Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Стислий виклад позиції учасників розгляду. Позивач просить зобов`язати відповідача виплатити йому 238 746 грн. 18 коп. та стягнути судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що мав батька [PERSON] . [INFO] батько помер. За життя йому не виплачена пенсія у сумі 134 431,65 грн., у сумі 60 000,00 грн., та у сумі 44 314,53 грн., перерахованих на виконання рішень Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі № 480/2178/21, від 23.11.2023 у справі № 480/11121/23, та від 02.04.2024 у справі № 480/1413/24 відповідно. Позивач вважає, що має право на отримання цих коштів, а тому звертався до відповідача. Однак останній відмовляється виплачувати кошти. Відповідач відзив не подавав. Про час і місце судового розгляду сторони повідомлені належним чином однак у судове засідання учасники розгляду не з`явилися про поважність причин неявки суду не повідомляли. Наведене та положення ст. 223 ЦПК України надають підстави провести судовий розгляд без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою суду від 31.12.2025 судом прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами загального позовного провадження. Цією ухвалою суду відповідачу встановлений п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву і усіх доказів суду з дня отримання ухвали. 25.02.2026 ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляду о 15-50 год. 15.03.2026. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного. 01.09.2025 Зарічним раціонним судом м.Суми ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про встановлення юридичного факту спільного проживання справ №591/4817/25 провадження №2/591/989/25. Рішення набрало законної сили 02.10.2025. Цим рішенням суд позов задовольнив, встановлений факт проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] разом з його батьком [PERSON] на день його смерті [INFO] . При розгляді справи судом установлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками записано [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області складений актовий запис № 09. У ході розгляду цієї справи суд установив, що 04.03.2025 позивач звертався до відповідача з приводу наявності заборгованості сум пенсії які батько не отримав за життя. Відповідач своїм листом від 14.03.2025р. №1800-0202-8/11119 повідомив, що виплата пенсії [PERSON] регламентовано положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». За матеріалами архівної пенсійної справи [PERSON] обліковуються недоодержані кошти у сумі 134431,65 грн., у сумі 60000,00 грн., та у сумі 44314,53 грн., перерахованих на виконання рішень Сумського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі № 480/2178/21, від 23.11.2023 у справі № 480/11121/23, та від 02.04.2024 у справі № 480/1413/24 відповідно. Також була надана завірена копія розрахунків сум пенсійної заборгованості недоодержаної пенсії. 02.04.2025 позивач звернувся до відповідача з приводу виплати пенсії батька. Відповідач своїм листом від 22.04.2025 №1800-0202-8/17911 повідомив, що у доданих документах відсутні відомості про спільне проживання з пенсіонером на день його смерті. 17.09.2025 позивач знов звернувся до відповідача з приводу виплати пенсії батька. Відповідач своїм листом від 02.10.2025 №9860/Л-02/8-18000/25 повідомив, що на дату звернення 17.09.2025 минув шестимісячний термін з моменту смерті [PERSON] , а тому відсутні підстави для виплати коштів позивача. Натомість повідомив, що кошти заборгованості будуть виплачені правонаступнику. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст. 328, 1216-1218, 1227 ЦК України, ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч.ч. 1 - 3 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Згідно з ч.ч. 1 - 3 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зміст зазначених положень законів також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де у ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. З наведених положень закону вбачається, що позивач як член сім`ї має право на отримання коштів пенсії, яку за життя не отримав його батько. При цьому у позивача виникло самостійне право на отримання цих коштів. Суд зазначає, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів належних спадкодавцю. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) надано правовий висновок, у якому зазначено, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Наведений правовий висновок є повністю релевантним до обставин у цій справі. Ураховуючи наведене вбачається, що позивач має право на одержання недоотриманої пенсії після батька. Наведені висновки суду також узгоджуються з висновками Верховного Суду у постанові у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.10.2020 (справа №428/6685/19). Також слід зазначити, що за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріальноправові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Крім того, спосіб захисту права чи інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (п. 58). Ці тези стосуються саме засад ефективного судового захисту, а отже можуть бути враховані у цій частині при ухваленні рішення у справі. З наведеного вище вбачається, що позивач має права на отримання коштів недоотриманої пенсії батька. Набуття такого права відбулося на підставах права цивільного. У той же час позивач не є учасником правовідносин між спадкодавцем та відповідачем, які захищені зазначеним судовим рішенням у порядку адміністративного судочинства. Позивач не став учасником тих правовідносини. Він фактично набув самостійних прав на кошти. Натомість відповідач порушує права позивача на отримання коштів. У зв`язку з цим позивач має право на судовий захист. Висновок суду щодо захисту порушеного права Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі. Таким чином, суд дійшов до переконання, що відповідача слід зобов`язати сплатити на користь позивача суму недоотриманої пенсії у загальному розмірі 238 746 грн. 18 коп. Задоволення позову у такому об`ємі повністю відповідає заявленим вимогам та є достатнім для захисту порушених прав позивача. Рішення про поділ судових витрат Згідно з ч. 1 і ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, залучення експертів та проведенням експертизи, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Позивач при подачі позову мав сплатити судовий збір згідно з ч. 2 ст. 4 і ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за коефіцієнтом 0,8 від ставки у розмірі 1 відсоток ціни позову, тобто 1909,97 грн. (0,8 від (1% від 238 746, 18). Натомість позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Оскільки позов задоволений то з відповідача слід стягнути на користь позивача відшкодування суми сплаченого судового збору 1211,20 грн та на користь держави 698,77 недоплачену суму судового збору.

Outcome: approved