Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернулось до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом до [PERSON] , В якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 10 квітня 2018 року у розмірі 301660,16 грн станом на 08 липня 2025 року та судовий збір у розмірі 3619,92 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 10 квітня 2018 року відповідач звернулась до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н та приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. 26 червня 2018 року [PERSON] відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 280000 грн. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості [PERSON] станом на 18 лютого 2025 року має заборгованість у розмірі 301660,16 грн, яка складається з наступного: 248610.84 грн - заборгованість за тілом кредита; 53049.32 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На даний час [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ КБ «Приватбанк». Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2025 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 10 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що що 10 квітня 2018 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів банку, Умови та правила надання банківських послуг та паспорт споживчого кредиту. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н), останньому 26 червня 2018 року було видано карту № [NUMBER] строк дії 06/21 та встановлено кредитний ліміт у розмірі 280000 грн. 21.02.2020 року [PERSON] підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг на підставі якої відповідачем отримано додаткову кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 02/23, тип - MasterCard World Elite, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком, а саме нарахування відсотків відповідно до Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 21.02.2020 у розмірі 37,2% річних. 30 листопада 2021 року [PERSON] отримано додаткову кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 09/24, тип - MasterCard World Elite Відповідно до виписки за договором № б/н за період 26.06.2018 - 09.07.2025 відповідач активно користувався кредитними коштами, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, отримував кошти через банкомат, тощо. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 08 липня 2025 року у [PERSON] перед АТ КБ «Приватбанк» мається заборгованість в розмірі 301660,16 грн, яка складається з наступного: 248610.84 грн - заборгованість за тілом кредита; 53049.32 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснював, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 08 липня 2025 року утворилась заборгованість перед банком в розмірі 301660,16 грн, яка складається з наступного: 248610.84 грн - заборгованість за тілом кредита; 53049.32 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 301660,16 грн. є обґрунтованими. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved