Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 11 грудня 2025 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] 14 квітня 2019 року було укладено кредитний договір №336628849, підписаний електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора. В межах умов цього договору відповідачці було надано кредит у гривні, які остання зобов`язалася одержати та повернути, сплатити проценти за користування кредитним коштами та виконати інші обов`язки передбачені цим договором. Кредитні кошти надано у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачкою первісному кредитору з метою отримання кредиту. 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 3 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20190103, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до реєстру прав вимоги № 7 від 26 грудня 2019 року до договору факторингу № 20190103 від 3 січня 2019 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 336628849. Відповідач умови договору кредиту не виконує, заборгованість зі сплати боргу не повернув, та є таким, що має непогашену заборгованість перед позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 12 491 грн. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Договором № 336628849 від 14 квітня2019 року в сумі 12 491 грн та судові витрати в сумі 3 028 грн. Ухвалою судді від 12 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, однак за змістом прохальної частини позовної заяви позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути без його участі, не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, правом на відзив на позовну заяву не скористався, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до частини восьмої статті 178 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною другою статті 247 Цивільного процесуального кодексу України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивш матеріали справи та перевіривши їх доказами, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 14 квітня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено договір №336628849, де сума кредиту становить 5 000 грн, кредит надається строком на 24 дні. Вказаний підписаний електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора. В межах умов цього договору відповідачу було надано кредит у гривні, які останній зобов`язався одержати та повернути, сплатити проценти за користування кредитним коштами та виконати інші обов`язки передбачені цим договором. Сторонами погоджено графік розрахунків. Додатковою угодою від 16 квітня 2019 року до договору № 336628849 від 14 квітня 2019 року сторони дійшли згоди про продовження строку дії договору на 7 днів та сплатою процентів на умовах цієї додаткової угоди. Згідно до пункту 1.1 Договору № 336628849 від 14 квітня 2019 року позикодавець зобов`язався надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 5 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним, нарахованих згідно з п. 1.4 цього договору. Строк дії договору становить 24 дні. Первісний кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виконало домовленості за договором; доказів протилежного суду не надано. 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 3 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20190103, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до реєстру прав вимоги № 7 від 26 грудня 2019 року до договору факторингу № 20190103 від 3 січня 2019 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 336628849. Відповідач умови договору кредиту не виконує, заборгованість зі сплати боргу не повернув, та є таким, що має непогашену заборгованість перед позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 12 491 грн, яка складається з: заборгованості по основному боргу (тіло кредиту) 5 000 грн, заборгованості по відсотка 7 491 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Щодо порядку укладання договору в електронній формі. Вказаний порядок регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Таким чином, суд вважає, що сторонами зазначеного вище договору було дотримано усіх вимог законодавства, тому договір важається укладеним та підлягає виконанню обома сторонами. Щодо стягнення заборгованості за договором факторингу. Згідно положень пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Всупереч умов Договору про надання споживчого кредиту відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів. Згідно статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі іна умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 516 Цивільного кодексу України - заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до змісту статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Як передбачено статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідач порушив умови договору та належним чином не сплачував кредит, у результаті чого виник борг на загальну суму 12 491 грн. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням статті 617 Цивільного кодексу України. З огляду на викладене, беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені Договором про надання споживчого кредиту не виконала, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позов задоволено в повному обсязі, тому судові витрати покладаються на відповідачки в повному розмірі. З відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати в розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved