Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

02 липня 2025 року [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м.Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, що складає 106 522,57 грн (вхідний №26681, а.с.1-4). Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 05 вересня 2009 року між сторонами укладено шлюб. Перебуваючи у шлюбі, у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.05.2018 шлюб між сторонами був розірваний та визначено місце проживання неповнолітніх дітей з позивачем як їх матір`ю. 18 червня 2018 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси в справі №711/1476/18 було частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та додаткових витрат на дітей, зокрема, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі по 3000 (три тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 01.02.2018 і до повноліття кожного з дітей; розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Як стверджує позивач у мотивувальній частині позовної заяви, відповідач аліменти з перших днів не виплачував, допускав значну заборгованість з їх сплати, а тому позивач була змушена неодноразово звертатися до Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси з метою своєчасної сплати [PERSON] аліментів. Крім того позивач зазначає про те, що оскільки відповідач ухилявся від сплати аліментів, то відносно відповідача відкривалися кримінальні провадження органами поліції, однак справи до суду не направлялися, оскільки відповідач погашав заборгованість зі сплати аліментів у наслідок чого кримінальні провадження закривалися. Зважаючи на збройну агресію російської федерації проти України та введення в Україні воєнного стану, постійні оголошення про повітряні тривоги в м. Черкаси суттєво погіршився психологічний стан всього населення, яке проживає в Україні, в тому числі і дітей сторін. Проте, як стверджує позивач, вона не має відповідних коштів щоб виїхати з дітьми за кордон і там проживати. Діти ходять до місцевої школи і під час повітряної тривоги вимушено повинні йти в укриття та в результаті великого скупчення в ньому дітей та вчителів у них часто виникають вірусні захворювання. У мотивувальній частині позову позивач зазначає про те, що діти протягом останніх років часто хворіли різними захворюваннями під час епідемії, спричиненої корона вірусною інфекцією, викликаної захворюванням «Covid-19». Крім того оголошення повітряних тривог (постійне виття сирен тривоги), в тому числі і в нічний час, приводить до того, що позивач з дітьми вимушені прокидатися серед ночі і йти в укриття. Ці обставини, як стверджує позивач, дуже впливають на фізичний та психологічний стан дітей. Вказані обставини, на переконання позивача, вказують на особливі обставини і вони є загальновідомими. З метою оздоровлення та покращення психологічного стану дітей, позивач за власні кошти організувала та оплатила за період з 10.04.2025 до 24.04.2025 оздоровчо-туристичну поїздку до Єгипту (курорт Марса-Алам). Туристичні послуги були придбані відповідно до договору №76288330 від 16.03.2025 з туроператором ТОВ «Джоін-Ап!» через турагента ФОП [PERSON] . Загальна вартість путівок склала 195 400 грн. Крім того позивач також понесла витрати на організацію поїздки. У цьому контексті позивач у позові зазначає, що у зв`язку зі збройною агресією рф проти України, в Україні не працюють аеропорти, тому для поїздки позивач обрала найближчий аеропорт «Кишинів» Республіка Молдова. Для того щоб доїхати до аеропорту позивач використала власний автомобіль для чого була змушена сплатити всі необхідні платежі для виїзду за кордон, а саме: за технічний стан автомобіля (2300 грн), за проїзд по дорогах держави за кордоном (1056,43 грн), страховку на автомобіль при виїзді за кордон («Зелена карта») (1139 грн), за стоянку в м.Кишинів (5529,71 грн), витрати на дизпаливо (4500 грн), а також за оформлення трьох віз для в`їзду до Арабської Республіки Єгипет (3120 грн), а всього на суму 17 645,14 грн. Підсумовуючи, позивач зазначає, що вартість оздоровчої поїздки складає загальну суму 213 045,14 грн. У зв`язку з цим, позивач вважає, що відповідач повинен сплатити половину витрачених нею коштів на організацію оздоровлення дітей та їх все сторонній розвиток, що складає 106 522,57 грн. Водночас, до цієї суми не включено ночівлю в одному з готелів в м. Кишинів, придбання сніданків, обідів та вечері. У цьому контексті позивач зазначає, що відповідач є працездатною особою, має постійний дохід, оскільки все майно після розірвання шлюбу залишилося у відповідача. Фактично він володіє торговельним павільйоном по [ADDRESS] , має торговельне приміщення по [ADDRESS] , а також у спадок від матері отримав спадщину, до складу якої входить: двокімнатна квартира в [ADDRESS] , земельна ділянка по [ADDRESS] , однак свідоцтва про право на спадщину не оформив. Отже, як стверджує позивач, відповідач має можливість оплатити половину додаткових витрат на синів: [PERSON] та [PERSON] . Підсумовуючи викладене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача додаткові витрати на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, що складає 106 552,57 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 липня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей, що викликані особливими обставинами; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 10 год 00 хв 18 серпня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.52-53). 18 серпня 2025 року засобами поштового зв`язку відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в прохальній частині якого просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (вхідний №32853/25, а.с.117-122). Заперечення проти задоволення позову відповідач обгрунтовує тим, що договір про надання туристичних послуг №76288330 від 16 березня 2025 року, копія якого додана позивачем до позову, містить ряд незаповнених граф, а також не містить підпису [PERSON] . Також позивачем не долучено до позовної заяви копії платіжного доручення яке б підтверджувало б оплату [PERSON] туристичних послуг згідно умов договору про надання туристичних послуг №76288330 від 16 березня 2025 року. У цьому контексті, відповідач звертає увагу суду, що саме по собі зазначення в означеному правочині вартості послуг у сумі 195 400 грн не є доказом того, що остання була сплачена [PERSON] . Підсумовуючи викладене, відповідач у відзиві зазначає, що відсутність документу, який підтверджує оплату позивачем туристичних послуг згідно умов договору про надання туристичних послуг №76288330 від 16 березня 2025 року свідчить про те, що туристична поїздка до Єгипту (курорт Марса-Алам) спільних дітей сторін є документально не підтвердженою. Щодо витрат за технічний огляд автомобіля в сумі 2300 грн, витрат за проїзд по дорогах за кордоном у сумі 1056,43 грн, витрат на платну стоянку в м. Кишинів у сумі 5529,71 грн, витрат на дизпаливо в сумі 4500 грн, витрат на три візи для в`їзду до Арабської Республіки Єгипет в сумі 3120 грн, а також витрат на страховку на автомобіль при виїзді за кордон у сумі 1139 грн, то відповідач у відзиві зазначає про те, що по-перше, матеріали справи не містять доказів тому, що автомобіль [PERSON] потребував технічного огляду, а також доказів, що підтверджують перелік робіт, виконаних під час технічного огляду; по-друге скриншоти про сплату 1056,43 грн та 5529,71 грн не містять відомостей щодо призначення платежу, а також інших реквізитів, які мають містити платіжні документи (реквізити платника, реквізити отримувача тощо); по-третє витрати в сумі 4500 грн та 3120 грн не підлягають задоволенню, оскільки відсутність доказів, які підтверджують саму оплату туристичної поїздки спростовує наявність витрат на візи та витрати за придбання палива для автомобіля; по-четверте сплата страхової премії у сумі 1139 грн не є додатковими витратами, пов`язаними з оздоровленням дітей. Також відповідач у відзиві, заперечуючи проти задоволення позову, зазначає про те, що позивачем не підтверджено жодними доказами тих обставин, що діти часто хворіли на вірусні захворювання, а також доказів тому, що діти потребують покращення фізичного та психологічного стану здоров`я, зокрема призначення, рекомендацій лікарів, виписок з історій хвороби тощо. Крім того, на переконання відповідача, позивач не підтвердила жодними доказами необхідність дітям у такій далекій та виснажливій дорозі з метою оздоровлення (автомобілем до м. Кишинів, а потім літаком до Єгипту). У цьому контексті відповідач зазначає, що у випадку необхідності дітям у покращенні фізичного та психологічного стану здоров`я, то чому ж позивач не обрала санаторно-курортне лікування з комплексом медичних послуг в умовах лікувально-оздоровчої місцевості, а обрано туристичну путівку до Єгипту. Відповідач у відзиві також зазначає про те, що [PERSON] мала б узгодити з ним як батьком дітей таку дороговартісну туристичну поїздку на відпочинок до Єгипту. Проте, як стверджує відповідач у відзиві, він не знав про заплановану позивачем туристичну поїздку дітей до Єгипту та був позбавлений можливості запропонувати альтернативу такій виснажливій для дітей поїздці. Під час ухвалення судового рішення відповідач просить врахувати, що 01.07.2021 між ним та [PERSON] укладено шлюб. Дружина відповідача є особою з інвалідністю ІІ групи. [INFO] у них народився син [PERSON] . Відповідач має поганий стан здоров`я, а саме у нього є проблеми із серцем, а також порушення шлунково-кишкового тракту і проблеми з нирками у зв`язку з чим він 15.11.2022 припинив здійснення підприємницької діяльності. Натомість позивач має у власності квартиру, а також у 2024 році придбала у власність іще одну квартиру в м. Черкаси. Також із долучених до позову документів вбачається, що позивач у 2023 році придбала автомобіль. Підсумовуючи викладене, відповідач констатує, що позивач не надала достатніх і обгрунтованих доказів на підтвердження позовних вимог, а обгрунтування відповідача і докази, що долучені до відзиву, свідчать про те, що положення ст.185 СК України не можуть бути застосовані у межах даної цивільної справи. Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18.08.2025 розгляд справи був відкладений до 14 год 10 хв 22 жовтня 2025 року (а.с.161-162). 21 серпня 2025 року представником позивача [PERSON] адвокатом Смолярем А.О. подані до суду пояснення на відзив на позовну заяву (вхідний №33510/25, а.с.147-156), у мотивувальній частині яких наведено спростування тверджень відповідача, що викладені ним у відзиві на позовну заяву. Зокрема, представник позивача зазначає, що сини сторін [PERSON] та [PERSON] мають ряд хронічних хвороб у зв`язку з чим вони неодноразово перебували на лікуванні в реабілітаційному центрі КНЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради». У цьому контексті представник позивача зазначає, що відповідний перелік хвороб у дітей є переконливим підтвердженням тому, що вони потребують оздоровлення. Також представник позивача у поясненнях на відзив на позовну заяву зазначає, що особливими обставинами, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, є та обставина, що в результаті війни, яку розв`язала російська федерація, безперервні оголошення повітряної тривоги, фактичні постійні обстріли міст і сіл України, викликають необхідність переховування в укриттях, і це буває практично кожного дня і ночі, що безумовно є загально відомим фактом, а тому не потребує доказування. Такі обставини викликають постійні переживання, незручності в навчанні, організації нормальних умов проживання, що безумовно відображається на морально-психологічному стані жителів України, а особливо це стосується дітей і це в повній мірі стосується і здоров`я дітей сторін. Тому виїзд дітей за кордон та відпочинок на морі, де немає воєнного стану, безперечно позитивно сприяє покращенню здоров`я дітей і їх психологічному стану. Підсумовуючи викладене, представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.10.2025 розгляд справи був відкладений до 14 год 00 хв 20 листопада 2025 року (а.с.173-175). Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 20.11.2025 розгляд справи був відкладений до 11 год 30 хв 11 грудня 2025 року (а.с.179). Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 11.12.2025 оголошено перерву в розгляді справи до 09 год 50 хв 15 січня 2026 року (а.с.184). Судове засідання, що було призначене о 09 год 50 хв 15.01.2026 не відбулося у зв`язку зі знеструмленням електромережі Будинку правосуддя про що секретарем судового засідання складена відповідна довідка (а.с.187). Розгляд справи відкладений до 10 год 00 хв 04.02.2026. Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 04.02.2026 оголошено перерву в розгляді справи до 10 год 00 хв 12 лютого 2026 року (а.с.191). Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 12.02.2026 розгляд справи був відкладений до 08 год 40 хв 02 березня 2026 року в зв`язку із розірванням між відповідачем та адвокатом Хмельницькою Л.М. договору про надання правничої допомоги та виявом волі відповідача на залучення іншого представника (а.с.195-196, 198). Позивач [PERSON] та її представник адвокат Смоляр А.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, що викладені в мотивувальних частинах як позовної заяви, так і пояснень на відзив на позовну заяву. Просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнувши з відповідача додаткові витрати на утримання дітей в розмірі 106 522,57 грн. Відповідаючи на питання суду, позивач повідомила, що розмір додаткових витрат визначається виключно договором про надання туристичних послуг №76288330 від 16 березня 2025 року. Відповідач [PERSON] у жодне судове засідання не з`явилися, однак про день, час та місце розгляду справи щоразу був повідомлений належним чином, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», що були отримані цим учасником справи 15.07.2025 (а.с.61), 12.09.2025 (а.с.165), 08.11.2025 (а.с.176 зворот), 23.11.2025 (а.с.184 зворот), 12.12.2025 (а.с.186 зворот), 12.02.2026 (а.с.193 зворот) та 16.02.2026 (а.с.200 зворот). Пунктом 2 ч.8 ст.128 ЦПК України встановлено, що днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] був щоразу належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Водночас у судових засіданнях, що відбулися до 12.02.2026, представник відповідача адвокат Хмельницька Л.М. позовні вимоги не визнала з підстав, що викладені у відзиві відповідача на позовну заяву. Просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 02 березня 2026 року суд, після оголошення про перехід до стадії ухвалення судового рішення,

Outcome: dismissed