Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

У серпні 2025 року позивач через свого представника адвоката Ремешевського Є.А. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.08.2024 р. [PERSON] , керуючи т/з NISSANX-TRAIL д.н.з. [NUMBER] , здійснив в порушення п.п. 2.3 "б", 8.7.3 "е" Правил дорожнього руху України проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом позивача. Внаслідок зіткнення було пошкоджено транспортний засіб - автомобіль марки FORD Модель F 150, д.н.з. [NUMBER] який належить на праві власності позивачу. Вартість відновлювального ремонту на момент завдання шкоди становить 499328,88 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, позивач просив в межах суми граничного відшкодування, частину завданої шкоди стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України, а решту суми стягнути із [PERSON] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2025 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.09.2025 року справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 06.10.2025 року на адресу суду від Панасюка О.М., яка діє в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов відзив на позовну заяву. 14.10.2025 року на адресу суду від представника позивача адвоката Ремешевського Є.А. надійшла відповідь на відзив. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не надав. Ухвалою суду від 20.11.2025 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті на 20 січня 2025 року на 11.00 год. В зв`язку із неявкою відповідачів розгляд справи відкладено на 06.02.2026 р. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Відповідачі в судові засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку. Крім того, відповідач [PERSON] викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада України. Відповідно до ст. 128 ч. 11 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ч.1ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з неявкою позивача, відповідача, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. За змістом ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. З матеріалів справи вбачається , що 28.08.2024 р. о 10 год. 40 хв. [PERSON] під час проїзду перехрестя вул. В. Морської та вул. Садової в м. Миколаїв керував належним йому на праві власності транспортним засобом марки "Нісан" номерний знак [NUMBER] та здійснив в порушення п.п. 2.3 "б", 8.7.3 "е" проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки "Форд" номерний знак [NUMBER] , належним на праві власності позивачу, під керуванням [PERSON] . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.11.2024 р. у справі № 490/8008/24 відповідач [PERSON] був визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУАП та призначити стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. Крім цього, згідно із постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ББА № 356753 від 28.08.2024 р. відповідач [PERSON] на момент скоєння ДТП не мав чинного полісу цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів перед третіми особами та був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУАП. Судом встановлено, що зі схеми місця ДТП, доданої до протоколу від 28.08.2024 р., вбачається характер та локалізація пошкоджень, яких зазнали транспортні засоби, зокрема транспортний засіб марки "Форд" в якому пошкоджені задня ліва частина авто, двері задні ліві, крило, диск, резина, міст. Згідно зі Звітом № 108/09-24 від 12.10.2024 р. про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, що був виконано на замовлення позивача, характер пошкоджень та їх локалізація вказані в фототаблиці, протоколу огляду транспортного засобу та ремонтних калькуляціях, відповідають відомостям, вказаним в схемі ДТП. Внаслідок ДТП в автомобілі «Форд» пошкоджені боковина задня ліва, двері задні ліві стійка боковини задня ліва, підсилювач стійки задньої лівої, задня частина порога лівого, диск колеса задній лівий, арка заднього лівого колеса, корпус заднього мосту, напіввісь ліва заднього мосту, підніжка ліва, автошина задня ліва, підкрилок заднього лівого колеса, люк паливного баку, молдинг задньої лівої стійки боковини. Також зазначені інші пошкодження. Таким чином , згідно Звіту № 108/09-24 від 12.10.2024 р. про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля ФордF150, р/н [NUMBER] , становить 779 209,11 грн , а із застосуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,3948 підтверджена вартість відновлювального ремонту складає 499328,88 грн. Ринкова варість автомобіля на момент ДТП становила 3 109 702,44 грн. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 12 від 04.12.2024 року позивач сплатив ФОП [PERSON] вартість оцінки в сумі 5000,00 грн. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної шкоди) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Згідно зі статтею 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Страхування це правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством (стаття 1 Закону України «Про страхування» від 18 листопада 2021 року №1909-IX (далі Закон № 1909-IX). Страхова виплата (страхове відшкодування) грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства (стаття 1 Закону № 1909-IX). До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом № 1961-IV, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин. Відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IVУ разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IVcтраховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ),

Outcome: approved