Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат на професійне навчання у розмірі 3650,20 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 07.02.2025 року гр. [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) (далі - Відповідачка) звернулася до Рівненської філії Рівненського обласного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. 10.02.2025 року згідно із ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» Відповідачці було надано статус безробітної (наказ від 10.02.2025 № НТ250210). 11.02.2025 року Відповідачці на підставі ст. 22, ч. З ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю (наказ від 11.02.2025 № НТ250211). 14.04.2025 року між Рівненським обласним центром зайнятості в особі Рівненської філії Рівненського обласного центру зайнятості та Відповідачкою був укладений договір № 170025041400525 про організацію професійного навчання безробітної (далі - Договір). Відповідно до п. 1 Договору центр зайнятості видає Безробітній Горбуновій Аллі Василівні Сертифікат на навчання, що дає Безробітній право на професійне навчання в закладах освіти, що надають відповідні освітні послуги, або індивідуальне навчання на робочому місці (на виробництві) чи стажування у роботодавця, відповідно до переліку закладів освіти та переліку закладів професійної (професійно - технічної) освіти Державної служби зайнятості, переліку роботодавців, які замовили та здійснюють професійне навчання зареєстрованих безробітних на робочому місці (виробництві), та гарантує оплату центром зайнятості закладу освіти або роботодавцю вартості навчання безробітній шляхом підвищення кваліфікації за напрямком «Комп`ютеризований бухгалтерський облік». Оплата за навчання за сертифікатом здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Відповідно до наказу Рівненського центру професійно - технічної освіти Державної служби зайнятості від 15.04.2025 року № 242 «Про зарахування слухачів» Відповідачку було зараховано до групи № 83 для проходження професійного навчання безробітних за очною формою навчання з використанням технологій дистанційного навчання (змішана форма) для отримання нових/додаткових компетентностей «Комп`ютерний бухгалтерський облік» з терміном навчання 2 місяці відповідно до навчального плану з 15.04.2025 року по 16.06.2025 року. 06.05.2025 року наказом Рівненського центру професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості від 06.05.2025 року № 30 «Про відрахування» Відповідачку було відраховано з групи № 83 «Комп`ютерний бухгалтерський обік» у зв`язку з пропусками занять без поважної причини та невиконання освітньої програми. 06.05.2025 року Відповідачці припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з припиненням реєстрації безробітної відповідно до статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» (наказ від 07.05.2025 №1700250507). Також 06.05.2025 року реєстрація Відповідачки, як безробітної, була припинена у зв`язку з припиненням професійного навчання за направленням центру зайнятості без поважних причин (наказ від 07.05.2025 №1700250507). Витрати під час професійного навчання Відповідачки з 15.04.2025 року по 05.05.2025 року склали 3650 грн. 20 коп. 31.05.2025 року Відповідачкою було власноруч отримано претензію Рівненського обласного центру зайнятості від 26.05.2025 р. № 09/02 - 1423 з пропозицією добровільно повернути витрати на професійне навчання. Однак, Відповідачка станом на день звернення до суду витрати на професійне навчання не відшкодувала. Ухвалою суду від 20 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що на обліку в Рівненській філії Рівненського обласного центру зайнятості перебувала безробітна [PERSON] 14 квітня 2025 року між Рівненським обласним центром зайнятості та [PERSON] був укладений договір №170025041400525 про організацію професійного навчання безробітного. Наказом Рівненського центру ПТО ДСЗ № 242 від 15.04.2025, [PERSON] було зараховано до складу слухачів групи №83 для проходження професійного навчання безробітних за очною формою навчання з використанням технологій дистанційного навчання (змішана форма) для отримання нових/додаткових компетентностей «Комп`ютерний бухгалтерський облік» з терміном навчання 2 місяці відповідно до навчального плану. [PERSON] без поважних причин не відвідувала заняття, наказом № 30-в від 06.05.2025, у зв`язку з чим була відраховано зі складу слухачів групи. Відповідно до розрахунку вартості навчання, вартість навчання за період з 15.04.2025 по 05.05.2025 становить 3650,20 грн. Позивачем відповідачці було направлено лист претензію щодо відшкодування коштів. Станом на дату розгляду справи відомості про відшкодування коштів відповідачкою у суду відсутні. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1,3 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач є неприбутковою державною установою, в централізованій системі державних установ державної служби зайнятості, підпорядкованою та підзвітною Державному центру зайнятості, та є неприбутковою державною установою, що фінансується за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Дії відповідачки щодо не повернення коштів завдають шкоди інтересам держави, оскільки це перешкоджає належному акумулюванню у Фонді загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття коштів та своєчасному наданню соціальних послуг громадянам, у разі їх безробіття, що обмежує гарантоване ст.46 Конституції України право громадян на соціальний захист. Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до ч.2 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини,що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України така особа зобов`язана повідомити про це територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому особа зареєстрована як безробітна. Відповідно до ч.3 ст.36 ЗУ «Про загально обов`язкове державне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі в наслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача кошти за фактично виконані освітні послуги (навчання) у розмірі 3650,20 грн. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved