Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивач - АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1012306155 від 16.07.2023 у загальному розмірі 37 478,13 грн., а також судових витрат зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.07.2023 між сторонами було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачу надано кредит у сумі 69 125,77 грн. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язалася своєчасно та у повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти та комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Позивач вказує, що відповідач належним чином зобов`язання за договором не виконувала, у зв`язку з чим станом на 17.08.2025 утворилася заборгованість у розмірі 37 478,13 грн., з яких: 23 042,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 0,20 грн. - заборгованість за процентами, 14 435,17 грн. - заборгованість за комісією. На адресу відповідача було направлено письмову вимогу про погашення заборгованості, однак у добровільному порядку борг не погашено. З урахуванням викладеного, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.02.2026 справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.07.2023 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1012306155, на підставі якого відповідачу надано грошові кошти у сумі 69 125,77 грн., що підтверджується копією заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування та платіжними документами про видачу кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом із тим відповідач зобов`язання щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів і сплати процентів належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Доказів належного виконання зобов`язання або спростування наданого розрахунку заборгованості відповідачем суду не подано. Відповідно до статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти у строки та на умовах, визначених договором. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 17.08.2025 утворилася заборгованість у розмірі 37 478,13 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунку, які відповідачем не спростовані. Щодо вимог про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості суд зазначає, що відповідно до статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. З наданих матеріалів вбачається, що умови щодо сплати комісії були погоджені сторонами при укладенні договору, відповідач приєдналася до публічної пропозиції банку, а тому підстави для визнання нарахування комісії неправомірним відсутні. Суд також враховує, що позов подано в межах встановленого законом строку позовної давності, оскільки кредитний договір укладено 16.07.2023, а відповідач здійснювала платежі до 12.08.2025, що свідчить про визнання нею боргу та відповідно до статті 264 ЦК України перериває перебіг позовної давності. Оскільки відповідач порушив умови кредитного договору, а позивач довів наявність та розмір заборгованості належними і допустимими доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення. Відповідач доказів сплати заборгованості чи заперечень щодо правильності нарахувань суду не надав, відзив на позов не подав, що відповідно до ч. 3 ст. 81 ЦПК України свідчить про невиконання ним обов`язку доказування обставин, на які він міг би посилатися як на підставу своїх заперечень. Суд перевірив наданий розрахунок та дійшов висновку, що він відповідає умовам укладеного договору та вимогам ст.ст. 625, 1048 ЦК України, а тому є належним і допустимим доказом у розумінні ст. 76 ЦПК України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved