Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

У грудні 2025 року позивач звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими спорудами під [ADDRESS] . Він є єдиним спадкоємцем майна померлого за заповітом і у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Однак, оформити свої спадкові права на спірне будинковолодіння не в змозі, оскільки згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 26 жовтня 1989 року даний будинок належить колгоспному двору. В судове засідання представник позивача адвокат Кравчук В.М. подав письмову заяву про розгляд справи у його та позивачки відсутності, просить позов задоволити. Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, у вирішенні позову покладається на думку суду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 20 березня 2014 року сільським головою Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, згідно якого усе своє майно заповів [PERSON] . Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину та оформив частину своїх спадкових прав, що підтверджується матеріалами спадкової справи №223/2024, заведеної 9 травня 2024 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] , а також свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, яке видане 20 вересня 2024 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. до майна померлого [PERSON] . До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів Хмельницької області 26 жовтня 1989 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, належить колгоспному двору, головою якого являвся [PERSON] . Згідно довідки, видано Сахновецьким старостинським округом Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 11 грудня 2025 року №67, станом на 15 квітня 1991 року, вищезазначене домогосподарства, яке належало [PERSON] , відносилось до суспільної групи колгоспний двір. Головою та єдиним членом колгоспного двору був [PERSON] . Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; - розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; - згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок [ADDRESS] згідно записів у погосподарських книгах Сахновецької сільської ради належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року єдиним членом і головою цього колгоспного двору був [PERSON] , тому спірний будинок є його власністю та увійшов до складу спадкового майна після його смерті. Відповідно до роз`ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 19 грудня 2025 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. відмовлено [PERSON] у оформленні спадщини на спірне будинковолодіння, оскільки воно відноситься до колгоспного двору. Однак, враховуючи, що будинковолодіння [ADDRESS] було побудовано у 1989 році, відомості про нього внесено у погосподарську книгу Сахновецької сільської ради, згідно записів якої воно належало померлому [PERSON] , наявність технічного паспорту на даний будинок, суд вважає за можливе визнати за позивачем, який є спадкоємцем майна померлого [PERSON] , право власності на вищезазначений житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті останнього. Оскільки відповідачем по даній справі є орган місцевого самоврядування, тому суд вважає за можливе віднести судові витрати на рахунок позивачки.

Outcome: approved