Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» звернувся до Центрально-Міського районного суд міста Кривого рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог поозивачем зазначено, що 04.03.2020 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3435113276/257150. Згідно умов кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 3500,00 гривень, дата надання кредиту: 04.03.2020 року, строк кредиту 30 днів, відсоткова ставка 1,85% (процентів) на добу. Згідно норм кредитного договору, Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. На підтвердження видачі, Товариством, кредитних коштів, позивач надає інформаційну довідку, відповідно до якої 04.03.2020 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 3500,00 грн. за реквізитами платіжної картки № 4149-49xx-xxxx-7659. 31.05.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» (далі Первісний кредитор) та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-31/05/21 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором 3435113276/257150 від 04.03.2020 укладеним з [PERSON] (далі Відповідач). 03.06.2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 3435113276/257150 від 04.03.2020 до ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (далі Позивач) у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до Відповідача. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 26.05.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 11917,50 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 3500,00 грн; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 8417,5 грн. Тому, посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 3435113276/257150 від 04.03.2020 року, в сумі 11917,50 грн. та судові витрати. Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він заперечує проти задоволення позову. Відповідач, посилається на те, що позивачем не доведено належними та достовірними доказами наявність боргу відповідача та факту переходу права вимоги за кредитним договором. 16 жовтня 2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі. В судове засіданні представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, в прохальній частині додаткових пояснень просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у поданому ним відзиві на позов просив розглядати справу без його участі, в позовних вимогах відмовити повністю та застосувати позовну давність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази по справі суд встановив, що 04.03.2020 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3435113276/257150 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Згідно умов кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором на наступних умовах: сума виданого кредиту 3500,00 гривень, дата надання кредиту - 04.03.2020 року, строк кредиту - 30 днів, валюта кредиту UAH, відсоткова ставка - 1,85% (процентів) на добу. 03.06.2021 року між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» було укладено до договір № 1-03/06/2021 про відступлення права вимоги. Відповідач, посилається на те, що позивачем не доведено належними та достовірними доказами наявність боргу відповідача та факту переходу права вимоги за кредитним договором. Позивачем на підтвердження заявлених вимог були надані копії письмових доказів. Відповідач звернувся до суду з письмовим клопотанням про витребування доказів, у якому просив витребувати у позивача для огляду в судовому засіданні оригінали доказів долучених до позовної заяви: Витяг з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №1-03/06/21 від «03» червня 2021 року, Витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 1-31/05/2021 від «31» травня 2021 року, ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ №1-31/05/21 від 31 травня 2021 року, договір про надання фінансового кредиту № 3435113276/257150, доказ про перерахування первісному кредитору коштів при відступленні прав вимоги (платіжне доручення №37 від 10 червня 2021 року) оскільки він ставить під сумнів відповідність поданих копій їхнім оригіналам. Ухвалою суду від 07 листопада 2025 року зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» надати суду для огляду оригінали долучених до позовної заяви доказів, а саме: Витяг з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №1-03/06/21 від «03» червня 2021 року; Витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 1-31/05/2021 від «31» травня 2021 року ; ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ №1-31/05/21 від 31 травня 2021 року; Договір про надання фінансового кредиту № 3435113276/257150; Доказ про перерахування первісному кредитору коштів при відступленні прав вимоги (платіжне доручення №37 від 10 червня 2021 року). Вказана ухвала суду виконана частково, а саме суду було надано оригніал електронного доказу - Договір про надання фінансового кредиту № 3435113276/257150, оскільки як встановлено при розгляді справи данний договір укладався в електронній формі. Разом з тим, ухвала в частині витребування судом оригіналів наступних документів: Витяг з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №1-03/06/21 від «03» червня 2021 року; Витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 1-31/05/2021 від «31» травня 2021 року ; ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ №1-31/05/21 від 31 травня 2021 року; Доказ про перерахування первісному кредитору коштів при відступленні прав вимоги (платіжне доручення №37 від 10 червня 2021 року) виконана позивачем не була. Зокрема як до позовної заяви так і до заяви про виконання ухвали суду вих. № 1076 долучено електронні копії зазначених письмових доказів, а оригінали суду для огляду станом до моменту ухвалення рішення надані так і не були. При цьому надані в зазначеній заяві про виконання ухвали суду посилання на неможливість направлення представника в судове засідання у зв`язку з повітряними тривогами та можливість втрати оригіалів доказів шляхом їх пересилання засобами поштового не звільняють позивача від виконання обов`язку надання оригіналів доказів на викоання ухвали суду в силу вимог ЦПК України. При цьому суд звертає увагу, що з моменту постановлення ухвали про витребування оригіналів вказаних письмових доказів і до моменту ухвалення дійсного рішення, позивачу був наданий значний проміжок часу протягом якого останній мав можливість виконати ухвалу суду про витребування оригіналів доказів. Окрім того, на виконання ухвали суду про витребування доказів за клопотанням представника позивача, АТ КБ "Приватбанк" було надано інформацію, що на банківську картку [NUMBER] , яка відкрита на ім`я [PERSON] 04.03.2020 було зараховано грошові кошти у сумі 3500 грн. Також АТ "Привтбанк" було надано виписку за вказаним картковим рахунком за 04.03.2020 р. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст.81 ЦПК України). За приписами ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог. Згідно ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу ч. 1 ст.638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.6 ст.95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Враховуючи обставини справи та наведений припис ЦПК України, який за своєю формою є імперативним, копії: Витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №1-03/06/21 від «03» червня 2021 року, Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 1-31/05/2021 від «31» травня 2021 року, Договору факторингу №1-31/05/21 від 31 травня 2021 року, платіжного доручення №37 від 10 червня 2021 року про перерахування первісному кредитору коштів при відступленні прав вимоги не можуть бути взяті до уваги, як доказ в силу ч. 6 ст. 95 ЦПК України, оскільки оригінали зазначених доказів не були надані суду, а відповідачем ставиться під сумнів відповідність наданих позивачем електронних копій оригіналам вказаних письмових доказів. Без зазначених документів позовні вимоги є недоведеними та задоволенню не підлягають, оскільки недоведено, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Договором про надання фінансового кредиту № 3435113276/257150 від 04.03.2020. Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність та необґрунтованість заявлених позовних вимог, а отже і про відсутність підстав для задоволення позову. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З огляду на наведене суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,

Outcome: dismissed