Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами № 01419-04/2024 та №274334001 у розмірі 34425 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.04.2024 [PERSON] уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» кредитний договір № 01419-04/2024, який підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. В договорі сторонами погоджено порядок повернення кредиту та сплати відсотків. 25.07.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 25072024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 25.07.2024 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 19500 грн, з яких: 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14500 грн - сума заборгованості за процентами. Крім того, 08.04.2024 між ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» та [PERSON] укладено кредитний договір №274334001. Відповідно до умов якого [PERSON] отримано кредит, який останній не повернув. 20.03.2024 між ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №20/0324-01, відповідно до якого ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» передає ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату належні йому права вимоги. 27.02.2025 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/0225-01, відповідно до якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 27.02.2025 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 14925.00 грн, з яких 3000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 10425 грн заборгованість за відсотками, 1500 грн. неустойка. Ухвалою від 09 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 05 березня 2026 року вирішено про заочний розгляд справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 01.04.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 01419-04/2024, за умовами якого Товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором (п. 1.1 договору). Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається на 120 днів, тобто до 29.07.2024, дата надання кредиту 01.04.2024. Згідно з п. 1.4.1 Договору процентна ставка складає 2,50% в день та застосовується в межах строку кредитування, вказаного у п. 1.2 Договору. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору (п.1.5 Договору). Відповідно до п. 1.6 Договору кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4441-11хх-хххх-0026. Згідно із п. 3.1 Договору повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з Графіком платежів. Вказаний договір підписано за допомогою електронного підпису W3565. Окрім того [PERSON] за допомогою електронного підпису W3565 підписав Графік платежів та паспорт споживчого кредиту. З листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. № 3466_2501301750056 від 30.01.2025 встановлено, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Відповідно до договору було успішно прийнято платежі на користь AVANSCREDITLLC: 01.04.2024 о 18-40 год. на суму 5000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 366213366, призначення платежу: Зарахування 5000 грн на карту № [NUMBER] . Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №01419-04/2024 від 01.04.2024, наданим ТОВ «Аванс Кредит», [PERSON] має заборгованість у розмірі 19500,00 грн, у т.ч. за основною сумою боргу - 5000 грн, за процентами - 14500 грн. Відсотки нараховувались в межах строку кредитування (до 25.07.2024). 25.07.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 25.07.2024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт ТОВ «Аванс Кредит» відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання якої настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Сторонами договору факторингу 25.07.2024 підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 25072024 від 25.07.2024. На підтвердження переходу до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до відповідачки, позивачем надано до матеріалів справи Витяг з Реєстру Боржників до договору факторингу, згідно з якими до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] від ТОВ «Аванс Кредит» за договором кредиту № 01419-04/2024 в сумі 19500 грн, у т.ч. за основною сумою боргу - 5000 грн, за відсотками - 14500 грн. Крім того, 08.04.2024 між ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №274334001. Відповідно до умов договору товариство надає клієнту кредит в розмірі 3000,00грн. Кінцева дата повернення кредиту 08.05.2029. Процентна ставка становить 2,500 % в день. Договір підписано електронним підписом. 20.03.2024 між ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №20/0324-01, відповідно до якого ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» передає ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату належні йому права вимоги. Між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 27.02.2025 укладено договір факторингу №27/0225-01, яким клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, визначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату (а.с.72-73). З витягу реєстру прав вимоги №2 від 27.02.2025 вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги за кредитним договором №274334001 у загальній сумі заборгованості 14925 грн. до [PERSON] . Відповідно до наданих розрахунків заборгованості, [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №274334001 від 08.04.2024 у сумі 14925.00 грн, з яких: 3000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 10425.00 грн заборгованість за відсотками, 1500,00 грн. неустойка. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитору зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Частиною першою статті 1077 ЦК України, визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено договір № 01419-04/2024 від 01.04.2024, ТОВ «Аванс Кредит» умови кредитних договорів виконало належним чином, надавши відповідачці кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів в розмірі 5000 грн. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконав, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитними договорами не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем склалася заборгованість у загальному розмірі 19500 грн, з яких: 5000 грн - за основною сумою боргу, 14500 грн - за відсотками. Доказів повернення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами у повному обсязі матеріали справи не містять. Крім того, з урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між ТОВ «Оптимальні кредити» та [PERSON] укладено договір № 274334001 від 08.04.2024, ТОВ «Аванс Кредит» умови кредитних договорів виконало належним чином, надавши відповідачці кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок грошових коштів в розмірі 3000 грн. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконав, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитними договорами не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем склалася заборгованість у загальному розмірі 13425 грн, з яких: 3000 грн - за основною сумою боргу, 10425 грн - за відсотками. Доказів повернення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами у повному обсязі матеріали справи не містять. Щодо вимог позивача про стягнення неустойки, суд зазначає наступне. Поняття неустойки як виду цивільно правової відповідальності наведено у статті 549 ЦК України, за змістом якої неустойкою ( штрафом , пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені. Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу. Крім цього відповідно до ч 2 ст. 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи Відтак вимога позивача про стягнення з [PERSON] неустойки, нарахованої кредитором за прострочення виконання договірних зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, нараховані в сумі 1500.00 грн., задоволенню не підлягають. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає частковому стягненню з [PERSON] на користь позивача у сумі 2895.97 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial