Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Ратнівського районного суду Волинської області з позовною заявою до [PERSON] про опорювання батьківства, в якій просить суд виключити відомості про його батьківство з актових записів про народження дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 16 вересня 2006 року він із відповідачкою уклали юридичний шлюб , який зареєстрований РАЦС Фрунзенського районного управління юстиції міста Харків, актовий запис № 389. Під час шлюбу народилися діти син [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких було записано його.Проте, він не погоджується із цим, оскільки фактично спільне подружнє життя припинено 21.07.2008 року у зв`язку з взяттям його під варту та засудженням до 14 років позбавлення волі , що підтверджує копією ухвали ВССУ .Він відбував покарання у ХВК -18 та йому відмовлено у розірванні шлюбу через несплату судового збору. Стверджує, що відповідачка після його засудження почала влаштовувати своє життя разом із співмешканцем , відкрито проживала з ним у своїй квартирі за адресою [ADDRESS] , що можуть підтвердити сусіди по цій комунальній квартирі [PERSON] , [PERSON] ..Відповідачка у 2014 році народила сина, а 2021 році дочку , які співмешканця називають батьком. Крім того, остання жодного разу не провідувала його у місцях позбавлення волі. Просить витребувати про це матеріали Холодногірської виправної колонії № 18. Позивач просить задовольнити позов. Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 26.10.2023 року матеріали цивільної справи передані за підсудністю за місцем реєстрації відповідачки [PERSON] до Фрунзенського районного суду м. Харкова. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06.12.2024 року матеріали цивільної справи передані за підсудністю за місцем фактичного проживання відповідачки, як внутрішньо переміщеної особи, до Ратнівського районного суду Волинської області. До Ратнівського районного суду Волинської області дана цивільна справа надійшла 10 січня 2025 року. Ухвалою суду від 13.01.2025 року відкрито провадження у справі. Ухвалами суду від 24.03.2025 року позовну заяву залишено без розгляду. Постановою Волинського апеляційного суду від 20.11.2025 року ухвалу Ратнівського районного суду від 24.03.2025 року скасовано та справу направлено для продовження розгляду. Ухвалою суду від 08.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження. Підготовче судове засідання 08.01.2026 року відкладено в зв`язку із відпусткою судді. Ухвалою суду від 21.01.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 11.02.2026 року відмовлено у визнанні відповідачкою [PERSON] позову, оскільки визнання позову суперечить закону та порушує права, свободи чи інтереси малолітніх дітей і продовжено судовий розгляд. У судовому засіданні 11.02.2026 року свідок [PERSON] відмовилася давати покази відповідно до ст. 63 Конституції України, оскільки є рідною сестрою відповідачки [PERSON] .. Свідок [PERSON] показав суду , що у 2010- 2018 роках працював начальником літейного цеху у колонії, де [PERSON] відбував покарання. Ствердив, що на теперішній час періодично зустрічається із позивачем. Свідок показав, що у його службові обов`язки не входило надавати дозволи на побачення засуджених та ведення з цього питання документації , а тому і на зберігання її не здавав. Поряд з цим, пам`ятає, що [PERSON] знав про народження однієї дитини від адвоката, а згодом і другої, батьком яких він записаний. Свідок також показав, що нараховував заробітну плату засудженим, вів табель виходу їх на роботу та не пам`ятає, щоб [PERSON] надавалася відпустка на тривалі побачення . Судове засідання 11.02.2026 року відкдладено у зв`язку з неявкою відповідачки [PERSON] , хоча належним чином сповіщена про дату, час та місце судового засідання , що підтверджено даними Укрпошти Трекінг R 067085308863. У судовому засіданні 25.02.2026 року [PERSON] пояснив, що показаннями свідків довів , що відповідачка проживала з іншим чоловіком , тривалих побачень з [PERSON] не мав, а отже позов підлягає до задоволення. Категорично заперечив проти призначення молекулярно - генетичної експертизи у справі. Відповідачка позов визнала. Вона також ствердила, що позивач [PERSON] не є батьком її дітей [PERSON] та [PERSON] та не заперечила проти призначення молекулярно - генетичної експертизи. Свідок [PERSON] показала суду, що її сестра [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи, яку вона доглядала , та остання є сусідкою відповідачки [PERSON] .Свідок ствердила , що сторони по справі одружилися , не пам`ятає коли , проте після того як [PERSON] було засуджено ( коли не пам`ятає) , [PERSON] проживала в квартирі своєї матері із [PERSON] . Під час їх спільного проживання народився хлопчик, проте [PERSON] став проживати з іншою жінкою. Після цього, [PERSON] познайомилася із [PERSON] , під час спільного їх проживання народилася дівчинка та вони виховували вже двоє дітей і останні виїхали проживати із м.Харків на Волинь. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За нормами ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суд не приймає визнання позову відповідачкою [PERSON] , оскільки визнання нею позову суперечить закону - ст. 36 СК України та порушує права, свободи чи інтереси її малолітніх дітей і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що 16 вересня 2006 року сторони по справі зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харків , актовий запис № 389, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ( а. с. 4) Відповідно до ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.01.2013 року вирок Апеляційного суду Харківської області від 04.07.2012 залишено без змін, яким [PERSON] засуджено за п.6 ч.2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією всього майна, що є власностю засудженого ( а. с. 5-7). Згідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 липня 2015 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 381, [PERSON] народився [INFO] , його батьки [PERSON] , [PERSON] ( а. с. 124). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 жовтня 2021 року Індустрііально -Немишлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків) актовий запис № 1996, [PERSON] народилася [INFO] , її батьки [PERSON] , [PERSON] ( а. с. 125). Відповідно до інформації державної установи " Харківський слідчий ізолятор" за вих № 12/12 -13098 /Бл від 12.08.2024 року , надати інформацію проо наявність побачень [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] , [INFO] , під час утримання в установі з 26.07.2008 року по 18.02.2016 року , не є можливим у зв`язку з тим, шщо особова справа знищена зі спливом строку ( а. с. 51, 99). Згідно до інформації Державної установи "Холодногірсьбка виправна колонія ( № 18) за вих № 3/3-2-17-04/Мр від 15.08.2024 року , засуджений [PERSON] [INFO] , відбував покарання з 14.02.2011 року по 04.02.2016 року. Засуджений [PERSON] 04.02.2016 року вибув до державної установи " Харківський слідчий ізолятор" , куди передано його особову справу із карткою про побачення з [PERSON] , за час перебування його в умовах державної установи "Холодногірсьбка виправна колонія ( № 18) у період з 21.07.2008 року по 18.02.2016 року. Таким чином, не мають можливості надати інформацію про наявність побачень [PERSON] у період перебування його в умовах державної установи "Холодногірсьбка виправна колонія ( № 18) ( а. с. 60- 62). Відповідно ч.1, ч.2 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. У відповідності до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень(ст. 136 СК України) шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Позивач не погодився у ході судового слідства призначити судову молекулярно - генетичну експертизу для встановлення відсутності кровного споріднення між ним та дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , для виключення відомостей про нього як батька дітей з актового запису про їх народження. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи ( ч.5ст.81 ЦПК України). Згідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За нормами ч.1 ст. 80 ЦПК України,достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання ( ч.2 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст. 79 ЦПК України,обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За правилами ч.1, ч.2, ч.3 ст. 89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на наведене, суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що показання свідків [PERSON] , [PERSON] та інші докази подані позивачем є недостатніми та які у своїй сукупності не дають змоги дійти висновку про відсутність кровного споріднення між [PERSON] та дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача не підлягають стягненню судові витрати, оскільки у позові відмовлено. На підставі ст. ст. 122, 133, 136 СК України,

Outcome: dismissed