Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

05.09.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор П» (далі ТОВ «Фактор П») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що 13.07.2020 між ТОВ «Сенс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002/00792/07/20, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 10000 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «Сенс Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу кредит в сумі 10000 грн. 30.06.2021 між ТОВ «Сенс Кредит» та ТОВ «Фактор П» укладено договір факторингу № 23-ФП-СК-202106, відповідно до якого ТОВ «Сенс Кредит» відступив ТОВ «Фактор П» свої права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 002/00792/07/20 від 13.07.2020. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 29.07.2025 має заборгованість в сумі 17714 грн., з яких: 7480,08 грн. заборгованість за тілом кредиту, 10233,92 грн. заборгованість за процентами. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судовий збір. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача. Відповідач подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, в частині тіла кредиту. Справу просив розглянути у його відсутності. Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.07.2020 між ТОВ «Сенс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002/00792/07/20 (далі договір, кредитний договір), що підтверджується копією заяви на видачу кредиту № 1311007 від 13.07.2020, копією вказаного кредитного договору від 13.07.2020 з додатками (№ 2, № 4), копією паспорта та РНОКПП [PERSON] (а.с. 39-44). Відповідно до п. 2.1 договору кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 10000 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов договору. Відповідно до п. 4.1.1 перебіг строку кредиту розпочинається з моменту підписання цього договору, перерахування (видачі) коштів позичальнику і складає 270 календарних днів. Відповідно до п. 4.1.7 загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить 22248 грн. На виконання умов договору ТОВ «Сенс Кредит» надало відповідачу грошові кошти в сумі 10000 грн., що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 13.07.2020 № 172 (а.с. 26). 30.06.2021 між ТОВ «Сенс Кредит» та ТОВ «Фактор П» було укладено договір факторингу № 23-ФП-СК-202106, відповідно до умов якого ТОВ «Сенс Кредит» відступило ТОВ «Фактор П» за плату належні йому права вимоги за кредитними договорами до боржників, в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 002/00792/07/20 від 13.07.2020 (а.с. 36-38). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 06.08.2025 відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 17714 грн., з яких: 7480,08 грн. заборгованість за тілом кредиту, 10233,92 грн. заборгованість за процентами (а.с. 45). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За змістом ст. 12 «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, судом встановлено що 13.07.2020 між ТОВ «Сенс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу було надано кошти в сумі 10000 грн. Відповідач належним чином не виконав умови даного договору, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 17714 грн., з яких: 7480,08 грн. заборгованість за тілом кредиту, 10233,92 грн. заборгованість за процентами. Позивач набув право вимоги до відповідача на підставі договору факторингу від 30.06.2021. Відповідач позов визнав частково, в частині основного боргу, однак свого розрахунку заборгованості суду не подав. Принцип змагальності покладає на сторони обов`язок не лише заперечувати твердження опонента, а й доводити свої заперечення власними доказами. Обов`язок відповідача з доказування сплати ним процентів, залишився не виконаним. Враховуючи, що факти викладенні позивачем у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн. (а.с. 14).

Outcome: approved