Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

17.11.2025 [PERSON] , через представника - адвоката, Козара Михайла Володимировича, звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 20.09.1997 Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 921. В обґрунтування позову зазначала, що фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинилися з липня 2023 через несумісність поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім`ї. Спільне господарство сторони не ведуть, разом не проживають. Подружніх відносин не підтримують, вона разом з сином тимчасово мешкає в Швейцарії. Подальше спільне життя між ними неможливе. Сім`я розпалася остаточно. У шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Спір щодо спільного майна між сторонами на сьогодні відсутній. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25.11.2025 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали надіслано сторонам. Одночасно відповідачу роз`яснено, що у п`ятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття провадження подати на адресу суду заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а у п`ятнадцятиденняий строк відзив на позов. Відповідач у встановлені судом строки відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 20.09.1997 Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис № 921 від 20.09.1997 та видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Крім того, згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що під час реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». З огляду на викладене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 211,20 грн. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved