Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В листопаді 2025 року Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовна заява мотивована тим, що 26 грудня 2017 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір №200947184101, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, станом на 03 червня 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 34433,11 грн, з яких: заборгованість за кредитом 23219,92 грн; заборгованість по відсоткам 11213,19 грн. З врахуванням викладеного АТ «ПУМБ» просило стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати у виді сплаченого судового збору Відповідач відзиву до суду не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Представник позивача, разом з поданням позовної заяви подав також клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Чемеровецького районного суду від 22 січня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просив судові засідання по справі проводити без його участі, позов підтримує у повному обсязі, не заперечую щодо заочного розгляду справи. Відповідачв судові засідання 19.02.2026 року, 05.03.2026 року не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. 05.03.2026 ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом 26 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до АТ «ПУМБ» та підписав заяву №200947184101 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з якою сторони уклали кредитний договір. За умовами кредитного договору АТ «ПУМБ» [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту. Зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк. Стандартна процентна ставка складає 49,00% річних. Згідно з даними довідки про збільшення кредитного ліміту, [PERSON] кредитний ліміт встановлений 26.12.2017 року у розмірі 1000,00 грн, 04.01.2018 року кредитний ліміт збільшено до 3000,00 грн, 08.03.2018 року збільшено до 7000,00 грн, 12.07.2018 року збільшено до 12000,00 грн, 12.12.2018 року збільшено до 15500,00 грн, 04.04.2019 року збільшено до 19000,00 грн, 14.08.2019 року збільшено до 22800,00 грн, 10.12.2019 року збільшено до 26300,00 грн, 10.07.2020 року збільшено до 28400,00 грн, 16.11.2020 року збільшено до 30500,00 грн (а.с. 21). Як вбачається зі змісту виписки по рахунку [PERSON] , який відкритий в АТ «ПУМБ», протягом 2017-2023 років відповідач використовував кредитні кошти, частково повертав їх і сплачував проценти за користування ними (а.с. 25-32). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за кредитним договором № 200947184101 від 26.12.2017 року, станом на 03 червня 2025 року заборгованість становить 34433,11 грн, з яких: заборгованість за кредитом 23219,92 грн; заборгованість по відсоткам 11213,19 грн (а.с. 22-24). 05 червня 2025 року АТ «ПУМБ» направило [PERSON] письмову вимогу (повідомлення) про сплату вказаної заборгованості та попередження про примусове стягнення боргу шляхом звернення до суду. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Суд встановив, що між відповідачем [PERSON] та АТ «ПУМБ» дійсно 26.12.2017 року було укладено кредитний договір № 200947184101. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 03.06.2025 року заборгованість становить 34433,11 грн, з яких 23219,92 грн тіло кредиту, 11213,19 грн відсотки за користування кредитом. Враховуючи, що отримані відповідачем кредитні кошти та відсотки за їх користування в добровільному порядку позивачу не сплачені, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за наданим кредитом в розмірі 34433,11 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved