Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

15.01.2026 до Крюківського районного суду міста Кременчука з Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшли матеріали цивільної справи №524/13409/25 за позовом ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором для рогляду на підставі ухвали від 28.11.2025. Представник позивача АТ «Акцент-банк» Шкапенко О.В. звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Акцент-банк» заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101728039188863 від 04.10.2024 в розмірі 10 212 грн. 54 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. Вимоги позову мотивовані тим, що [PERSON] звернулась до АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та підписала Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А Банк». 04.10.2024 між позивачем АТ «Акцент-банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір АВН0СТ155101728039188863, згідно якого відповідачу надано кредит в розмірі 5 500 грн. 00 коп. строком на 24 місяці а саме до 03.10.2026, зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Представник позивача зазначає, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору, однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, передбаченими умовами договору, у зв`язку із чим станом на 07.10.2025 остання має заборгованість перед банком в розмірі 10 212 грн. 54 коп., яка складається із: загального залишку заборгованості за кредитом в розмірі 5 300 грн. 00 коп.; заборгованості за процентами в розмірі 4 210 грн. 47 коп., загального залишку заборгованості за пенею в розмірі 702 грн. 07 коп. За викладених обставин представник позивача і звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 16.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача АТ «Акцент Банк» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак, згідно змісту позовної заяви та наданого клопотання, не заперечував проти розгляду справи без участі представника позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить зміст наявного в матеріалах справи рекомендованого поштового повідомлення, не надав суду пояснень про причини неявки, відзив на позов до суду не надав. Відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву на адресу суду не направив, позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є клієнтом АТ «А Банк», 20.06.2024 звернулась до АТ «Акцент - Банк» із заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», за змістом якої відповідач підтвердив, що дана анкета заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк» становить між ним та АТ «А-Банк» Договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. 20.06.2024 [PERSON] звернулась до АТ «Акцент - Банк» із заявою про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, згідно якої просила відкрити їй поточний рахунок, встановити кредитний ліміт з пільговим періодом користування 62 дні за ставкою 0,000001%, а у разі виходу з пільгового періоду користування 3,4 % на місяць, строк кредитування 240 місяців, кредит надається відповідно до Тарифів, розміщених на веб сайті банку. Окрім того, 04.10.2024 [PERSON] звернулась до АТ «А-Банк» із заявою про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101728039188863, згідно якої просила надати їй кредит на наступних умовах: вид кредиту кредит на споживчі потреби; тип кредиту кредит строковий, сума кредиту 5 500 грн. 00 коп., строк кредиту 24 місяці, а саме по 03.10.2026 включно, процентна ставка фіксована 85% на рік, платіжна картка на яку зараховується сума кредиту [NUMBER] . Вказані умови кредитування відображені в пунктах 1, 2, 4, 5, 6, 9 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101728039188863 від 04.10.2024. За змістом пункту 18 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101728039188863 від 04.10.2024, відповідач до укладення угоди ознайомилась з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А Банк», що розміщені на сайті товариства, та підтвердила, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять договір. Відповідач [PERSON] була ознайомлена з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки. Із підписаної заяви, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки вбачається, що кредитний договір укладено відповідачем за допомогою електронного підпису. Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статей 3, 6, 627 Цивільного кодексу України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205 Цивільного кодексу України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За викладених обставин, із врахуванням вказаних норм чинного законодавства, суд вважає доведеною обставину укладення 04.140.2024 між [PERSON] та АТ «Акцент Банк» кредитного договору №АВН0СТ155101728039188863 від 04.10.2024. Змістом виписки по кредиту №АВН0СТ155101728039188863, морального ордеру №TR.40369665.49869.65455 від 04.10.2024 підтверджується факт надання відповідачу кредиту у розмірі 5 500 грн. 00 коп. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не виконує належним чином свої зобов`язання перед позивачем за кредитним договором та, згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості та виписки по картці, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 07.10.2025 становить 10 212 грн. 54 коп., яка складається із: загального залишку заборгованості за кредитом в розмірі 5 300 грн. 00 коп.; загального залишку заборгованості за процентами в розмірі 4 210 грн. 47 коп., заборгованості за пенею в розмірі 702 грн. 07 коп. Відповідно до вимог частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим позовні вимоги є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Оскільки, статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved