Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

у жовтні 2025 року МТСБУ звернулося до суд із вказаним позовом у якому просить стягнути із [PERSON] 31 582,45 грн інфляційних втрат і 3 % річних у розмірі 7 075,00 грн, а також 2 422,40 грн сплаченого судового збору. Свої вимоги мотивувало тим, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 14.02.2018 року в справі № 752/22155/17 задоволено позов МТСБУ та стягнуто із [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 31 051,25 грн. Рішення суду набрало законної сили 16.03.2018 року. На виконання вищезазначеного рішення судом видано виконавчий лист, який направлено на примусове виконання до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Станом на сьогоднішній день рішення в справі 752/22155/17 відповідачем не виконано, що підтверджується постановою про повернення виконавчого документа. Враховуючи зазначене, позивач на підставі ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання - невиконання рішення суду за весь період, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду по день звернення із цим позовом, тобто із 17.03.2018 року по 18.10.2025 року. Ухвалою від 04.11.2025 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 27). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.02.2018 року в справі № 752/22155/17 позов МТСБУ задоволено та стягнуто із [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 31 051,25 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 16.03.2018 року. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 20.03.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист, який звернуто до примусового виконання. Постановою державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.07.2025 року у виконавчому провадженні № [NUMBER] виконавчий лист № 752/22155/17 повернуто стягувачу в зв`язку з тим, що в ході проведення виконавчих дій встановлено, що в боржника відсутнє майно на яке може бути звернено стягнення і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»). Доказів виконання боржником рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.02.2018 року в справі № 752/22155/17 ні у добровільному, ні у примусовому порядку матеріали справи не містять. У зв`язку із невиконанням позичальником рішення суду, позивач на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України здійснив нарахування 31 582,45 грн інфляційних втрат і 7 075,00 грн 3 % річних на прострочену суму боргу (31 051,25 грн) за період із 17.03.2018 року по 18.10.2025 року. Отже, в [PERSON] існує грошове зобов`язання перед МТСБУ по виплаті грошових кошів у загальній сумі 31 051,25 грн і на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові При цьому, вказана норма права не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. Таким чином, у зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.02.2018 року в справі № 752/22155/17 відповідач зобов`язаний сплатити на користь МТСБУ 31 582,45 грн інфляційних втрат, і 3 % річних у розмірі 7 075,00 грн На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved