Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр»), звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 07.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (далі ТОВ «Служба миттєвого кредитування») та [PERSON] було укладено Договір №2106661657719, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 2000 грн., які зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ними. Строк дії договору 1 рік. 07.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено Договір №2106663599281, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 2000 грн., які зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ними. Строк дії договору 1 рік. 01.12.2021 року було укладено договір № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 2106661657719 та №2106663599281. 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 2106661657719 та №2106663599281. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до [PERSON] за договорами № 2106661657719 та №2106663599281. Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Станом на 30.11.2021 року (дата, що передувала відступлення права вимоги від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до ТОВ «Вердикт Капітал») загальна заборгованість за кредитним договором № 2106661657719 від 07.03.2021 року становила 39526 грн. 80 коп., з яких: -заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 2000 грн.; -заборгованість за процентами 37526,80 грн. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги до відповідачки в розмірі 17820 грн., в т.ч.: -2000 грн. сума заборгованості за кредитом; -15820 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом. ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом лише в частині нарахованих процентів за період по 30.11.2021 року, а саме в розмірі 17820 грн. Право вимоги за нарахованими процентами за користування кредитом в розмірі 21706,80 грн. не перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», що і відображене в розрахунку заборгованості за договором, наданого товариством при укладанні Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року. Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимог, що укладений між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», витяг з якого долучено до позовної заяви, ТОВ «Коллект Центр» набуло права 07.03.2021 року в сумі 32546,40 грн., яка складається з: -2000 грн. сума заборгованості за кредитом; - 15820 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом станом на 30.11.2021 року, право вимоги за якими перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал» -14726,40 грн. сума заборгованості за нарахованими відповідно до умов Договору процентами за користування кредитом за період з 01.12.2021 року по 06.03.2022 року. ТОВ «Коллект Центр» після набуття права вимоги за Договором, нарахування процентів не здійснював. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягають стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості становить 65092,80 грн., з яких: -заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4000 грн.; -заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 61092,80 грн. 02.12.2025 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання (пояснення), в яких останній зазначив, що відповідач [PERSON] проходить військову службу з 05.06.2022 року по 04.08.2025 року та приймає участь у бойових діях та має право напільги, передбаченої частиною 15 статті 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». На підтвердження позовних вимог представником позивача долучено розрахунки заборгованості за кредитними договорами, підписані представником ТОВ «Коллект центр». Однак, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2018 року, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Водночас, долучені розрахунки заборгованості, надані позивачем, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ними, укладення договорів на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначені розрахунки з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документами, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає представник позивача. Враховуючи викладене вище, представником позивача не надано первинних документів щодо заборгованості за кредитними договорами. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження повідомлення відповідача про відступлення права вимоги та докази направлення такого повідомлення відповідачу за кожним із договорів факторингу. Обов`язок виконувати кредитне зобов`язання позивачу у відповідачів не виник в силу того, що вони не були повідомлені взагалі ніяким чином про заміну кредитора, що підтверджується матеріалами справи. Відсутність обов`язку виконувати зобов`язання новому кредитору за відсутності повідомлення про заміну кредитора регламентується ст. 517 ЦКУ відповідно до якої Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні та ст. 1082 ЦКУ відповідно до якої Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Просить суд відмовити в повному обсязі в задоволенні позову. 05.01.2026 року до суду від представника позивача [PERSON] надійшло заперечення на клопотання, в якому зазначено, що у розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. 07.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір №2106661657719 та 07.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір №2106663599281. На виконання умов укладених договорів позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 2000.00 грн. Згідно п. 1.4. Договорів, проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, Документ сформований в системі «Електронний суд» 05.01.2026 3 зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки фіксована. Разом з тим, доводи Представника Відповідача щодо нібито незаконності нарахованих процентів у зв`язку з перевищенням «граничної денної ставки» є безпідставними. Подані позивачем розрахунки є детальними, чіткими і таким, що відповідають умовам кредитного договору, у тому числі в частині визначення строку користування кредитом в межах якого нараховувалися проценти. Нарахування первісним кредитором процентів здійснювалося впродовж періоду, що не перевищує 1 рік, як це передбачено умовами договорів. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували розрахунки заборгованості, долучені Позивачем до позовної заяви. В даному випадку, проценти за користування кредитними коштами нараховувались кредитором в межах погодженого сторонами строку кредитування на підставі частини 1 статті 1048 ЦК України, що включав у себе і строк користування кредитом. Враховуючи, що Відповідач, підписавши Договори, погодився з їхніми умовами, немає підстав вважати, що умови таких договорів про порядок та строк застосування процентних ставок не були відомі Відповідачу. В клопотанні Відповідач зазначає, що має право на пільгу, передбачену ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки є військовослужбовцем з 05.06.2022 року, однак, Позивач не вважає надані відповідачем докази такими, що підтверджують наявність у нього права на застосування пільги. Відповідно до розрахунків заборгованостей первісного кредитора та інших, відсотки за Договорами нараховувались з 07.03.2021 по 06.03.2022 (включно). У даному випадку, відсотки нараховувались 07.03.202106.03.2022, а Відповідач є військовослужбовцем відповідно до військового квитка Серія [NUMBER] лише з 05.06.2022, то на момент нарахування відсотків він не мав статусу військового, отже підстав для застосування пільги до цього періоду немає. Також, Позивач не володіє документальними підтвердженнями про те чи був Відповідач належним чином повідомлений про відступлення прав вимоги від первісного кредитора, оскільки саме первісний кредитор зобов`язаний здійснити таке повідомлення у встановленому законодавством порядку та відсутність такого документального підтвердження не впливає на законність обґрунтованість позовних вимог Позивача як правонаступника, адже його вимоги набули чинності у відповідності до умов договору, що регулюють порядок відступлення прав вимоги. Таким чином, не повідомлення Відповідача не є підставою для відхилення позовних вимог, оскільки Позивач діє виключно в межах своїх прав, передбачених відповідними договорами та чинним законодавством. Просить суд, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» Німченко А.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, суду пояснила 07.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір №2106661657719 та 07.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір №2106663599281.Проценти за користування кредитними коштами нараховувалися кредитором в межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідач, підписавши Договори, погодився з їхніми умовами. Представник відповідача Івахов В.В. в судовому засіданні зазначив, що відповідач позовні вимоги не визнає повністю та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Суду пояснив, що відповідач [PERSON] під час перебування на військовій службі отримав контузію, тому не пам`ятає, що підписував кредитні договори №2106661657719 та №2106663599281. Крім того, на електронну адресу відповідача не надходив електронний договір, щоб переконатися чи дійсно ним укладалися дані договори. В виписці по рахунку банку відсутня інформація від кого саме надходили кошти, отже не має достовірних доказів у справі про отримання кредитних коштів саме відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг № 2106661657719, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 2000 грн. (а.с. 23-29), які зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ними 07.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг №2106663599281, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 2000 грн. (а.с. 16-22), які зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ними. Уклавши кредитні договори, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання. Згідно п. 1.1. Договорів за цими договорами товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 2000.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік. Згідно п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки фіксована. Згідно відповіді першого заступника голови правління Акціонерного товариства «Акцент Банк» Наталії Крашеніннікової від 23.01.2026 року № 20.1.0.0.0/7-20260120/0124, картка № 5169157003038217 емітована на ім`я [PERSON] , та згідно руху коштів з 07.03.2021 року по 14.03.2021 року, вбачається, що 07.03.2021 року на рахунок відповідача [PERSON] було перераховані кошти в сумі 2000 грн. номер документу 653942_1_1105259.128, а також кошти в сумі 2000 грн. номер документу 654205_1_1105531.128 01.12.2021 року було укладено договір № 1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 2106661657719 та № 2106663599281. 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 2106661657719 та № 2106663599281. Загальний розмір заборгованості за Договором № 2106661657719 від 07.03.2021 року, що підлягає стягненню відповідно до розрахунку заборгованості становить 32546,40 грн., з яких: -заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2000 грн.; -заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 30546,40 грн. (а.с. 39) Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №2106663599281 від 07.03.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 32546,40 грн., з яких: -заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2000 грн.; -заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 30546,40 грн. (а.с. 38) Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 65092,80 грн., з яких: -заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4000 грн.; -заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 61092,80 грн. Всупереч умовам кредитного договору № 2106661657719 від 07.03.2021 року та кредитного договору №2106663599281 від 07.03.2021 року відповідач свої кредитні зобов`язання не виконує. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість не погашає. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України. Згідно ст. ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтями 1054, 1055 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Аналіз змісту кредитних договорів №2106661657719 від 07.03.2021 року та №2106663599281 від 07.03.2021 р., наданих позивачем на підтвердження їх укладання з відповідачем, свідчить, що такі договори є електронним документом і для їх підписання використовувався електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. В цьому контексті слід звернути увагу, що електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувала електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». За змістом статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Отже, одноразовий ідентифікатор це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою засобів електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС в складі Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При укладенні кредитних договорів, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за такими договорами. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ТзОВ «Коллект Центр». Докази повернення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитом в порядку та на умовах, передбачених спірним договором, у справі відсутні. Оскільки всупереч наведеним нормам закону та умовам спірного договору відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором у встановлений ним строк, позовні вимоги про стягнення заборгованості належить задовольнити. За правилами ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 2 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано заявку на надання юридичної допомоги № 578 від 14.08.2024 року, витяг з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 року, відповідно до якого вартість наданих послуг становить 16 000 грн. Враховуючи категорію та складність справи, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та

Outcome: approved