Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Представник ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] , у якому просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 94937366000 від 22.11.2018 року, яка складає в загальному розмірі 36016 грн. 94 коп. , а саме: заборгованість за тілом кредиту 25945,91 грн.; заборгованість за відсотками 10071 грн. 03 коп., також просять стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 22.11.2018 року між АТ «УКРСИББАНК» (надалі Банк) та відповідачем [PERSON] (надалі Відповідач) укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №94937366000 (надалі Договір), відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит на суму 49260 грн. на придбання товару та розстрочення платежів щодо сплати на розрахунковий період. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договору. Відповідач користуючись коштами наданими йому Банком не виконав своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання не вносив платежі, передбачені умовами Договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов Договору у Відповідача утворилася заборгованість за вищезазначеним договором . Отже, всупереч умов кредитного договору Відповідач тривалий час своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем складає в загальному розмірі 36016,94 грн., яка складається з : заборгованості за тілом кредиту у розмірі 25945,91 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 10071,03 грн. Щодо відступлення права вимоги: 21.09.2020 року АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір факторингу №182 .Згідно вищевказаного Договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «УКРСИББАНК», включно і до [PERSON] за кредитним договором №94937366000 від 22.11.2018 року, що підтверджується копією Витягу з реєстру Боржників від 21.09.2020 до Договору факторингу №182 від 21.09.2020 р. Реєстр боржників до Договору факторингу №182 від 21.09.2020, де містяться персональні данні інших осіб (боржників). , Кредитодавець передав Позивачу відповідно до Договору факторингу №182 від 21.09.2020 р. разом з матеріалами кредитної справи і Довідку про ідентифікацію, яка підтверджує, що Відповідач, з яким укладено Кредитний договір № 94937366000 від 22.11.2018 року був ідентифікований. Сума заборгованості Відповідача становить 36016,94 грн., відповідно до Виписки з особового рахунка. З них: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 25945,91 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 10071,03 грн. Тому ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «УКРСИББАНК», включно і до [PERSON] за кредитним договором №94937366000 від 22.11.2018 року. Відповідачу було надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості вих. № 20009549 від 13.02.2026 р. Таким чином, з боку Відповідача по відношенню до позивача має місце свідоме порушення зобов`язання, визначеного в кредитному договорі. Посилаючись на викладені обставини, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» просив позов задовольнити. За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2025 року матеріали справи передані до провадження судді Іщенко Х.В. Ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито. Призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом останній направив до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи, у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов до суду не подавала. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідачки, судом, зі згоди представника позивача, вирішено розгляд справи проводити в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.11.2018 року між АТ «УКРСИББАНК» (надалі Банк) та відповідачем [PERSON] (надалі Відповідач) укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №94937366000 (надалі Договір), відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит на суму 49260 грн. на придбання товару та розстрочення платежів щодо сплати на розрахунковий період. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договору. Відповідач користуючись коштами наданими йому Банком не виконав своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання не вносив платежі, передбачені умовами Договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов Договору у Відповідача утворилася заборгованість за вищезазначеним договором . Отже, всупереч умов кредитного договору Відповідач тривалий час своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем складає в загальному розмірі 36016,94 грн., яка складається з : заборгованості за тілом кредиту у розмірі 25945,91 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 10071,03 грн. Щодо відступлення права вимоги: 21.09.2020 року АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», уклали Договір факторингу №182 .Згідно вищевказаного Договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «УКРСИББАНК», включно і до [PERSON] за кредитним договором №94937366000 від 22.11.2018 року, що підтверджується копією Витягу з реєстру Боржників від 21.09.2020 до Договору факторингу №182 від 21.09.2020 р. Реєстр боржників до Договору факторингу №182 від 21.09.2020, де містяться персональні данні інших осіб (боржників). Кредитодавець передав Позивачу відповідно до Договору факторингу №182 від 21.09.2020 р. разом з матеріалами кредитної справи і Довідку про ідентифікацію, яка підтверджує, що Відповідач, з яким укладено Кредитний договір № 94937366000 від 22.11.2018 року був ідентифікований. Сума заборгованості Відповідача становить 36016,94 грн., відповідно до Виписки з особового рахунка. З них: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 25945,91 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 10071,03 грн. Тому ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «УКРСИББАНК», включно і до [PERSON] за кредитним договором №94937366000 від 22.11.2018 року. Відповідачу було надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості вих. № 20009549 від 13.02.2026 р. Заборгованість відповідача за кредитним договором №94937366000 від 22.11.2018 року не погашена та складає у загальному розмірі 36016,94 грн., яка складається з : заборгованості за тілом кредиту у розмірі 25945,91 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 10071,03 грн. , що підтверджується порядком нарахування зазначеної суми заборгованості відображений в розрахунку сум заборгованості за Кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що відповідачка, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернула. Слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Законує оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»,електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитний догововір №94937366000 від 22.11.2018 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Таким чином, встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачкою грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України. За нормами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно п. 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до детального опису наданих послуг до акту № 1288 за договором про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.20225 року про надання послуг адвокатським об`єднанням «Апологет» було здійснено супровід примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , а саме: надання усної консультації з вивченням документів, ціна за 0 год. 30 хв. ; ознайомлення з матеріалами кредитної справи 2 год. 00 хв., погодження правової позиції клієнта у справі 0 год. 30 хв., складання позовної заяви з урахуванням позиції клієнта 3 год. 30 хв., усього 6 год. 30 хв. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, що здійснив позивач, суд виходить з вимог ст.133,137,141 ЦПК України, згідно яких судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданн япослуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Великою Палатою Верховного Суду у постанові по справі № 755/9215/15-ц, зроблено висновок, згідно якогоЦПК Українипередбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставіст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved