Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, яку мотивує тим, що відповідно до паспорта громадянина України вона є [PERSON] . Проте державний акт на право приватної власності на землю від 29.07.1999р. видано на « [PERSON] ». Державний акт на право приватної власності на землю, видане на підставі рішення Тужилівськоїсільської ради від 28.07.1999р. Отже, є розбіжності в написанні її прізвища « [PERSON] », « [PERSON] ». Також в п. 138 додатку до рішення 20 сесії Тужилівської сільської ради від 29.12.1993 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» вказано прізвище « [PERSON] », однак у паспорті громадянки України зазначено прізвище [PERSON] . Відповідно до рішення 20 сесії Тужилівської сільської ради від29.12.1993 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», їй передано у приватну власність земельні ділянки. У зазначеному документі по тексту працівником сільської ради було зроблено технічну орфографічну помилку у її прізвищі, а саме: зазначено « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Усунути зазначені помилки на теперішній час неможливо через те, що Державний акт не допускає виправлень. Також, Тужилівська сільська рада Калуського району Івано-Франківської області припинила свою діяльність як юридична особа. Тужилівська сільська рада включена в облікові дані Калуської міської територіальної громади. Однак, на ланий час вона не може вільно розпоряджатися своєю власністю. У зв`язку з викладеним змушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа. Заявниця [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримала (а.с.27). Заінтересована особа представник Калуської міської ради Івано-Франківської області міський голова А.Найда також подав до суду заяву про розляд справи без їхньої участі, проти задоволення заяви не заперечує, без розподілу судових витрат (а.с.24-25). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить витяг з реєстру територіальної громади №2026/001370376 від 27.01.2026 року (а.с.6). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який видано 01.12.2000 року прізвище заявниці є [PERSON] (а.с.4). Проте, Державний акт на право приватної власності на землю від 29.07.1999 року серії І-ІФ №041442 видано на ім`я « [PERSON] », який виданий на підставі рішення Тужилівської сільської ради від 28.07.1999 року (а.с.9). Також в п. 138 додатку до рішення 20 сесії Тужилівськоїсільської ради від 29.12.1993 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» вказано прізвище « [PERSON] » (а.с.10-12). Відповідно до рішення 20 сесії Тужилівської сільської ради від 29.12.1993 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», заявнику передано у приватну власність земельні ділянки. У зазначеному документі по тексту працівником сільської ради було зроблено технічну орфографічну помилку у її прізвищі, а саме: зазначено « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Водночас, судом встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю Серія І-ІФ №041442 від 29.07.1999р. виданий на « [PERSON] » згідно рішення Тужилівської сільської ради від28.07.1999 р., що посвідчує право власності на землю та відповідно пункт 138 Додатку №1 до рішення 20 сесії Тужилівської сільської ради від 29.12.1993 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» прийнято щодо [PERSON] , [INFO] прізвище заявниці значиться як « [PERSON] » (а.с. 9,10-12). При цьому, судом встановлено, що у відповідності до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 01.12.2000 року, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , в яких вказано прізвище та ім`я заявниці як « [PERSON] » (а.с.4,5,8). Пунктом 12 постанови № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд вважає, що аналіз письмових доказів, які містять в матеріалах справи, а також пояснення заявниці, викладені в заяві, свідчать про те, що державний акт на право приватної власності на землю Серія І-ІФ №041442 від 29.07.1999р. виданого на « [PERSON] » згідно рішення Тужилівськоїсільської ради від28.07.1999 р., що посвідчує право власності на землю, в якому ім`я власника зазначено « [PERSON] » насправді належить « [PERSON] ». Встановлення даного факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать її цивільні права. Іншої можливості встановити цей факт заявниця не має, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України,

Outcome: approved