Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

15 січня 2026 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 30 квітня 2025 року [PERSON] уклала із ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» електронний кредитний договір № 30.04.2025-100002977, відповідно до якого отримала кредит у сумі 8 000,00 грн строком на 189 днів, зобов`язавшись повернути кредит до 04 листопада 2025 року та сплатити проценти у розмірі 1,00% на день протягом перших п`яти чергових періодів користування кредитом, та 0,5% на день протягом наступних періодів, що настають за першими п`ятьма періодами. Разом з тим, вказують, що денна процентна ставка становить 0,89%, внаслідок чого відсотки за кредитом становлять 13 440,00 грн. Крім того, договором передбачена комісія, пов`язана з наданням кредиту, у сумі 560,00 грн, тобто 7% від суми кредиту, а також комісія за обслуговування кредитної заборгованості по 560,00 грн у кожному з двох чергових періодів, наступних за першим періодом. Також договором передбачена неустойка, що може бути нарахована за несвоєчасне виконання зобов`язань, у сумі 120,00 грн на день. Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало [PERSON] грошові кошти шляхом безготівкового переказу на її картковий рахунок. [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, зокрема, не повернула кредит у сумі 8 000,00 грн, не сплатила проценти у сумі 6 720,00 грн, а також неустойку в сумі 3 640,00 грн. Просять стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 18 360,00 грн та сплачений судовий збір в сумі 2 662,40 грн. Провадження у справі відкрито 02 лютого 2026 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 06 березня 2026 року. 17 лютого 2026 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву (а.с. 48-55). Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про місце, дату і час судового розгляду повідомлена належним чином. У позовній заяві просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 56), надіслала відзив на позовну заяву (а.с. 48-55) та клопотання про розгляд справи без її участі (а.с. 57). У відзиві вказує, що визнає лише заборгованість за тілом кредиту у сумі 8 000,00 грн. Вона є багатодітною матір`ю, має трьох неповнолітніх дітей, вони з чоловіком не працюють. Щомісячний дохід сім`ї 2 100,00 грн, один раз на рік отримує доходи від оренди паю, сім`я має заборгованість за іншими кредитними договорами. Штрафи, пеню та комісії просить не стягувати, оскільки вона не спроможна їх оплатити, або ж просить надати їй відстрочку для погашення решти суми боргу. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 30 квітня 2025 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 30.04.2025-100002977 в електронній формі, відповідно до якого товариство надало позичальнику грошові кошти в сумі 8 000,00 грн строком на 189 днів, а позичальник зобов`язалась до 04 листопада 2025 року повернути кредит, сплатити проценти та комісію; реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання кредитних коштів: 4790-72ХХ-ХХХХ-3610 (а.с. 22-28). Ідентифікація відповідача під час укладення кредитного договору була проведена через систему Bank ID (а.с. 34, зворот). Тип кредиту кредитна лінія (п. 3.3.3. Пропозиції про укладення кредитного договору). Відповідно до пунктів 6 Заявки та Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (Акцепту) кредитного договору процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,00% на 1 день користування кредитом протягом перших 5 періодів користування кредитом. Пункт 7 Заявки та Відповіді передбачає, що процентна ставка «Економ» визначена у розмірі 0,5% на день протягом наступних періодів, що настають за першими 5 періодами. Згідно з пунктами 12 Заявки та Відповіді денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит: 0,89% = (13440/8000)/189х100%. Відповідно до пунктів 8 та 9 Заявки та Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (Акцепту) кредитного договору комісія, пов`язана з наданням Кредиту, становить 560,00 грн, тобто 7 % від суми кредиту, а комісія за обслуговування кредитної заборгованості по 560,00 грн у кожному з двох чергових періодів, наступних за першим періодом. Пунктом 14 Заявки та Акцепту визначено Графік платежів. Відповідно до п. 17 Заявки та Акцепту неустойка в сумі 120,00 грн нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Пропозиція про укладення кредитного договору, Заявка кредитного договору, Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (Акцепт) кредитного договору та Інформаційне повідомлення позичальника про достовірність інформації підписані відповідачем [PERSON] 30 квітня 2025 року за допомогою одноразового ідентифікатора № Е928. Посилання на обставини укладення 30 квітня 2025 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] кредитного договору в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки договір підписано [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, відправленого їй товариством на номер фінансового телефону. Довідкою ТОВ «УПР» від 02 січня 2026 року підтверджується, що відповідно до кредитного договору № 30.04.2025-100002977 на платіжну картку № [NUMBER] перераховано кошти в сумі 8 000,00 грн (а.с. 16). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 30.04.2025-100002977 від 30 квітня 2025 року сума заборгованості відповідача станом на 05 січня 2026 року становить 18 360,00 грн, з яких: 8 000,00 грн основний борг, 6 720,00 грн відсотки; 3 640,00 грн штрафи (а.с. 17-19). Як вказує позивач та не оспорює відповідач, позичальник [PERSON] здійснила часткове погашення заборгованості за кредитом на загальну суму 7 080,00 грн (2 240,00 грн сплачено 20 травня 2025 року, 2 360,00 грн 11 червня 2025 року, 2 480,00 грн 03 липня 2025 року). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При цьому суд критично ставиться до тверджень відповідача про неможливість погасити заборгованість за відсотками через незадовільний матеріальний стан, оскільки такої підстави для звільнення від кредитних зобов`язань законодавство не містить. Відсотки обраховані відповідно до п. п. 6, 7 Заявки та Відповіді позичальника, а саме: по 1,00 % за день протягом перших п`яти періодів та по 0,50 % за день протягом наступних чергових періодів. Як вказує позивач та не оспорює відповідач, позичальник [PERSON] здійснила часткове погашення заборгованості за кредитом на загальну суму 7 080,00 грн (2 240,00 грн сплачено 20 травня 2025 року, 2 360,00 грн 11 червня 2025 року, 2 480,00 грн 03 липня 2025 року). При цьому з розрахунку заборгованості вбачається, що кошти, сплачені відповідачем, були спрямовані на погашення заборгованість за відсотками у сумі 4 680,00 грн, за комісіями у сумі 1 680,00 грн, та за штрафами у сумі 320,00 грн (а.с. 17-19). Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У зв`язку з тим, що відповідач допустила порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надала, вона має заборгованість за тілом кредиту та процентами за користування кредитом. При цьому на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у стягненні з відповідача на користь позивача неустойки слід відмовити та зменшити суму заборгованості за відсотками на 360,00 грн, які були спрямовані позивачем на погашення штрафів за відсутності для цього правової підстави. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а сума, яка підлягає стягненню, становить 14 360,00 грн, з яких: 8 000,00 грн основний борг, 6 360,00 грн відсотки. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 662,40 грн (а.с. 1, 2), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 082,26 грн (78,21 %). Доказів на підтвердження розміру витрат позивача на правничу допомогу на день ухвалення судового рішення не надано. У відзиві відповідач просила надати їй відстрочку для погашення суми відсотків за кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 435 ЦПК України). Згідно з ч. 7 ст. 435 ЦПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. Вказана стаття міститься у розділі VI ЦПК «ПРОЦЕСУАЛЬНІ ПИТАННЯ, ПОВ`ЯЗАНІ З ВИКОНАННЯМ СУДОВИХ РІШЕНЬ У ЦИВІЛЬНИХ СПРАВАХ ТА РІШЕНЬ ІНШИХ ОРГАНІВ (ПОСАДОВИХ ОСІБ)», тобто відстрочення або розстрочення виконання рішення можливе на стадії виконання судового рішення, а не на стадії його ухвалення. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконані провадження» роз`яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Відповідач вказує, що вона не працює та має низькі доходи, при цьому не повідомляє, що зміниться в її матеріальному стані при відстрочці. Жодних виняткових обставин, які мають тимчасовий характер і припиняться протягом року, відповідач не навела. За таких обставин, враховуючи, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а незадовільний матеріальний стан боржника є постійним, а не тимчасовим явищем, суд не вбачає підстав для відстрочки виконання рішення. На підставі наведеного,

Outcome: partial