Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі АТ «ПУМБ») звернулось до суду з зазначеною позовною заявою до відповідачки, в якій просить стягнути з останньої заборгованість за кредитними договорами в розмірі 35 246,84 гривень, а також судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що: - 12 лютого 2021 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2001814001801, відповідно до якого банк видав позичальнику кредитну картку з початковим кредитним лімітом, який в подальшому збільшився до 12 859,00 гривень, а відповідачка зобов`язалася повернути суму кредиту та сплатити відсотки в порядку та у строки, визначені кредитним договором. Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором, однак всупереч умов кредитного договору відповідачка, не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості за кредитом і процентами, чим порушила взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на 03 червня 2025 року заборгованість становить 21 099,21 гривень, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом - 12 668,23 гривень, заборгованість за відсотками - 8 430,98 гривень. - 28 листопада 2021 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1010317883, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 10 300,00 гривень, строком на 24 місяці, із зобов`язанням сплатити проценти за користування кредитом в розмірі, що становить 0,01% річних, та сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%. Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором, однак всупереч умов кредитного договору відповідачка, не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості за кредитом і процентами, чим порушила взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на 03 червня 2025 року заборгованість становить 14 147,63 гривень, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом - 8 602,16 гривень, заборгованість за відсотками - 2,01 гривень, заборгованість за комісією - 5 543,46 гривні. Крім того, банк направляв відповідачці вимоги щодо усунення порушень договорів та повернення кредитних коштів, проте відповідачка ухиляється від добровільного погашення заборгованості, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договорами № 2001814001801 від 12 лютого 2021 року, № 1010317883від 28 листопада 2021 року в загальному розмірі 35 246,84 гривень, а також понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 4 844,80 гривень. Ухвалою суду від 27 листопада 2025 року було відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до частини п`ятої статті 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та встановлено відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 178 ЦПК України (а.с.68). Оскільки позовна заява подана через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», позивач самостійно направив відповідачці копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів рекомендованим листом з описом вкладення та надав суду докази їх надсилання (а.с.50-52). Відповідачці [PERSON] , за зареєстрованим місцем її проживання, було надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що містяться відомості в матеріалах справи (а.с.70). Документи відповідачка отримала 13 грудня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.71). В установлений судом строк відповідачкою не було подано до суду відзив на позовну заяву, тому відповідно до вимог частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, відповідачка із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не зверталася та будь-яких інших заяв, клопотань не надала. Отже, відповідачка своїми процесуальними правами, передбаченими ЦПК України не скористалася. Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно з вимогами частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи в порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Розглянувши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов наступного висновку. Правовідносини між сторонами є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Судом було встановлено та неоспорені учасниками справи наступні обставини. 12 лютого 2021 року відповідачка [PERSON] звернулася до позивача з заявою №2001814001801 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій просила відкрити на її ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та надати кредитну картку. У вказаній заяві відповідачка просила позивача встановити на кредитну картку [NUMBER] кредитний ліміт в розмірі 3 000,00 гривень. Також, підписавши вказану заяву власним підписом, відповідачка погодилася з усіма умовами договору щодо користування кредитними коштами та іншими істотними умовами кредитного договору. На вказаній заяві міститься особистий підпис відповідачки, а також відповідачкою підписано паспорт споживчого кредиту в якому зазначені всі умови укладеного між ним та позивачем кредитного договору, зокрема, щодо процентів за користування кредитом, орієнтовної загальної вартості кредиту, реальної річної процентної ставки, розмір щомісячних платежів, розмір комісії, тощо (а.с.11). Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001814001801 від 12 лютого 2021 року, кредитний ліміт по вказаному договору з 3 000,00 гривень у період з 12 лютого 2021 року по 03 березня 2022 року збільшено до 12 859,00 гривень (а.с.24). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідачки за кредитним договором № 2001814001801 від 12 лютого 2021 року станом на 03 червня 2025 року становить 21 099,21 гривень, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом - 12 668,23 гривень, заборгованість за відсотками - 8 430,98 гривень (а.с.21-22). Розрахунок, наданий позивачем, відповідачкою не спростований. З виписки за кредитним договором, наданої банком за період з 12 лютого 2021 року по 03 червня 2025 року вбачається, що відповідачка активно користувалася кредитними коштами (а.с.23-24). 28 листопада 2021 року відповідачка звернулась до позивача з заявою № 1010317883 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій просила надати їй споживчий кредит на наступних умовах: найменування кредитного продукту: кредит на загальні цілі - GP X-sell ВСЕЯСНО online (24), цільове призначення: загальні споживчі цілі; сума: 10 300,0 гривень, строк (в місяцях): 24. Також у вказаній заяві зазначені інші істотні умови договору, такі, як розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розмір процентної ставки, разова комісія, схема повернення кредиту. Кредит у зазначеній сумі відповідачці було надано шляхом переказу на рахунок [NUMBER] в АТ «ПУМБ», код отримувача 3268320120, отримувач [PERSON] . Також, підписавши вказану заяву за допомогою електронного підпису, відповідачка погодилася з усіма умовами договору щодо користування кредитними коштами та іншими істотними умовами кредитного договору. На казаній заяві міститься особистий електронний підпис відповідачки за типом ОТР-паролю на номер телефону [NUMBER] , а також відповідачкою підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені всі умови укладеного між ним та позивачем кредитного договору, зокрема, щодо процентів за користування кредитом, орієнтовної загальної вартості кредиту, реальної річної процентної ставки, розмір щомісячних платежів, розмір комісії, тощо (а.с.25-27). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідачки за кредитним договором № 1010317883 від 28 листопада 2021 року станом на 03 червня 2025 року становить 14 147,63 гривень, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом - 8 602,16 гривень, заборгованість за відсотками - 2,01 гривні, заборгованість за комісією - 5 543,46 гривні (а.с.38-39). Розрахунок, наданий позивачем, відповідачкою не спростований. З виписки за кредитним договором, наданої банком за період з 28 листопада 2021 року по 03 червня 2025 року вбачається, що відповідачка активно користувався кредитними коштами (а.с.40-41). Крім того, факт отримання відповідачкою кредитних коштів за договором №1010317883 від 28 листопада 2021 року в розмірі 10 300,00 гривень підтверджується платіжною інструкцією № TR.54165957.31122.25578 від 28 листопада 2021 року (а.с.37), де отримувачем зазначена [PERSON] , надавачем платіжних послуг зазначено АТ «ПУМБ». Згідно пункту 1.1 Загальних положень Статуту АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», затвердженого рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів від 25 листопада 2021 року (протокол № 87), та погодженого Національним банком України 23 грудня 2021 року, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»є правонаступником всіх прав та обов`язків ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 12 серпня 2020 року та з 01 листопада 2021 року), затвердженої рішенням Правління АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» протокол № 818 від 11 серпня 2020 року та затвердженої рішенням Правління АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» протокол № 874 від 26 жовтня 2021 року, передбачено, що підписанням заяви на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору. Заява про приєднання до договору може оформлюватися у паперовому або електронному вигляді, в тому числі із можливістю проставлення зі сторони клієнта цифрового власноручного підпису (за наявності технічної можливості банку) безпосередньо у банку (відділеннях або у іншому місці надання баком послуг) або зо допомогою будь-якого дистанційного каналу обслуговування. Відповідачка свої зобов`язання за вище вказаними договорами належним чином не виконала, а тому відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 2001814001801 від 12 лютого 2021 року, укладеним між АТ «ПУМБ» та клієнтом - [PERSON] , станом на 03 червня 2025 року заборгованість за кредитом складає 21 099,21 гривень, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом - 12 668,23 гривень, заборгованість за відсотками - 8 430,98 гривень; відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1010317883 від 28 листопада 2021 року, укладеним між АТ «ПУМБ» та клієнтом - [PERSON] , станом на 03 червня 2025 року заборгованість за кредитом складає 14 147,63 гривень, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом - 8 602,16 гривні, заборгованість за відсотками - 2,01 гривні, заборгованість за комісією - 5 543,46 гривні. Таким чином загальний розмір заборгованості відповідача через невиконання ним умов вище вказаних кредитних договорів складає 35 246,84 гривень Також судом встановлено, що щодо наявності заборгованості відповідачки перед позивачем за вище вказаними кредитними договорами позивачем направлялася відповідачці письмова вимога (повідомлення) з вимогою виконання відповідачкою умов договорів та сплати заборгованості за цими кредитним договорами. Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачка жодним чином не відреагувала на вказану письмову вимогу (повідомлення), не повідомила банк про причини невиконання умов кредитних договорів тощо (а.с.42). Судом встановлено, що на момент надходження справи до суду та її розгляду в суді відповідачка не сплатила зазначені суми заборгованості згідно вказаних вище кредитних договорів. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитних договорів, суду надано не було, хоча відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, отримала копію ухвали суду, а тому відповідачці було достеменно відомо про розгляд даної справи, відомий зміст позовних вимог. Тобто, вище вказані розрахунки заборгованості відповідачкою жодним чином не спростовані. Умови договорів також не оспорюються. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Таким чином, судом встановлено, що відповідачкою вище вказані кредитні договори не оспорені та у встановленому законом порядку не визнані недійсними, у зв`язку з чим відповідно до положень статті 204 ЦК України їх умови підлягають виконанню. Так, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другоюстатті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статтей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Позивач в позовній заяві просить крім тіла кредиту, тобто, суми, яку фактично отримала в борг відповідачка, стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за простроченими відсотками та комісією, розмір яких передбачений умовами заяв та паспортами споживчого кредиту, які підписані відповідачкою. З урахуванням того, що фактично отримані та використані відповідачкою кошти в добровільному порядку позивачеві не повернуті, а також вимог частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, процентів та заборгованості по комісії за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту. Згідно частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно з статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідачкою за час розгляду справи судом не надано заперечень проти позову, доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними договорами у добровільному порядку, тощо. Враховуючи, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення із [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитними договорами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитними договорами, відповідачка належним чином не виконала умови кредитних договорів, допустила прострочення платежів та не подала суду жодних доказів, які б спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 35 246,84 гривень. В позовній заяві міститься вимога позивача про стягнення з відповідачки понесених позивачем судових витрат, які складаються з судового збору. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Згідно частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачем, у відповідності до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір», було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 4 844,80 гривні (а.с.1, 66), суд вважає за необхідне судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору, покласти на відповідачку. На підставі викладеного,

Outcome: approved