Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

У поданій в суд позовній заяві представник позивача просить стягнути на користь ТОВ "Свеа Фінанс" з відповідача [PERSON] заборгованість за Договором № 8217465 від 24.08.2024 року в розмірі 15986,94 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 24.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №8217465 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до розд.1 договору про надання споживчого кредиту, ТОВ «Авентус Україна» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в сумі 10000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 днів, базова процентна ставка становить 1,00 % в день. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за Договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 8217465 від 24 серпня 2024 року, становить 15986,94 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 7554,62 грн, заборгованість по відсотках 5532,32 грн та неустойка 2900 грн. 10.06.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс», було укладено договір факторингу № 01.02-12/25, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «Свеа Фінанс», а ТОВ «Свеа Фінанс» набуває права вимоги ТОВ «Авентус Україна» за Кредитними договорами та сплачує ТОВ «Авентус Україна» за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором № 8217465 від 24.08.2024 року в розмірі 15986,94 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. судового збору та витрати на првничу допомогу. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявась належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайтісудової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Так, судом встановлено, що 24.08.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №8217465 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію», згідно умов якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 10000 грн. строком на 360 днів зі сплатою 1,00 % базової процентної ставки в день. 10.06.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс», було укладено договір факторингу № 01.02-12/25, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «Свеа Фінанс», а ТОВ «Свеа Фінанс» набуває права вимоги ТОВ «Авентус Україна» за Кредитними договорами та сплачує ТОВ «Авентус Україна» за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором № 8217465 від 24.08.2024 року в розмірі 15986,94 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. судового збору та витрати на првничу допомогу. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З представленого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача за Договором про надання споживчого кредиту станом на дату складання позовної заяви становить 15986,94 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 7554,62 грн, заборгованість по відсотках 5532,32 грн та неустойка 2900 грн.. Що стосується стягнення неустойки, суд виходить з такого. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час. Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено неустойку за порушення відповідачем грошового зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту № 8217465 від 24.08.2024 року в розмірі 2900 грн.. Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати неустойку в розмірі 2900 грн 00 коп., від сплати якої відповідач звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд висновує про відсутність правових підстав для стягнення такої. У решті вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в сумі 13086,94 грн., що відповідає визначеної кредитним договором загальної вартості кредиту для споживача. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі і 1 982,99 грн.

Outcome: partial