Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

15.12.2025 Приватне акціонерне товариства «Львівобленерго» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) за період з 01.01.2023 по 31.10.2025 в сумі 14 503, 41 грн., інфляційні втрати - 605, 65 грн., 3 % річних - 207,76 грн. пеня - 551,35 грн., за послуги з постачання гарячої води за період з 01.01.2023 по 31.10.2025 в сумі 2 476, 94 грн., інфляційні втрати - 47,84 грн., 3 % річних - 14,08 грн., пеня - 129,04 грн. та судовий збір 3 028, 00 грн. і перерахувати кошти на розрахунковий рахунок [NUMBER] в АБ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299, ЄДРПОУ 05506460. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 01.12.2021 ЛМКП «Львівтеплоенерго» є надавачем послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Відповідачу [PERSON] на праві особистої приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Підставою виникнення права власності є постанова Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі №757/64512/16-ц. Отже, він користується послугами, які надає ЛМКП «Львівтеплоенерго» за цією адресою. За особовим рахунком відповідача № [NUMBER] утворилась заборгованість за спожиті послуги в період 01.10.2023 по 31.10.2025, а саме: з постачання теплової енергії в сумі 14503, 41 грн., інфляційні 605,65 грн., 3% річних 207,76 грн., пеня 551, 35 грн.; з постачання гарячої води в сумі 2 476,94 грн., інфляційні втрати 47,84 грн., 3% річних 14,08 грн., пеня 129,04 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача примусово. Додатково зазначає, що 02.01.2025 за заявою ЛМКП «Львівтеплоенерго» Шевченківським районним судом м. Львова було видано судовий наказ №466/13205/24, яким стягнуто з [PERSON] на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" заборгованості за послуги централізованого опалення у розмірі 7 822,08 грн., інфляційні втрати у розмірі 130,54 грн., 3% річних у розмірі 27,60 грн. за період з 01.01.2023 по 30.11.2024; заборгованість з постачання гарячої води у розмірі 2 176,64 грн., інфляційні втрати у розмірі 15,05 грн., 3 % річних у розмірі 2,95 грн., а також 302,80 грн. 14 лютого 2025 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Тернова Вікторія Олександрівна, звернулася в суд через систему «Електронний суд» із заявою, в якій просила скасувати судовий наказ від 02 січня 2025 року у справі №466/13205/24. В обґрунтування заяви вказала, що заявлені вимоги ЛМКП «Львівтеплоенерго» є необгрунтованими, оскільки вона ніколи не була наймачем квартири [ADDRESS] та не була у ній зареєстрована. З 12 жовтня 2022 року вона не є власником квартири за даною адресою. Постановою Верховного суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 757/64512/16-ц право власності на квартиру [ADDRESS] визнано за [PERSON] . 18.02.2025 Шевченківський районний суд м. Львова своєю ухвалою скасував вказаний судовий наказ. У зв`язку із вищенаведеним представник позивача змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 22 грудня 2025 року позовну вищевказану позовну заяву було залишено без руху. На виконання вимог ухвали від 22 грудня 2025 року представницею позивача ЛМКП "Львівтеплоенерго" Сапрун М.М. було усунено недоліки позовної заяви 31 грудня 2025 року. Ухвалою суду від 12.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Копія позовної заяви з додатками, копія ухвали про відкриття провадження скеровані відповідачу за вказаною у матеріалах справи адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Лист повернувся на адресу суду 06.10.2025 року з відміткою поштового відділення про повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Отже, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом. У встановлений строк відзиву на позов не подав. Враховуючи наведене, суд, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За ст.77 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. 02.01.2025 за заявою ЛМКП «Львівтеплоенерго» Шевченківським районним судом м. Львова було видано судовий наказ №466/13205/24, яким стягнуто з [PERSON] на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" заборгованості за послуги централізованого опалення у розмірі 7 822,08 грн., інфляційні втрати у розмірі 130,54 грн., 3% річних у розмірі 27,60 грн. за період з 01.01.2023 по 30.11.2024; заборгованість з постачання гарячої води у розмірі 2 176,64 грн., інфляційні втрати у розмірі 15,05 грн., 3 % річних у розмірі 2,95 грн., а також 302,80 грн. 14 лютого 2025 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Тернова Вікторія Олександрівна, звернулася в суд через систему «Електронний суд» із заявою, в якій просила скасувати судовий наказ від 02 січня 2025 року у справі №466/13205/24. В обґрунтування заяви вказала, що заявлені вимоги ЛМКП «Львівтеплоенерго» є необгрунтованими, оскільки вона ніколи не була наймачем квартири [ADDRESS] та не була у ній зареєстрована. З 12 жовтня 2022 року вона не є власником квартири за даною адресою. Постановою Верховного суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 757/64512/16-ц право власності на квартиру [ADDRESS] визнано за [PERSON] . 18.02.2025 Шевченківський районний суд м. Львова своєю ухвалою скасував вказаний судовий наказ. Суд встановив, що відповідач [PERSON] на праві особистої приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується постановою Верховного суду від 12 жовтня 2022 року у справі №757/64512/16-ц. Відповідач є споживачем послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго». За особовим рахунком відповідача № № [NUMBER] утворилась заборгованість за спожиті послуги в період 01.10.2023 по 31.10.2025, а саме: з постачання теплової енергії в сумі 14503, 41 грн., інфляційні 605,65 грн., 3% річних 207,76 грн., пеня 551, 35 грн.; з постачання гарячої води в сумі 2 476,94 грн., інфляційні втрати 47,84 грн., 3% річних 14,08 грн., пеня 129,04 грн. Ці суми підтверджуються письмовими розрахунками, що містяться в справі. Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом. Відповідно до п.1, п.5 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг, підготованих виконавцем послуг на основі типового договору, визначено як обов`язок, а не право споживача. Відповідачу позивачем було надіслано Договір приєднання до надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго», розроблений 01.12.2021р. Таким чином, між відповідачами та позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання та постачання гарячої води, а саме: Виконавець надавав послуги відповідачу, останній такими послугами користувався, не відмовлявся від них, усвідомлюючи, що за послуги треба платити, але оплату не проводив, чим порушив ч.1 п.18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» № 630 від 21.07. 2005 р. При вирішення спору суд керується нормами ст. ст. 525,526,530,634 ЦК України. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачем не подано суду доказів про те, що надані позивачем розрахунки заборгованості та застосовані ним тарифи проведено неправильно, не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження ненадання чи неналежного надання позивачем послуг за спірний період. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених предмету спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги доведені належними і допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача в разі задоволення позовних вимог.

Outcome: approved