Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що в даний час вона звернулася до Головного УПФ України в Чернівецькій області Управління обслуговування громадян з заявою про призначення їй пенсії. Однак, в задоволенні вказаної заяви їй відмовлено, що підтверджується Рішенням про відмову у призначенні пенсії від 06.02.2026 року №241670095615, Головного УПФ України в Київській області, оскільки потрібно представити трудову книжку серія [NUMBER] від 08.02.1984 року, де її по батькові помилково зазначено " [PERSON] " замість вірного " [PERSON] "; архівні довідки №1/11 від 08.01.2026 року, №01-12/798 від 17.12.2025 року, №01-12/799 від 17.12.2025 року, які видані Трудовим архівом Кіцманської міської ради, де зазначено її прізвище імя та побатькові " [PERSON] ", " [PERSON] " (російською мовою), [PERSON] ітько) [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Вказує, що факт належності їй зазначених документів підтверджується паспортом громадянина України, кодом, свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про одруження. Вважає, що при написанні її прізвища, імені та по батькові у вказаних документах посадовими особами було допущено помилку. Враховуючи наведене, просить заяву задовольнити, встановити факт належності їй, [PERSON] , [INFO] , мешканці с. Лашківка Чернівецького району Чернівецької області вищевказаних документів. Заявниця [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник зацікавленої особи ГУ ПФУ в Чернівецькій області подав письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника управління. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Так, ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1-2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України, в окремому провадженні суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Так в судовому засіданні встановлено, що заявниця згідно паспорта громадянина України [NUMBER] від 03.09.1996 року, картки платника податків та Витягу з реєстру територіальної громади значиться як [PERSON] ", [INFO] (а.с.4-7). Відповідно до свідоцтва про народження заявниці серія [NUMBER] від 02.12.1965 року вбачається, що заявниця значиться як [PERSON] , [INFO] (російською мовою) (а.с.8). Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 18.09.1988 року вбачається, що заявниця після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.9). Відповідно до трудової книжки серія [NUMBER] від 08.02.1984 року вбачається, що заявниця значиться як « [PERSON] - виправлено на [PERSON] » (а.с.11). З архівних довідок №1/11 від 08.01.2026 року, №01-12/798 від 17.12.2025 року та №01-12/799 від 17.12.2025 року, які видані Трудовим архівом Кіцманської міської ради вбачається, що прізвище імя та по батькові заявниці зазначено як " [PERSON] ", " [PERSON] " (російською мовою), " [PERSON] " (а.с.12-14). Враховуючи обставини справи, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів має юридичне значення для заявниці з метою здійснення призначення пенсії, в іншому порядку встановити факт належності вказаних архівних довідок та трудової книжки остання немає можливості, а тому виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву задовольнити і встановити вказаний факт, що має юридичне значення.

Outcome: approved