Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Представниця позивача адвокат Ткаченко Ю.О. у лютому 2026 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що 13.08.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] був укладений договір про надання коштів у кредит № 71379142, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4000 грн на строк 30 днів (з 13.08.2025 по 11.09.2025) з умовою сплати: процентів за фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,350% на день, які нараховуються на залишок заборгованості за тілом кредиту; комісії за надання кредиту в розмірі 15% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 600 грн; пені у разі порушення строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) у розмірі 4,00%, яка нараховується на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожний день понадстрокового користування. Відповідач не виконував належним чином свого обов`язку з повернення позики у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 13020 грн, з яких: 4000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 420 грн заборгованість за відсотками; 600 грн сума заборгованості за комісією; 8000 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою. 16.09.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» був укладений договір факторингу № 16/09/25, відповідно до якого та реєстру прав вимоги № 23/12/25-02 від 23.12.2025, ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 71379142 від 13.08.2025 у розмірі 13020 грн. У зв`язку з наведеним, представниця позивача просить суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за кредитним договором № 71379142 від 13.08.2025 у розмірі 13020 грн, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 4500 грн. Ухвалою суду від 16.02.2026 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, призначено судовий розгляд та за клопотанням представниці позивача витребувано докази. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представниця позивача подала заяву в якій зазначила, що просить розглядати справу без її участі. Відповідач також подав заяву в якій зазначив, що просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає частково, заперечує проти стягнення з нього неустойки (пені) за кредитним договором. Ураховуючи заяви сторін суд визнав за можливе розглянути справу в їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом установлено, що 13.08.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] був укладений договір про надання коштів у кредит № 71379142, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4000 грн на строк 30 днів (з 13.08.2025 по 11.09.2025) з умовою сплати: процентів за фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,350% на день, які нараховуються на залишок заборгованості за тілом кредиту; комісії за надання кредиту в розмірі 15% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 600 грн; пені у разі порушення строків повернення кредиту в розмірі 4,00%, які нараховуються на залишок заборгованості за кожний день понадстрокового користування. Також сторонами була погоджена таблиця обчислення загальної вартості кредиту та інші умови кредитування (а.с. 13-22). Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». З урахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання умов вказаного договору 13.08.2025 на картковий рахунок [PERSON] було перераховано кредитні кошти у розмірі 4000 грн (а.с. 9, 23). 16.09.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» був укладений договір факторингу № 16/09/25, відповідно до якого та реєстру прав вимоги № № 23/12/25-02 від 23.12.2025, ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 71379142 від 13.08.2025 у розмірі 13020 грн, з яких: 4000 грн заборгованість за тілом кредиту; 420 грн заборгованість за відсотками; 600 грн сума заборгованості за комісією; 8000 грн сума заборгованості за пенею (а.с. 11-12, 25-34). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № 71379142, що був укладений 13.08.2025 між [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Частиною першою ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Всупереч умов кредитного договору відповідач не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого, виникла заборгованість, яка станом на 20.01.2026 складає 13020 грн, з яких: 4000 грн заборгованість за тілом кредиту; 420 грн заборгованість за відсотками; 600 грн сума заборгованості за комісією; 8000 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою (а.с. 8). Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками у загальному розмірі 4420 грн підлягає задоволенню у повному обсязі. Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією пов`язаною з наданням кредиту в розмірі 600 грн зважаючи на таке. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку та виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Отже умова договору щодо сплати винагороди за надання фінансового інструменту фактично є нікчемною. Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15, від 21 квітня 2021 року в справі №677/1535/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15, від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15-ц. Також не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором у розмірі 8000 грн зважаючи на таке. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на даний час. Таким чином, нарахована позивачем пеня в розмірі 8000 грн підлягає списанню позивачем, як кредитодавцем. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн (а.с. 46). Оскільки позовні вимоги судом задоволені на 33,95%, тому витрати позивача на оплату судового збору мають бути стягнуті з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що враховуючи сплачену суму судового збору становить 903,88 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн, суд враховує таке. Відповідно до положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представницею позивача у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подано: договір про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 з додатками; ордер на надання правничої допомоги адвокатом Ткаченко Ю.О. від 03.09.2025; витяг з акту № 7-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги від 14.01.2026 по боржнику [PERSON] на суму 4500 грн; акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до договору № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025; платіжну інструкцію кредитового переказу від 16.01.2026 про сплату ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» на користь адвоката Ткаченко Ю.О. коштів за договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 згідно акту № 7-ДІЛ від 14.01.2026 у розмірі 202500 грн (а.с. 34-40). Указані докази підтверджують факт понесення ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 4500 грн. Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Таким чином, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (33,95%), що становить 1527,75грн.

Outcome: partial