Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

06 січня 2026 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціною позову 97 827,67 грн. Позовні вимоги обґрунтовані таким. 18 січня 2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі - АТ «Ідея Банк») був укладений кредитний договір № Z06.00301.004813268. 17 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №17112023, за умовами якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 97 827,67 грн, з яких: 33 266,17 грн - заборгованість за основним боргом; 24 460,70 грн - заборгованість за відсотками; 40 100,80 грн - заборгованість за комісіями. Вказану заборгованість за кредитним договором відповідач не погасив, чим допустив порушення договірного зобов`язання по поверненню кредиту. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № Z06.00301.004813268 від 18 січня 2019 року у загальній сумі 97 827,67 грн та судові витрати. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 січня 2026 року, справу передано у провадження судді Луцюка В.О. Відповідно до ухвали судді від 19 січня 2026 року, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву. За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав; у позові проти заочного розгляду справи представник позивача не заперечувала. Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження разом з позовом та доданими до нього документами за зареєстрованою адресою місця проживання. Поштове відправлення було повернуто до суду без вручення з зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою». У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Працівником АТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 91- 1 Правил. За змістом п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі. Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19 (провадження № 61-18085св21). Відповідач клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 18 січня 2019 року між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» (первісний кредитор) було укладено кредитний договір № Z06.00301.004813268, за умовми якого Банк надав відповідачу кредит на поточні потреби в сумі 33 500,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж, зі сплатою річних і щомісячних відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом 9,5%, що разом з Маржею Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 21,99 %. Строк кредитування становить 60 місяців (а.с. 7-8). Разом з укладанням кредитного договору [PERSON] було власноруч підписав Згоду - повідомлення фізичної особи клієнта Банку, Заяву-анкету, Паспорт споживчого кредиту та ознайомився з Графіком щомісячних платежів за кредитним договором, а також Договір добровільного страхування життя № Z06.00301.004813268 (а.с. 9-17). АТ «Ідея Банк» виконав свої зобов`язання за кредитним договором та видав [PERSON] грошові кошти в сумі 30 593,61 грн шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника, що підтверджується ордером-розпорядженням №1 про видачу кредиту від 18 січня 2019 року (а.с. 18). Відповідно до пункту 1.12 Кредитного договору, позичальник доручив АТ «Ідея Банк» переказати страховику кредитні кошти в частині суми страхового платежу. Згідно з умовами Договору про добровільне страхування життя №Z06.00301.004813268 від 18 січня 2019 року, укладеного між відповідачем та ПрАТ «Страхова Компанія «Уніка життя», розмір страхового платежу, який підлягає для сплати одноразово, становить 2 906,39 грн та перераховується на рахунок, відкритий у АТ «Ідея Банк» . Порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів визначено сторонами у п.6.1 Договору. Плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,95% щомісячно від початкової суми кредиту (а.с. 9). 17 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 17112023, за умовами якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим Договором (а.с. 21-22). Плата за відступлення права вимоги здійснена ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідно до платіжної інструкції № 20494 від 20 листопада 2023 року (а.с. 23). Відповідно до Витягу з реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 17112023 від 17 листопада 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 97 827,67 грн, з яких: 33 266,17 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 24 460,70 грн - сума заборгованості за відсотками, 97 827,67 грн - заборгованість за комісіями (а.с. 24). Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором №Z06.00301.004813268 від 18 січня 2019 року, станом на 17 листопада 2023 року сума заборгованості відповідача перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» складає 97 827,67 грн, з яких: 33 266,17 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 24 460,70 грн - сума заборгованості за відсотками, 97 827,67 грн - заборгованість за комісіями (а.с. 20). З виписки по рахунку за період з 18 січня 2019 року по 17 листопада 2023 року вбачається, що [PERSON] вносив кошти на погашення кредиту, останній раз у сумі 1 920,00 грн 26 квітня 2019 року, загалом на суму 7680,00 грн (а.с. 19). Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісного кредитора. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за комісіями у сумі 40 100,580 грн, однак сторонами у Договорі не погоджено істотних умов щодо сплати комісії, що встановлено і із Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за Договором про споживчий кредит у графі «Платежі за додаткові та супутні послуги» (а.с. 8). Натомість сторонами передбачена плата за обслуговування кредитної заборгованості. Згідно з п. 3.2.4. Договору, не частіше одного разу на місяць позичальник має право вимагати у Банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості, розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутий Банку, виписку з рахунку щодо погашення заборгованості та іншої інформації, яка повинна надаватися позичальнику за законом (а.с. 7-зворот). Однак, у п. 2 Паспорту споживчого кредиту, який є актуальним та зберігає чинність до 18 січня 2019 року, визначено плату за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,95% щомісячно від початкової суми кредиту (а.с. 9-10). Як вбачається з Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за Договором про споживчий кредит, розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно змінюється в залежності від внесення коштів на погашення кредиту та загалом становить 55 930,20 грн за весь час строку дії Договору (а.с. 11). Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах, визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації. Однак, Паспорт споживчого кредиту є обов`язковим документом, що надається Банком до підписання Договору, який містить вичерпну інформацію про реальну річну відсоткову ставку, загальну вартість кредиту, графік платежів та наслідки прострочення. Його метою є забезпечити прозорість умов (сума, строки, комісії) для прийняття споживачем виваженого рішення. За такого, Паспорт споживчого кредиту гарантує право споживача на отримання повної інформації перед укладанням угоди, що регулюється законодавством про споживче кредитування. Як вбачається з Паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем (а.с. 9-10), Умови Договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту та убудуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Разом з тим, при підписанні самого кредитного договору сторони погодили безоплатність послуг за обслуговування кредитної заборгованості (п.3.2.4. Договору), яка включає в себе послуги з надання інформації про поточний розмір його заборгованості, розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутий Банку, виписку з рахунку щодо погашення заборгованості та іншої інформації, яка повинна надаватися позичальнику за законом. Враховуючи вище наведене, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до задоволення частково у сумі 57 727,67 грн, з яких: 33 266,17 грн - заборгованість за основним боргом; 24 460,70 грн - заборгованість за відсотками. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial