Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» через представника Супрун Є.В. звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 31670,47 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 18.07.2019 на підставі кредитного договору №2001360247001 видано кредитну картку з кредитним лімітом, який пізніше було збільшено до 23100 грн). Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.07.2025 складає 31670,47 грн, з яких: 20617,14 грн заборгованість за кредитом; 11053,33 грн. заборгованість процентами. Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.11.2025 передано цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2025 справу передано на розгляд судді Чапліної Н.М. 04.12.2025 суд ухвалив позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишити без руху. Встановив позивачу строк та спосіб для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Соснівського районного суду м. Черкаси протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху доказів, що підтверджують надсилання відповідачу [PERSON] копії позовної заяви з доданими документами. 12.12.2025 позивачем надано до суду підтвердження належного виконання вимог, визначених ухвалою від 04.12.2025, які прийняті судом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.12.2025 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 29.01.2026. 29.01.2026 судове засідання відкладено на 09.03.2026 у зв`язку з неявкою відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча судом повідомлявся про місце, день та час розгляду справи у встановленому законом порядку. У прохальній частині позовної заяви зазначено про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача, проти винесення судом заочного рішення у справі представник позивача не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час, дату та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п. 3 ч. 8 ст. 128, ст. 131 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідача належним чином. Відзив на позовну заяву не подано. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Судом встановлено, що між 18.07.2019 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання останнім заяви №2001360247001 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно з умовами такого договору відповідач отримав кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 3 000 грн. В подальшому розмір вказаного кредитного ліміту було збільшено до 23 100,00 грн, що стверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту. Відповідно до умов договору №2001360247001 кредит наданий строком на 12 місяців, зі сплатою відсотків 47,88 % річних. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач станом на 03.07.2025 перед позивачем має заборгованість за кредитним договором №2001360247001 від 18.07.2019 в загальній сумі 31 670,47 грн, зокрема 20 617,14 грн заборгованості за кредитом; 11 053,33 грн заборгованості за процентами, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку відповідача. Позивачем на адресу відповідача [PERSON] надіслано письмову вимогу (повідомлення) №КНО-44.2.2/1245 від 04.07.2025 про наявну заборгованість в загальному розмірі 31 670,47 грн та про добровільне виконання зобов`язань. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається з положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав заяву на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, оформлений на його ім`я, однак, умови договору порушив, в зв`язку з чим станом на 03.07.2025 має заборгованість в загальній сумі 31 670,47 грн. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином та у повному обсязі не виконує, суд вважає, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №422 від 11.09.2025. Таким чином, оскільки, позовні вимоги задоволено у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved