Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 16800 грн. Позовна заява обґрунтовується тим, що 22 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко фін» (далі ТОВ «Еко фін») та [PERSON] укладено кредитний договір № 12826588 (далі договір № 12826588), за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 4000 грн. строком на 365 днів і зобов`язалася повернути його, а також сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «Еко фін» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу кредит в обумовленому в договорі розмірі. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання по погашенню кредиту належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 16800 грн., з яких: 4000 грн. тіло кредиту, 12480 грн. проценти, нараховані на дату відступлення права вимоги, 320 грн. проценти, нараховані з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості. 13 січня 2026 року між ТОВ «Еко фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 13-01/26, згідно з яким право вимоги за договором № 12826588 перейшло до позивача. Представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс», будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документа), в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві сформовано клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Факторинг Партнерс». Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документа), в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомляла, відзиву на позов не подала. Процесуальні дії у справі 16 лютого 2026 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом 22 лютого 2025 року ТОВ «Еко фін» та [PERSON] уклали договір № 12826588, який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором NTQ1Y2I1, відповідно до умов якого товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит у розмірі 4000 грн. (п. 2.2) строком на 365 днів з 22 лютого 2025 року (п. 2.3), з дисконтним періодом 14 днів (п. 2.4), а позичальник зобов`язався повернути кредит до 21 лютого 2026 року та сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом у порядку, встановленому цим договором (арк. спр. 7-18). За змістом пунктів 2.6, 2.7 договору № 12826588 проценти за користування кредитом протягом дисконтного та поточного періодів нараховуються за процентною ставкою 365% річних (денна процентна ставка 1% за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом дисконтного та поточного періодів. Товариство в день укладення кредитного договору, але не пізніше трьох робочих днів з дня його підписання, надає кредит шляхом перерахування коштів виключно на рахунок позичальника, зазначений позичальником при подачі заяви на отримання кредиту та зазначений у розділі 10 Договору ( [NUMBER] ) (п. 3.1.2.5 договору № 12826588). 7 березня 2025 року [PERSON] та ТОВ «Еко фін» уклали додатковий договір про пролонгацію № 1/12826588 за умовами якого дисконтний (пільговий) період користування кредитними коштами продовжили на 28 днів до 21 березня 2025 року (арк. спр. 32 на звороті-33). Графіком розрахунків (платежів) (у новій редакції) доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, проценти за користування кредитом, суми платежів за розрахунковий період та дати платежів (арк. спр. 33 на звороті - 41). Відповідно до квитанції ТОВ «ПрофітГід» від 22 лютого 2025 року № 44022-02058-87923 ТОВ «Еко фін» 22 лютого 2025 року перерахувало [PERSON] грошові кошті у розмірі 4000 грн. на картку № [NUMBER] (арк. спр. 72). Згідно з поданою ТОВ «Еко фін» випискою станом на 13 січня 2026 року у відповідача наявна заборгованість за договором № 12826588 в розмірі 16480 грн., з яких: 4000 грн. тіло кредиту, 12480 грн. проценти (арк. спр. 74-75). З розрахунку, наданого ТОВ «Факторинг Партнерс», вбачається, що станом на 27 січня 2026 року заборгованість [PERSON] за договором № 12826588 складає 16800 грн., з яких: 4000 грн. тіло кредиту, 12800 грн. проценти (арк. спр. 76). Товариство має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника (п. 4.2.6 договору № 12826588). 13 січня 2026 року ТОВ «Еко фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 13-01/26, відповідно до умов якого ТОВ «Еко фін» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату своє право грошової вимоги до боржників, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло належні ТОВ «Еко фін» права грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Про що також був складений акт приймання-передачі реєстру божників від 13 січня 2026 року (арк. спр. 77-81, 83). Згідно з платіжною інструкцією від 19 січня 2026 року № 0601500000 ТОВ «Факторинг Партнерс» сплатило на користь ТОВ «Еко фін» кошти згідно договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 13 січня 2026 року № 13-01/26 (арк. спр. 82). Відповідно до реєстру боржників та витягу з додатку № 3 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 13 січня 2026 року № 13-01/26 від ТОВ «Еко фін» до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 12826588 на загальну суму 16480 грн. (арк. спр. 85-87, 88). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями. Згідно з ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Факторинг Партнерс» за договором про споживчий кредит/кредитним договором від 22 лютого 2025 року № 12826588, який укладений між ТОВ «Еко фін» та [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за договором. Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК). Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Під час розгляду справи суд установив, що відповідач [PERSON] та ТОВ «Еко фін» уклали договір № 12826588 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ «Еко фін» надало відповідачу кошти в сумі 4000 грн. строком на 365 днів, а остання зобов`язалася повернути їх та сплатити проценти за користування кредитом, розмір яких визначений договором. 22 лютого 2025 року кредитні кошти перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «Еко фін» суд вважає доведеним. У подальшому позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» набув права грошової вимоги до [PERSON] за договором № 12826588. У підписаному відповідачем договорі № 12826588 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, оскільки не повернула кредитні кошти та проценти за користування ним, внаслідок чого виникла заборгованість за договором № 12826588 в розмірі 16800 грн., з яких: 4000 грн. тіло кредиту, 12800 грн. проценти. Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Вказані обставини відповідач не спростувала, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору не надала. Отже, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором № 12826588 у повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2662,40 грн. Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Із копій договору про надання правової допомоги від 2 липня 2024 року № 02-07/2024 (арк. спр. 96-99), заявки на надання юридичної допомоги від 14 січня 2026 року № 3 (арк. спр. 102), витягу з акта № 26 про надання юридичної допомоги від 21 січня 2026 року (арк. спр. 103) судом встановлено, що АО «Лігал Ассістанс» надавалася правнича допомога ТОВ «Факторинг Партнерс» у цій справі. Така допомога полягала в: наданні усної консультації з вивченням документів (витрачений час 2 год., вартість 3000 грн.), складанні позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (витрачений час 2 год., вартість 6000 грн.). Загальна вартість наданих послуг становить 9000 грн. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд враховує, що ця справа є малозначною, в даній категорії справ усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, обсяг наданих доказів не є великим, участі в судовому засіданні представник позивача не брав. Отже, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення справи для сторони, враховуючи те, що позивачу правова допомога надавалась і рішення суду ухвалено на його користь, на думку суду витрати на професійну правничу допомогу саме в розмірі 4000 грн. є співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК.

Outcome: approved