Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

В січні 2026 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, вказавши, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . Однак сторони фактично припинили шлюбні відносини, разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Дитина проживає разом із позивачем, яка не працює у зв`язку тим, що перебуває у відпустці по її догляду до досягнення нею трирічного віку, та перебуває на повному її утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Враховуючи наведене, посилаючись на ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, позивач, навівши доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти, просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання як дружини, в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку ( доходу) платника аліментів, щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Ухвалою судді від 12.02.2026 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. В судове засідання позивач не з`явилася, натомість подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 20.09.2024 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим 04.03.2025 року Деражнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), згідно з яким батьком дитини є відповідач [PERSON] . Судом встановлено, що відповідно до судового наказу Деражнянського районного суду від 17.12.2025 року стягнуто [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого по [ADDRESS] , паспорт серії № [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої по [ADDRESS] , паспорт № [NUMBER] , виданий 09.10.2024 року органом 6823, РНОКПП [NUMBER] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.12.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка [PERSON] та неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають в [ADDRESS] . З`ясовуючи наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, а також обґрунтованість доводів позивачки, наведених нею в обґрунтування позовних вимог, судом враховується наступне. Статтею 75СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Так, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.84СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Встановлено, що позивач на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим отримує допомогу при народженні дитини, що вбачається зі змісту позовної заяви. Вирішуючи спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, судом враховуються доводи позивача, наведені в позові. Також встановлено, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області змінено розмір стягнутих аліментів визначених рішенням Мистиського районного суду №448/585/19 від 05.09.2019 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі частки від усіх видів заробітку доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Так, суд враховує, що відповідач працює та має змогу надавати матеріальну допомогу дружині. При цьому, відомостей щодо незадовільного стану здоров`я відповідача, матеріали справи не містять. З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про наявність підстав для стягнення з відповідача, як батька дитини, аліментів на її утримання до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. Згідно із ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України,у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість та достовірність наявних у справі доказів, позицію відповідача, суд вважає останнього спроможним надавати матеріальну допомогу на утримання позивача як дружини у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В силу вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved