни термінів фактично вводить в оману як суд, так і споживача, оскільки нарахування процентів починаючи з дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту за процентною ставкою 3,64% (1.64%+2,0%) за кожен день користування кредитом, а також нарахування процентів починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту за процентною ставкою 5,02% (3,64%+1,38%) за кожен день користування кредитом, а також нарахування процентів починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту за процентною ставкою 7,67% (5,02%+2,65%) за кожен день користування кредитом, фактично є процентами за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України після спливу строку користування кредитом. Просив в позові у частині стягнення розміру процентів за кредитним договором в сумі 12323,00 грн. відмовити; у частині стягнення розміру основної суми кредиту за кредитним договором №2108973176629 від 14.04.2021 в сумі 2999,20 грн. відмовити, оскільки фактичний розмір основної суми кредиту становить 2890,00 грн. Даний відзив надійшов до суду 02.03.2026 (а.с. 179-185). Представник позивача, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Представник відповідача адвокат Тарноський Г.М. у вступному слові позові про стягнення заборгованості по договору позики №3316509013-65652 від 31.03.2021 року у частині стягнення розміру процентів в сумі 12323,00грн. відмовити, оскільки фактичний розмір процентів становить 546,00грн.; про стягнення заборгованості по договору про надання фінансових послуг №2108973176629 від 14.04.2021 року у частині стягнення розміру основної суми кредиту в сумі 2999,20грн. відмовити, оскільки фактичний розмір основної суми кредиту становить 2890,00грн. та в частині стягнення процентів за користування кредитом відмовити повністю, оскільки вони були повність сплачені відповідачем у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені. Зокрема, зазначив мотиви, що викладені письмово. В подальшому в судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи. Відтак, з урахуванням норми ст. 223 ЦПК УКраїни, того, що представник відповідача надав пояснення в судовому засіданні, сторони обмінялись заявами по суті, суд завершив розгляд справи без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Разом з тим, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. 14.04.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] був укладений договір позики №3316509013-65652 «Проста позика», підписаний одноразовим ідентифікатором D3E8MS2S. Згідно умов даного договору кредит надається в загальному розмірі (сума кредиту): 2000 грн. (п. 2.2. Договору), строком на 14 днів, починаючи з 14.04.2021 по 28.04.2021 (включно) (п. 2.3. Договору). (а.с. 38-42). Також відповідач ознайомилася із паспортом кредиту (а.с. 44-46). Відповідно до п. 2.5. Договору позики, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно з пунктом 2.7. Договору позики встановлено, що плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування Кредитом, визначену у п.п. 2.3. цього Договору та починається у дату списання Кредитних коштів з Рахунку Товариства й закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування Кредитом на Рахунок Товариства. Відповідно до п. 9.2 Договору позики, цей Договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних Позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей Договір, надсилаються Товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних. Пунктом 9.3. Договору позики встановлено, що електронний підпис одноразовим, ідентифікатором, вказаний у п.п. 9.2. цього Договору, має юридичну силу власноручного підпису. Підписанням Договору позики відповідач також підтвердив, що він був ознайомлений з усіма його умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Згідно з Додатком № 1 до Договору позики №2108973176629 від 31.03.2021, кількість днів розрахунку 14, чиста сума кредиту 2000 грн., розмір плати за користування кредитом у вигляді процентної ставки за кожен день користування кредитом: акційний - 1,95, базовий - 3,90%, сукупна вартість кредиту 2546 грн. (а.с. 42 зворот-43). Відповідно до довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №2873_260108194627 від 01.08.2026, 14.04.2021 було успішно перераховано грошові кошти в розмірі 2000 грн., маска картки [NUMBER] , зарахування 2000 грн. на карту [NUMBER] (а.с. 103). Згідно з розрахунком заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» станом на 05.08.2021 (включно) загальна заборгованість за кредитним договором №3316509013-65652 від 14.04.2021, загальна заборгованість 2546 грн. (а.с. 105-106). 05.08.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 05-08/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників (а.с. 112-115). Відповідно до реєстру божників до договору факторингу №1 та витягу з реєстру боржників № 1 до договору про відступлення права вимоги № 05-08/21 від 05.08.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] у розмірі 2546 грн. за договором №3316509013-65652 від 14.04.2021 з яких: 2000 грн - сума заборгованості за тілом, 546 грн. сума заборгованості по процентам за користування (а.с. 121-124). Згідно з розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на дату розрахунку 10.01.2023 загальна сума заборгованості за кредитним договором №3316509013-65652 становить 14323 грн., з якої: - з якої 2000 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту, 4406 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 7917 грн. - нараховані відсотки згідно кредитним договором (а.с. 102). Також, 31.03.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг №№2108973176629 «Стандартний» у формі електронного документа створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» (п. 4.15. Договору). Договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором V4, (а.с. 107-108). Відповідно до п. 1.1., п. 1.3. Договору, Товариство надає позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами у заяві-анкеті та складає 3000 грн. на умовах строковості; орієнтований строк повернення кредиту 16 днів з момент отримання кредиту, у разі сплаті всіх нарахованих на дату такої ставки процентів, орієнтований строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Пункт 1.9 вказаного договору передбачає граничний термін кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік. У п.1.4. Договору встановлено, що проценти за користування кредитом нараховуються за кожний день користування починаючи з першого дня перерахування кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтованим строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтованим строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтованим строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки фіксований. Відповідно до п. 1.4.1. Договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 18 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. Відповідно до п.4.2. Договору реальна річна ставка дорівнює загальній вартості кредиту та складає : -при нарахуванні відсотків згідно п.п. 1.4.а) договору 730% річних (або 732% річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік); - при нарахуванні відсотків згідно п.п. 1.4.б) договору 1302,36% річних (або 1306% річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік); -при нарахуванні відсотків згідно п.п. 1.4.в) договору 1711,7% річних (або 1769,68% річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік); -при нарахуванні відсотків згідно п.п. 1.4.г) договору 2735,45% річних (або 2743,05% річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік). Згідно Додатку №2 до Кредитного договору графік платежів кількість днів у розрахунковому періоді 16, сума кредиту 3000 грн., проценти за користування кредитом 960 грн. (а.с. 66). Також відповідач ознайомився та підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 77-78). Згідно з довідкою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 26.12.2025, 31.03.2021 було успішно здійснено переказ грошових коштів, номер карти [NUMBER] , номер договору №2108973176629, сума 3000 грн. (а.с. 97). Відповідно до розрахунку заборгованості кредитний договір №2108973176629 від 31.03.2021 [PERSON] ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», станом на 30.11.2021 борг становить 23034,64 грн., всього нараховано: тіло - 3000 грн., відсотки - 21104,64 грн., пеня - 0 грн., штраф - 0 грн.; всього сплачено: тіло 0,80 грн., відсотки 1069,20 грн., пеня 0 грн., штраф 0 грн. (а.с. 35-36). 01.12.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №1-12 відповідно до якого «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами (а.с. 125-129). Відповідно до додатку № 3 до Договору реєстру боржників від 03.12.2021 та витягу з Додатку № 3 до Договору, до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги заборгованості до відповідача за кредитним договором №2108973176629 від 31.03.2021 в сумі заборгованості 23034,64 грн., яка складається з: сума заборгованості за тілом кредиту 2999,20 грн, сума заборгованості по процентам 20035,44 грн. (а.с. 49-51, 138). Згідно з розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на дату розрахунку 10.01.2023 загальна сума заборгованості за кредитним договором №2108973176629 становить 50639,27 грн., з якої 2999,20 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту, 20035,44 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 27604,63 грн. - нараховані відсотки згідно кредитним договором (а.с. 101). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, ТОВ Вердикт Капітал відступає шляхом продажу ТОВ «Коллект Центр» належні ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Коллект Центр» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків та інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договором позики (кредитними договорами) з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них. ТОВ «Коллект Центр» сплачує ТОВ «Вердикт Капітал» за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором (а.с. 52-57). Відповідно до Реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимог від 10.01.2023 та витягу з Додатку №3 до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимог від 10.01.2023, до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором №3316509013-65652 від 14.04.2021 в розмірі 14323 грн., з якої: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2000 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 12323 грн.; договором №2108973176629 від 31.03.2021 в сумі 50639,27 грн., з якої: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2999,20 грн., - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 50639,27 грн. (а.с. 68-75). Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості за кредитними договорами, а договори факторингу відповідачем не оспорювалися, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначених договорів у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України). За таких обставин, у позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорі, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12статті 11Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис2, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1ст.516 ЦК України). Відповідно до ч.1ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за даними кредитними договорами. Щодо стягнення процентів за вказаними кредитними договорами суд зазначає наступне. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. Зазначені умови цих договорів не суперечать вимогам статті 6 ЦК України, оскільки сторони є вільними при укладенні договору. Позивач просить стягнути відсотки : - договором №3316509013-65652 від 14.04.2021 в розмірі - 12323 грн.; - договором №2108973176629 від 31.03.2021 в розмірі - 20035,44 грн. Щодо стягнення заборгованості за договором №3316509013-65652 від 14.04.2021. Судом встановлено, що згідно графіку платежів, що є Додатком № 1 до договору про споживчий кредит №3316509013-65652 від 14.04.2021, розмір плати за користування кредитом у вигляді процентної ставки за кожен день користування кредитом: акційний - 1,95, базовий - 3,90%, сукупна вартість кредиту 2546 грн. Разом з тим, відповідно до п. 2.3. строк дії такого кредитного договору становить 14 днів. Інших додаткових угод щодо продовження строку кредитування матеріали справи не містять. Отже, оскільки після спливу визначеного договором позики строку кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за договором позики, які нараховані після 28.04.2021 задоволенню не підлягають. Враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд вважає, що право позивача нараховувати передбачені договором проценти за договором позики припинилося після спливу визначеного договором строку позики, а тому з 29.04.2021 позивач не мав правових підстав нараховувати передбачені договором проценти, а мав правову можливість на захист свого порушеного права відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, однак таких вимог не заявляв, при цьому суд вирішує справу в межах заявлених позовних вимог. Виходячи із заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги за договором №3316509013-65652 від 14.04.2021 в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 2000 грн., а також погоджені сторонами проценти в розмірі 546 грн. Щодо стягнення заборгованості за договором №2108973176629 від 31.03.2021. Встановлено, що відповідно до умов кредитного договору №2108973176629 від 31.03.2021 сума кредиту становила 3000 грн., відсоткова ставка за: перші 16 днів становить 2 % на день - 960 грн. (3000 грн.*2%* =60 грн.), 16.04.2021 (17 день) відповідачем сплачено 0,80 грн. тіла кредиту. з 17 до 32 день (14 днів) - 3,64 % (2%+1,64%) на день - 1528,38 грн. (2999,20 грн.*3,64%=109,17 грн.), з 33 до 47 дня (15 днів) 5,02 % (3,64%+1,38%) на день - 2258,40 грн. (2999,20 грн. *5,02%=150,56 грн.), з 48 до 365 дня (317 днів) - 7,67% (5,02%+2,65%) на день - 72922,68 грн. (2999,20 грн.*7,67%=230,04 грн.). Заборгованість за відсотками нарахована в межах строку кредитування ( 1 рік) за період з 31.03.2021 до 30.03.2022 та існувала на час відступлення права вимоги, до стягнення ж заявлена менша сума, що є правом позивача. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови кредитного договору №2108973176629 від 31.03.2021 належним чином не виконував, суд вважає за необхідне, стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за даним кредитним договором в загальному розмірі 23034,64 грн., з яких: 2999,20 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 20035,44 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами. Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд, зважаючи на позиції сторін щодо цього питання, дійшов такого висновку. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що по внесено 13000 гривень витрат на правову допомогу в рамках договору №01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги, які і заявив до стягнення з відповідача. На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правової допомоги позивач надав такі докази: договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с. 85-87); заявку на надання юридичної допомоги №2539 від 01.12.2025 (а.с. 91); витяг з акту №17 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025, згідно з якого: усна послуга (з вивчення документів) 2 год., ціна 4000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 3 год., ціна 9000 грн. (1 а.с. 92). Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4ст. 137 ЦПК України). Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19. Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у даній цивільні справі у розмірі 13000 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився та здійснив їх оплату. Враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі; те, що позовні вимоги знайшли своє часткове підтвердження, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн. Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2662,40 грн. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 1823,05 грн. На підставі

Outcome: dismissed