Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Вовчанського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , який накладено постановою про арешт майна серія та номер АА 3030045, виданої 25.03.2005 ВДВС Вовчанського районного управління юстиції, обтяження № 1825252 від 30.03.2005, номер запису обтяження 56057515, та ухвалою серія та номер 2250, виданої 25.03.2005 Вовчанським районним судом Харківської області, обтяження № 1806514 від 25.03.2005, номер запису обтяження 56057472. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачам на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу. В результаті повномасштабного вторгнення росії на територію України, наслідок бойових дій у м. Вовчанськ, їхній житловий будинок зазнав руйнування. З метою отримання компенсації за зруйноване нерухоме майно, позивачі звернулись до відповідальної установи, де їм стало відомо про наявність обтяжень, накладених на вищевказаний житловий будинок, а саме: - обтяження №1825252 від 30.03.2005 (номер запису про обтяження 56057515) на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер АА №030045, виданий 25.03.2005 ВДВС Вовчанського районного управління юстиції; - обтяження №1806514 від 25.03.2005 (номер запису про обтяження 56057472) - на підставі ухвали серія та номер 2250 від 25.03.2005 Вовчанського районного суду Харківської області. У зв`язку з чим були накладені ці обтяження позивачам невідомо. Для з`ясування причин їх накладення, 14.05.2025 позивачі звернулись до Вовчанського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області. Згідно наданих відповідей з Вовчанського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області, за даними, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, неможливо встановити номер виконавчого провадження, який було присвоєно виконавчому документу при реєстрації; а також на теперішній час виконавчі провадження, в яких було накладене обтяження на належний нам житловий будинок, не збереглись, надати витребувані документи у Вовчанського ВДВС не має можливості та у відділу відсутні підстави для зняття арешту з майна. Представник позивачів звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області із запитом в якому просила надати відомості в межах яких справ було накладено обтяження відносно [PERSON] на належне йому нерухоме майно, та надати копії ухвали Вовчанського районного суду Харківської області № 2250 від 25.03.2005 та копії рішення у справі під час розгляду якої був накладений арешт, однак судом було повідомлено про неможливість надати копію ухвали Вовчанського районного суду Харківської області від 25.03.2005 № 2250 через відсутність у Єдиному державному реєстрі судових рішень такої ухвали, а також відсутності відомостей щодо розгляду справ Вовчанським районним судом Харківської області, де стороною є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним, позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вимушені звернутись до суду для захисту їх прав та свобод, оскільки існує необхідність зняття арешту із вищевказаного житлового будинку. Ухвалою суду від 30.07.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 29.09.2025 від представника відповідача Вовчанського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Онікієнко Людмили Миколаївни до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», на теперішній час відсутні законні підстави для зняття арешту з майна. Відповіді на відзив до суду не надходило. Ухвалою суду від 02.10.2025 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явились. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також їхній представник - адвокат Картавих М.І. надали до суду заяви, в яких підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили суд їх задовольнити, а справу розглянути за їх відсутності. Відповідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Вовчанського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Онікієнко Людмила Миколаївна 29.09.2026 надала суду заяву про розгляд справи без участі представника Відділу та винесення рішення на розсуд суду згідно чинного законодавства. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За результатами судового розгляду на підставі повідомлених сторонами обставин справи та наданих ними доказів, встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна№ 427164956 від 16.05.2025, сформованої Гарбуз Г.В., Департамент адміністративних послуг та споживчого ринку Харківської міської ради Харківської області, житловий будинок, загальною площею 112,8 кв. м., розташований за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , розмір часток по 1/3 кожного, на підставі договору купівлі-продажу серія та номер:105, виданий 20.01.1999, видавник: Ворона Г.В., державний нотаріус Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області. Відповідно до цієї ж інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна№ 427164956 від 16.05.2025, сформованої [PERSON] , Департамент адміністративних послуг та споживчого ринку Харківської міської ради Харківської області, наявна наступна інформація про державну реєстрацію обтяжень вказаного житлового будинку: - обтяження №1825252 від 30.03.2005 (номер запису про обтяження 56057515) на підставі постанови про арешт майна боржника, серіяя та номер АА №030045, виданий 25.03.2005 ВДВС Вовчанського районного управління юстиції; - обтяження №1806514 від 25.03.2005 (номер запису про обтяження 56057472) - на підставі ухвали серія та номер 2250 від 25.03.2005 Вовчанського районного суду Харківської області. Згідно інформації, наданої Вовчанським відділом державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листами від 14.05.2025 № 3310 та від 13.06.2025 № 4220, за даними, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, неможливо встановити номер виконавчого провадження, який було присвоєно виконавчому документу при реєстрації; а також на теперішній час виконавчі провадження, в яких було накладене обтяження на належний нам житловий будинок, не збереглись, надати витребувані документи у Вовчанського ВДВС не має можливості та у відділу відсутні підстави для зняття арешту з майна. Згідно листа Чугуївського міського суду Харківської області №03-06 від 10.06.2025, неможливо надати копію ухвали Вовчанського районного суду Харківської області від 25.03.2005 у праві № 2250, так як в Єдиному державному реєстрі судових рішень така ухвала відсутня, а також відсутності відомостей щодо розгляду справ Вовчанським районним судом Харківської області, де стороною є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Архівні справи Вовчанського районного суду Харківської області до Чугуївського міського суду Харківської області не передавались. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивачі обґрунтовано звернулись з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом зняття арешту з майна в судовому порядку. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення і накладається державним виконавцем шляхом, зокрема: винесенням постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (ч. 1ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»). Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ (ч. 2 цієї статті). Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 цього Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Сторони виконавчого провадження мають право, зокрема, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому законом (ст. 19 вищевказаного Закону). Відповідно до частин 1, 2, 3статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Пунктом 1 ч. 1ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена законом або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про повне задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved