Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

ТОВ «ФК «Ейс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що відповідно до кредитного договору №489461032 від 06.01.2022, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , відповідач отримав кредит в розмірі 10000,00 грн, строком на 29 днів до 04.02.2022. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», яке відступило право вимоги за кредитним договором №489461032 від 06.01.2022 - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на підставі договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023. 29.05.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу №29/05/25-Е, право вимоги за кредитним договором №489461032 від 06.01.2022 перейшло до ТОВ «ФК «Ейс». Кредитним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, інших витрат. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 14853,00 грн, з яких 10000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4853,00 грн - заборгованість за процентами. (а.с. 1-8) В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Ейс» адвокат Тараненко А.І. не з`явився, в позові є клопотання про розгляд справи у його відсутність, щодо заочного розгляду справи не заперечує. (а.с. 7 зворот) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи. (а.с. 22-23, 30) Відзив відповідачем не подано. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06.01.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №489461032 за яким відповідач отримав кредит в розмірі 10000,00 грн, строком на 29 днів (п. 1.3, 1.7). Договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідача [PERSON] . За п. 1.7 договору кредитна лінія надається строком на 29 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 04.02.2022 р. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. За п. 1.8 договору сторони погодили, що встановлений в п. 1.7 договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в п. 1.8 договору, не обмежена. За п. 1.9.1 договору виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 153,30% процентів річних, що становить 0,42% від суми кредиту за кожний день користування ним. За п. 1.9.2 договору за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 766,50% річних, що становить 2,10% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті. За п. 1.9.3 договору якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50% річних, що становить 2,10% в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за цим договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду, є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8 договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 2,10% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов п. 1.9.3 договору. За п. 1.12.2 договору з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70% річних, що становить 2,98% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. П. 5.4 договору встановлено, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем з приводу укладення цього договору в якості підписів сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Заявка на отримання грошових коштів в кредит від 06.01.2022 підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача [PERSON] . До матеріалів справи додано правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та алгоритм дій споживача в ІТС ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладання електронного договору. Згідно копії платіжного доручення 102a94e9-781f-498e-8ffc-03acbb688c9a від 06.01.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ Ковалюку В.В. 10000,00 грн, призначення платежу: переказ коштів згідно договору №489461032 від 06.01.2022, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. Тобто, позивачем надано первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів. Згідно інформаціїі АТ «Універсал Банк»№БТ/Е-9709 від 04.08.2025 на [PERSON] банком була емітована платіжна картка № [NUMBER] , також була емітована інша платіжна картка. На кртковий рахунок платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] був зарахований платіж в сумі 10000,00 грн за період 06.01.2022 по 11.01.2022. З руху коштів по картці № [NUMBER] , що надано банком, вбачається, що на картку 06.01.2022 зараховано 10000,00 грн. Згідно довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 08.11.2023 одноразовий ідентифікатор MNV3X93U відправлено позичальнику [PERSON] 06.01.2022 о 18:12:15 год. на номер телефону [NUMBER] . Ідентифікатор введено позичальником/відправлено товариству 06.01.2022 о 18:13:47 год. Перерахування грошових коштів позичальнику [PERSON] здійснено 06.01.2022 о 18:14:32 год. Паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору №489461032 від 06.01.2022 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача [PERSON] 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, право вимоги до осіб - боржників ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», в тому числі щодо боржника [PERSON] за кредитним договором №489461032 від 06.01.2022, розмір заборгованості: за тілом кредиту 10000,00 грн, за процентами 3925,00 грн. Зазначене підтверджується копією договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, копією додаткової угоди №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, копією додаткової угоди №26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 з додатками, копією додаткової угоди №27 від 31.12.2021 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, копією додаткової угоди №31 від 31.12.2022 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, копією додаткової угоди №32 від 31.12.2023 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, копією витягу з реєстру прав вимоги №176 від 05.05.2022, копією акту звірки від 31.12.2024. 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №30/1023-01, право вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ «Таліон Плюс», перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за кредитним договором №489461032 від 06.01.2022, розмір заборгованості: за тілом кредиту 10000,00 грн, за процентами 4853,00 грн. Зазначене підтверджується копією договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023, копією витягу з реєстру прав вимоги №1 від 30.10.2023. 29.05.2025 між ТОВ ФК Онлайн Фінанс та ТОВ ФК "Ейс" укладено договір факторингу №29/05/25-Е, право вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ ФК Онлайн Фінанс, перейшло до ТОВ ФК "Ейс" за кредитним договором №489461032 від 06.01.2022. Зазначене підтверджується копією договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025. Договори факторингу не визнані недійсними (доказів протилежного суду не надано), згідно ст. 204 ЦК України договори є дійсними і враховуються судом. За розрахунком заборгованості за кредитним договором №489461032 від 06.01.2022, здійснений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Заборгованість за тілом кредиту 10000,000 грн, за процентами 3925,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №489461032 від 06.01.2022, здійсненим ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість за тілом кредиту 10000,00 грн, за процентами 4853,00 грн. З виписки ТОВ ФК Ейс з особового рахунку за кредитним договором №489461032 від 06.01.2022 [PERSON] вбачається, що заборгованість за кредитним договором №489461032 від 06.01.2022 станом на 05.06.2025 складає 14853,00 грн, з яких 10000,00 грн тіло, 4853,00 грн проценти. Відповідач [PERSON] зобов`язання за договором №489461032 від 06.01.2022 належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 05.06.2025 за тілом кредиту - 10000,00 грн, за процентами - 4853,00 грн. Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (кредит). Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються, умови договору сторонами виконувались, що свідчить про дійсність договору. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Ст. 628 ч. 2 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ч. 2 абз. 2 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис згідно ст. 6 ч. 1 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконував належним чином умови договору про надання кредиту, тому права позивача підлягають захисту. 29.05.2025 між Адвокатським бюро Тараненко та партнери та ТОВ ФК Ейс укладено договір про надання правничої допомоги №29/05/25-01. Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 05.06.20225 витрати на правничу допомогу розраховуються таким чином: складання позовної заяви ТОВ ФК Ейс до боржника [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №489461032 від 06.01.2022 (2 год.) - 5000,00 грн; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника [PERSON] за кредитним договором №489461032 від 06.01.2022 (2 год.) - 1000,00 грн, підготовка адвокатського запиту (1 год.) 500,00 грн, підготовка клопотання (1 год.) 500,00 грн. Загальна вартість послуг становить 7000,00 грн. Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України). Згідно ст. 137 ч. 2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ст. 137 ч. ч. 4, 5, 6 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 (справ №755/9215/15-ц) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підставі викладеного, враховуючи те, що справа, що розглядається, не є складною, в справі - невелика кількість письмових доказів (справа в одному томі), представник позивача не брав участі в судовому засіданні при розгляді справи, позов подано до суду в системі "Електронний суд", суд вважає заявлений розмір витрат на правничу допомогу сторони позивача неспівмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 3500,00 грн витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат потрібно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору.

Outcome: approved