Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

04 лютого 2026 року [PERSON] через свого представника адвоката Давиденка К.В. звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області із заявою, заінтересовані особи: виконавчий комітет Татарбунарської міської ради, що виступає як орган опіки та піклування, [PERSON] , про усиновлення. В обґрунтування вимог заяви вказав, що з початку 2022 року він почав проживати однією сім`єю разом з [PERSON] , [INFO] , а 28 березня 2025 року вони уклали шлюб та дружина змінила прізвище на « [PERSON] ». До початку їхнього спільного проживання однією сім`єю у дружини народилися троє дітей. Зазначив, що дітей він любить та бажає їх усиновити, оскільки і так виховує вже більше, ніж чотири роки і турбується за їх побут та життя, годує, одягає, доглядає та матеріально їх забезпечує, оскільки має самостійний дохід. Усиновлення дітей зробить його їх законним батьком та дозволить приймати участь в їх житті повноцінно та на законних підставах. Про стан здоров`я дітей він обізнаний, а стан його здоров`я дозволяє йому бути усиновлювачем. Також, заявник просив з метою забезпечення таємниці усиновлення внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей, вказавши його батьком, а дату, місце народження залишити без змін. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 лютого 2026 року справу передано судді Дем`яновій О.А. Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 12 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку окремого провадження в закритому судовому засіданні за участю присяжних. У судовому засіданні заявник підтримав заяву та просив її задовольнити, з підстав, викладених у ній. Пояснив, що з матір`ю дітей він був знайомий з 2018 року, шлюб уклали 2 2025 році, проте фактично проживали однією сім`єю з 2022 року. З дітьми в нього склалися дружні стосунки, вони постійно спілкуються, коли він на місці то проводить разом з ними час. Також вказав, що дбає про них та забезпечує і бажає створити повноцінну сім`ю і бути їм не вітчимом, а батьком, з усіма правами та обов`язками. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву та не заперечувала щодо її задоволення. Вказала, що діти його також люблять і бажають, щоб він їх всиновив. Представник заінтересованої особи представника виконавчого комітету Татарбунарської міської ради, як органу опіки та піклування - Шалар Л. Д. у судовому засіданні підтримала заяву в повному обсязі, не заперечувала проти її задоволення. Вказала, що орган опіки поспілкувавшись з родиною і дітьми, дослідивши інші документи вважає за доцільне надати згоду на усиновлення заявником дітей. Також вказала, що у висновку помилково вказано дату 15.01.2026, як дату Медичного висновку щодо особи, яка виявила бажання усиновити, оскільки сам Медичний висновок містить таку помилку. Також зазначала, що процедуру надання висновку органом опіки та піклування дотримано повністю, додаткового затвердження цей висновок не потребує. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши обставини та документальні докази по справі, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення мотивуючи це наступним. Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про усиновлення (п.4 ч.2 ст.293 ЦПК України). Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с.Безім`янка Татарбунарського району Одеської області та згідно з паспортом серії [NUMBER] , виданим 25 вересня 1996 року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, є громадянином України (а.с.10-11). 28 березня 2025 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 28 березня 2025 року серії [NUMBER] , виданого Саратским відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №26 (а.с.14). Згідно зі свідоцтвами про народження [PERSON] є матір`ю трьох дітей. Так, [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 16 березня 2011 року Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Тарутинського району Одеської області), актовий запис №07. Батьком дитини записаний [PERSON] (а.с.31). Відомості про батька у актовому запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вчинені відповідно до ч.1 ст.135 СК України (витяг №00013193926 від 17 грудня 2013 року) (а.с.32). Також, батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 05 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області) актовий запис №280 (а.с.36). Відомості про батька у актовому запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вчинені відповідно до ч.1 ст.135 СК України (витяг №00015102655 від 27 лютого 2015 року) (а.с.37). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26 травня 2016 року Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.41). Батько дитини [PERSON] помер [INFO] , про що вчинено відповідний актовий запис №473 та Сарастьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 12 жовтня 2016 року видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.42). Згідно з Витягами з Реєстру територіальної громади №2026/001274510, №2026/001274550, №2026/001274595, №2026/001274659 та №2026/001274723 від 26.01.2026 року [PERSON] , [PERSON] , а також діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.12,17,33,38,43). Проте, вся родина фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (Довідка про фактичне місце проживання особи на території Татарбунарської міської ради №24 від 29.01.2026 року (а.с.13). Із Акту обстеження умов проживання від 30 січня 2026 року, складеного комісією Служби у справах дітей Татарбунарської міської ради з метою підготовки висновку про доцільність усиновлення, заявник разом з дружиною [PERSON] та трьома дітьми щодо яких вирішується питання про усиновлення, проживають будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , в якому умови проживання задовільні, санітарно-гігієнічні норми відповідають вимогам: чисто, прибрано, затишно, в будинку наявні електропостачання, водопостачання, необхідні меблі, побутова техніка, пічне опалення, є запас продуктів харчування та засобів для опалення будинку. Для виховання та розвитку дітей створено відповідні умови: відокремлена кімната, яка облаштована спальними місцями, столом для занять, шафами для одягу, діти забезпечені одягом, взуттям, канцелярським приладдям, мобільними телефонами, засобами для хобі. Стосунки в сім`ї дружні, порушень прав дітей не виявлено, [PERSON] бажає усиновити дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.47). 30 січня 2026 року неповнолітній [PERSON] у присутності представника Служби у справах дітей Татарбунарської міської ради надав свою письмову згоду на усиновлення його [PERSON] (а.с.48). Аналогічні письмові заяви 30 січня 2026 року подані малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] , в яких вони вказали, що у зв`язку з гарним ставленням до них [PERSON] , допомогою та підтримкою з його сторони, згодні бути усиновленими (а.с.49,50). Згідно з Висновками про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дітей, наданими за результатами проведеного 27 січня 2026 року медичного огляду сімейним лікарем [PERSON] діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , соматично здорові (а.с.35,,40,45). Відповідно до витягу ФОВА-005502423 з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 27.01.2026 року, до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, відомості про його розшук відсутні (а.с.18). Відповідно до Медичного висновку №13, складеного 27 січня 2026 року КНП «Татарбунарський центр первинної медико-санітарної допомоги» Татарбунарської міської ради, [PERSON] [INFO] , за результатами огляду у лікаря -психіатра-здоровий та у нього відсутні захворювання, розлади або стани, за наявності яких особа не може усиновлювати або взяти дитину під опіку/піклування, створювати прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, надавати послуги патронату над дитиною або здійснювати наставництво та проживати із влаштованою дитиною на спільній житловій площі, згідно з переліком, затвердженим МОЗ (а.с.19). Згідно з Довідкою, сформованою засобами автоматичної системи ПФУ України від 21.01.2026 року, [PERSON] , починаючи з 1999 року по теперішній час працює та щорічно має постійний дохід (а.с.24-30). З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 жовтня 2016 року (зареєстровано в реєстрі за №1446) є власником житлового будинку з надвірними спорудами за [ADDRESS] (а.с.20,21-23). Відповідно нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 29 січня 2026 року, зареєстрованої в реєстрі за №113, вона надала свою згоду на усиновлення громадянином України [PERSON] , [INFO] , її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.46). 29 січня 2026 року [PERSON] звернувся до Служби у справах дітей Татарбунарської міської ради з письмовою заявою про бажання усиновити дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та надання йому відповідного Висновку про можливість бути усиновителем (а.с.9). Згідно з Висновком про доцільність усиновлення №03-20/924, виданим 02 лютого 2026 року виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради, орган опіки та піклування Татарбунарської міської ради вважає усиновителя [PERSON] , [INFO] , який є чоловіком [PERSON] , [INFO] , її дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , є можливим та відповідає інтересам дітей (а.с.7-8). З урахуванням встановленого, суд прийшов наступного. Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 СК України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом статей 207, 208 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Статтею 6 СК України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. В силу статей 211, 212 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років. Не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 КК України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Згідно ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Як роз`яснюється у пункті 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1-3 ст. 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до п. 8 вказаної постанови, за змістом ст. 217 СК України у випадках, коли дитина, стосовно якої розглядається питання про усиновлення, має батьків, обов`язковою умовою його позитивного вирішення є їхня вільна та безумовна згода. При цьому необхідно враховувати, що до набрання рішенням суду про усиновлення законної сили кожен із батьків може відкликати свою згоду незалежно від мотивів. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно із ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей, прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності до положень ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. В силу ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Оскільки, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , щодо яких вирішується питання усиновлення, на момент розгляду справи досягли віку, в якому на переконання суду усвідомлюють факт усиновлення, судом в порядку ст.45 ЦПК України, було заслухано в судовому засіданні їх думку щодо усиновлення, наявність їх згоди на усиновлення, на зміну прізвища. В судовому засіданні, за участі психолога, було заслухано також думку дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які надали згоду бути усиновленими [PERSON] та розповіли, що у них склались добрі стосунки з [PERSON] , вони разом проводять час і взагалі мають бажання мати і батька, і матір. Відповідно до частин 1, 3, 4, 5 ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. В силу ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно частин 2, 3, 4 ст. 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року за № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Так, згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. В силу ст. 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. За змістом ст. 314 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. Судом встановлено, що усиновлення неповнолітнього [PERSON] та малолітніх [PERSON] , [PERSON] не суперечить їхнім інтересам, заявник фізично здоровий, здатний створити та створив для дітей належний матеріально-побутовий рівень проживання, бажає усиновити дітей, спроможний забезпечити їх належне виховання, навчання та утримання, стабільні та гармонійні умови життя і може бути їх усиновлювачем, наданий позитивний висновок органу опіки та піклування Татарбунарської міської ради, якому суд при розгляді заяви надає належну оцінку в сукупності з іншими доказами. При цьому у судовому засіданні не встановлено будь-яких обмежень, передбачених статтями 211, 212 Сімейного Кодексу України, щодо можливості заявника бути усиновлювачем. Таким чином, враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, суд приходить до переконання, що заявник здатний забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дітей, тому заява є належним чином обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Також, беручи до уваги думки неповнолітнього [PERSON] та малолітніх [PERSON] , [PERSON] , суд вважає за необхідне, у відповідності до ст.ст. 229, 231 СК України, задовольнити вимоги заявника та внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. В силу ч.4 ст.314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved