Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Представник позивача звернулася до Сумського районного суду Сумської області із вказаним позовом та просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №007/04503/10/20 від 22 жовтня 2020 року в розмірі 97033,00 грн та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 22 жовтня 2020 року між ТОВ "Просто Позика» та [PERSON] укладено кредитний договір №007/04503/10/20, своїм підписом позичальник повністю та безумовно погодилася на умови кредитного договору та підтвердила факт того, що ознайомилася з умовами кредитного договору та не заперечує проти них. За умовами кредитного договору кредитодавець надає позичальнику в кредит кошти в сумі 50000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. Кредит повертається позичальником кредитодавцю шляхом виплат кожних 15 календарних днів у національній валюті. Сума щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається графіком платежів. З урахуванням ануїтетного характеру платежів за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 161,6561 % річних від суми кредиту з першого по 11 платіж та 2578,5011 % річних з 12 до останнього платежу згідно з графіком платежів, у розрахунку зі сплатою кожних п`ятнадцять днів - 6,6434% з першого по 11 платіж та 105,9658% з 12 до останнього платежу, за період дії договору - 248,6867%. 30 вересня 2021 року між ТОВ «Просто Позика» та ТОВ «Фактор П» укладено договір факторингу 24-ФП-ПП-202109, відповідно до якого ТОВ «Просто Позика» відступило ТОВ «Фактор П» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, в тому числі за кредитним договором №№007/04503/10/20 від 22 жовтня 2020 року. Однак, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору заборгованість [PERSON] становить 97033,00 грн, яка складається із суми кредиту - 42318,78 грн та залишок процентів за користування кредитом - 54714,22 грн. Тому представник позивача вимушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 31 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Ющенка А. Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав недоведеності та необґрунтованості. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази переходу права вимоги від ТОВ «Просто позика» до ТОВ «Фактор П» згідно з п. 2.2 договору факторингу. З наданого розрахунку позивача вбачається, що сума наданого кредиту становить 50 000,00 грн, залишок суми кредиту становить 42318,00 грн станом на 06 серпня 2025 року. Тобто зазначає, що кошти відповідачем сплачувались, однак суду не надані виписки по рахунку первісного кредитора, які б підтверджували дійсну відсутність платежів за кредитним договором та відсутність руху коштів, які б мала здійснювати відповідачка. Вважає, що відповідачка здійснювала погашення заборгованості, проте в якій сумі не відомо. Договір укладений строком на 270 днів, тобто до 18 липня 2021 року, але з розрахунку вбачається, що нарахування процентів здійснювалось поза межами строку кредитного договору, оскільки залишок вказаний станом на 31 травня 2023 року. Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (фінансової установи). Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач не погоджується з твердженнями відповідача, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки що заборгованість відповідача була розрахована відповідно до умов кредитного договору та чинного законодавства, відповідачем не надано ані обґрунтувань щодо незгоди із розрахунком заборгованості, ані контрозрахунку, а лише зазначається про таку незгоду. Починаючи із 30 вересня 2021 року, ТОВ «Фактор П» є новим кредитором у зобов`язанні, яке виникло на підставі кредитного договору №007/04503/10/20 від 22 жовтня 2020 року, укладеним між ТОВ «Просто Позика» та [PERSON] . Відповідно до п. 1.2 договору факторингу перехід від ТОВ «Просто Позика» до позивача прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого позивач став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набув відповідні права вимоги. Укладаючи кредитний договір №007/04503/10/20 від 22 жовтня 2020 року. у підпункті 4.1.7 сторони погодили, що загальна сума всіх платежів з урахуванням відсотків становить 111168,000 грн, реальна річна процентна ставка по кредиту становить 248,6867%. Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язання, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам відповідно до умов договору, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку. Тобто представником відповідача не були зроблені арифметичні розрахунки суми заборгованості належним чином та відповідно до всіх визначених та погоджених сторонами умов договору. Від представника відповідача - адвоката Ющенка А. Ю. надійшли заперечення на відповідь на відзив та додаткові пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні позову за їх недоведеністю та необґрунтованістю, підтримавши надані раніше пояснення у відзиві. Також зазначив, що надати свій контррозрахунок не мають можливості, оскільки в матеріалах справи відсутній детальний розрахунок заборгованості та виписка. Зазначає, що проценти нараховувались вже після закінчення строку кредиту. Представник позивача направила додаткові пояснення, в яких підтримала раніше подану позицію, та зазначила, що долучені до відповіді на відзив платіжні інструкції містять підтвердження повної оплати за договором факторингу №24-ФП-ПП-202109 від 30 вересня 2021 року, у зв`язку з чим позивач набув від первісного кредитора ТОВ «Просто позика» право вимоги за спірним кредитним договором до відповідача. Ухвалою суду від 16 лютого 2026 року витребовановід ТОВ «Фактор П» детальний, розгорнутий (щоденний) розрахунок заборгованості [PERSON] . На виконання вказаної ухвали 06 березня 2026 року від представника позивача надійшла заява, в якій зазначено, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №007/04503/10/20 від 22 жовтня 2020 року утворилась ще до передачі права вимоги ТОВ «Фактор П», у зв`язку з чим у позивача наявна інформація лише про загальну суму заборгованості, що становить 97 033,00 грн, яка складається із суми кредиту - 42318,78 грн та залишку процентів за користування кредитом - 54714,22 грн. Тому надати детальний розрахунок із зазначенням відсоткової ставки та періоду нарахування відсотків позивачу не мають можливості. Згідно з розрахунком заборгованості залишок кредиту частково зменшився, що свідчить про часткову сплату боргу в розмірі 7681,22 грн, який був сплачений відповідачкою первісному кредитору. Після передачі прав вимог за вказаним спірним кредитним договором позивачу боржницею не погашалась наявна на дату подачі позову заборгованість. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 22 жовтня 2020 року між ТОВ «Просто Позика» та [PERSON] було укладено кредитний договір №007/04503/10/20. За умовами кредитного договору кредитодавець надає позичальнику в кредит кошти в сумі 50000,00 грн строком на 270 днів. Процентна ставка фіксована, становить 248,2075 %. Реальна річна процентна ставка - 248,6867%. Пунктом 4.1.4 договору визначено, що з урахуванням ануїтетного характеру платежів за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 161,6561 % річних від суми кредиту з першого по 11 платіж та 2578,5011 % річних з 12 до останнього платежу згідно з графіком платежів, у розрахунку зі сплатою кожних п`ятнадцять днів - 6,6434% з першого по 11 платіж та 105,9658% з 12 до останнього платежу, за період дії договору - 248,6867%. Пунктом 5.1 договору передбачено відповідальність за порушення умов договору. В разі несплати платежу в день настання дати його сплати нараховується пеня в розмірі 10 грн за кожен день прострочення по кожному платежу, або на вибір кредитодавця - згідно з вимогами чинного законодавства до виду кредиту, пеню у розмірі подвійної ставки Національного банку України від суми прострочених платежів за кожен день прострочення. Згідно з п. 5.2 у разі порушення позичальником строків здійснення оплатити, що вказані у графіку платежів, кредитодавець має право додатково стягнути з позичальника штраф у сумі 15 % від загальної суми належних та несплачених платежів за договором згідно з графіком платежів (а.с. 34). Кредитний договір підписано [PERSON] власноручно, також нею підписано заяву на видачу кредиту, додаток № 4 до кредитного договору №007/04503/10/20 від 22 жовтня 2020 року, паспорт споживчого кредиту (додаток №3) та графік платежів (а.с. 23, 25-26, 31). Відповідачка ознайомилась із правилами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Просто позика» (а.с. 11-16, 34). Згідно з видатковим касовим ордером відокремленого підрозділу №7 ТОВ «Просто Позика» від 22 жовтня 2020 року [PERSON] видано кошти в сумі 50 000,00 грн на підставі кредитного договору ПП007/04503/10/20 від 22 жовтня 2020 року (а.с. 10). З детального (щоденного) розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту №007/04503/10/20 від 22 жовтня 2020 року станом на 06 серпня 2025 року заборгованість [PERSON] становить 97033,00 грн, з яких 42318,78 грн - залишок суми кредиту та 54714,22 грн - залишок процентів за користування кредитом (а.с. 36). Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. За вимогами ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог статтей 525-526, 530, 1050 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 30 вересня 2021 року ТОВ «Просто позика» та ТОВ «Фактор П» укладено договір факторингу №24-ФП-ПП-202109, відповідно до якого ТОВ «Просто Позика» відступив ТОВ «Фактор П» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, в тому числі за кредитним договором №007/04503/10/20 від 22 жовтня 2020 року. Відповідно до п. 3.1 договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) та набути (прийнятими) фактором з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі відступлених прав (додаток 3 до договору) (а.