Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та просить суд встановити йому додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , посилаючись на поважність пропуску строку. В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що після смерті батька відкрилася спадщина на частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, він отримав відмову у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважність пропуску обґрунтовує тим, що він фактично проживав на момент смерті разом із батьком. Через місяць після смерті батька, 17.02.2023 був мобілізований до лав Збройних Сил України та проходить військову службу в військовій частині [NUMBER] . Крім того, в межах -6-ти місячного строку, а саме -16 травня 2023 року позивач склав заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Вказана заява була посвідчена приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Ставніченко О.П., реєстровий №582 від 16.05.2023. Проте, з незалежних від позивача обставин, вказана заява про прийняття спадщини не була своєчасно доставлена до Шостої державної нотаріальної контори, відповідно, не була своєчасно зареєстрована спадкова справа. Тому з метою захисту спадкових прав, просить вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 09 січня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче судове засідання. Витребувано від державного нотаріуса Шостої Криворізького державної нотаріальної контори (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, буд. 5) належним чином завірену копію спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , номер справи 404/2025. 03.02.2026 судом від Шостої Криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області отримані витребувані докази. Ухвалою суду від 19 лютого 2026 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не заявився, згідно заяви просив справу розглядати за його та позивача відсутності, на вимогах наполягав. Представник відповідача Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не заявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду . Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с. 8). Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 09.03.1986, згідно змісту якого його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] за життя був співвласником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, як майна, набутого за час зареєстрованого із [PERSON] шлюбу, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що встановлено судом з досліджених доказів, а саме: свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 24.12.1982 (а.с. 10); свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 25 квітня 1989 року, виданого Лозуватською сільською Радою народних депутатів на підставі рішенні виконавчого комітету Криворізької районної Ради народних депутатів № 309 від 27.11.1987 (а.с. 15, 17). За життя [PERSON] склав на ім`я позивача [PERSON] заповіт 03 лютого 2001 року, посвідчений Тищенком О.І., приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу, реєстровий № 290, згідно змісту якого заповідав [PERSON] все належне йому на момент смерті майно (а.с. 12). Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини перша, друга статті 1220 ЦК України). Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, однак постановою приватного державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровської області Деркач Я.В. від 09 грудня 2025 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з пропуском строку у шість місяців, встановлений для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 20). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (постанова Верховного Суду від 18 вересня 2019 року по справі № 234/859/16-ц). Указана позиція підтверджується також роз`ясненнями, наданими в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». У постанові від 27 квітня 2023 року у справі № 750/13008/21 (провадження № 61-11195св22) Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна передусім стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом згаданого шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (постанови Верховного суду від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17, провадження № 61-48230св18, від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19, провадження № 61-14663св20, від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18, провадження № 61-13558св19). Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібний висновок викладений Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20), від 13 квітня 2023 року у справі № 607/13549/21 (провадження № 61-562св23), від 27 квітня 2023 року у справі № 750/13008/21 (провадження № 61-11195св22). Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (постанова Верховного Суду від 18 вересня 2019 року по справі № 234/859/16-ц). Відповідно до п.п. 1.1 глави 20 Положенні про вчинення нотаріальних дій, нотаріус передає заяви фізичних та юридичних осіб іншим фізичним та юридичним особам на підставі усного звернення заінтересованих осіб. Так судом встановлено, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] . З 17 лютого 2023 року позивач [PERSON] був мобілізований до лав Збройних Сил України та проходить військову службу в військовій частині [NUMBER] (а.с. 13). Крім того, в межах 6-ти місячного строку, а саме - 16 травня 2023 року позивач склав заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Вказана заява була посвідчена приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Ставніченко О.П., реєстровий №582 від 16.05.2023 (а.с. 19). Проте, з незалежних від позивача обставин, вказана заява про прийняття спадщини не була своєчасно доставлена до Шостої державної нотаріальної контори, відповідно, не була своєчасно зареєстрована спадкова справа. Суд враховує надані до суду письмові докази на підтвердження заявлених вимог, відсутність відомостей про інших спадкоємців як за законом, так і за заповітом, перебування позивача на військовій службі, тому з метою захисту спадкових прав вважає, що [PERSON] пропустив встановлений законом строк подачі заяви з поважних причин і приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.

Outcome: approved