с. 17-22, 27-30). Актом приймання-передачі відступлених прав від 30 вересня 2021 року ТОВ «Просто позика» передав, а ТОВ «Фактор П» прийняв право грошової вимоги на отримання грошових коштів (заборгованості) від боржників, зазначених в Додатку №2 договору факторингу №24-ФП-ПП-202109 від 30 вересня 2021 року, з якого вбачається, що заборгованість [PERSON] становить 97033,00 грн, з яких 42318,78 грн - залишок суми кредиту та 54714,22 грн- залишок процентів за користування кредитом (а.с.24). ТОВ «Фактор П» перераховало кошти за відступлення прав вимоги згідно з договором факторингу №24-ФП-ПП-202106 від 30 вересня 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням №763, № 738, №766, №752, №772, №773, №758, №733, №774, №759 (а.с. 72-76). Таким чином, право вимоги перейшло від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Акту приймання-передачі відступлених прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку, а отже Право вимоги до Відповідача перейшло до ТОВ «Фактор П» 30 вересня 2021 року, тобто після укладання Кредитного договору № 007/04503/10/20 від 22 жовтня 2020 року. Акт приймання - передачі документів, підписаний сторонами, містить всі необхідні дані відносно боржника, тому він є достатнім доказом передачі права вимоги. Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України правочин є дійсним, якщо він відповідає волевиявленню сторін та не суперечить закону. У постановах Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 відображений правовий висновок, згідно з яким належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Матеріали справи не містять доказів визнання судом договору факторингу від 30 вересня 2021 року №24-ФП-ПП-202109 недійсним. За таких обставин, діє презумпція правомірності правочину, оскільки його недійсність прямо законом також не встановлена. Статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним (постанова Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 2-2035/11, від 13 листопада 2024 року у справі №709/1151/24, від 22 листопада 2024 року у справі №601/1776/24). Відтак, позивач набув право вимоги до відповідача на підставі та у порядку, передбаченому чинним законодавством. Відповідачка не спростувала належними та допустимими доказами факт отримання кредитних коштів. Свої зобов`язання з надання кредитних коштів ТОВ «Просто Позика» виконало. При цьому відповідачка суму позики у встановлений договором строк не повернула. Факт отримання коштів відповідачкою не заперечується. Враховуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості, вбачається, що відповідачка належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором не виконала, позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 42318,78 грн. необхідно задовольнити. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача суми заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне. Позивачем надано детальний (щоденний) розрахунок заборгованості за договором про надання кредиту №007/04503/10/20 від 22 жовтня 2020 року станом на 06 серпня 2025 року, згідно з яким заборгованість [PERSON] становить 97033,00 грн, з яких 42318,78 грн - залишок суми кредиту та 54714,22 грн - залишок процентів за користування кредитом (а.с. 36). Проте з наданого розрахунку не можливо встановити, за якою процентною ставкою були нараховані відсотки, за який період та на яку суму вони нараховувались: на тіло кредиту в розмірі 50000,00 грн чи на тіло кредиту в розмірі 42318,78 грн. У договорі зазначено строк кредитування 270 днів, а з розрахунку вбачається, що проценти нараховувались за період з 30 вересня 2021 року по 31 травня 2023 року. Саме по собі посилання у позові про розмір відсотків, без їх доведеності перед судом у передбаченому порядку, не зазначення періоду їх обрахування, розміру за користування кредитними коштами вказує на невиконання позивачем вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, тому розцінюється судом як не доведення вимог в цій частині та відсутність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення відсотків. Тому в задоволені позову щодо стягнення відсотків у сумі 54714,22 грн необхідно відмовити. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8, передбаченого ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 42318,78 грн, тобто на 43,61 %, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1056,41 грн (2422,40 грн.* 43,61 %) судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial