Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №154362 від 23.09.2024 у розмірі 11071,02 грн. та судові витрати по справі пов`язані зі сплатою судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.09.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] був укладений кредитний договір у електронній формі на суму 6 667,00 грн, який складається з індивідуальної частини, що містить персональні умови кредитування позичальника, графік платежів, та публічної частини, яка є спільною для всіх клієнтів кредитодавця й розміщена на його сайті. На виконання кредитного договору ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» перерахувало позичальнику на його платіжну картку обумовлену суму коштів, цим самим виконавши свої фінансові зобов`язання, а відповідач повинен був повернути кредит, сплатити відсотки за його користування в порядку та строки, визначені договором. Відповідач свої кредитні зобов`язання за договором не виконував належним чином, у результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 11 071,02 грн, з яких: 6 667,00 грн заборгованість за кредитом, 3 903,02 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, 501,00 грн. заборгованість за комісією. 06.02.2025 ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу №06022025, згідно умов якого позивач, як новий кредитор, набув право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 7 січня 2026 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи без повідомлення виклику сторін, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвала про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін разом з копією позовної заяви з копіями доданих до неї документів була надіслана відповідачу за місцем реєстраційного обліку (поштове відправлення повернулось із відміткою про відсутність особи за адресою місцезнаходження), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Ухвала про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін разом з копією позовної заяви з копіями доданих до неї документів була надіслана відповідачу за місцем реєстраційного обліку (поштове відправлення повернулось із відміткою про відсутність особи за адресою місцезнаходження), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У встановлений в ухвалі суду строк, відповідач відзив на позов не подав. Також, у встановлений ухвалою суду строк від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін чи клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З огляду на викладене, згідно з положеннями ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, судове засідання не проводиться та згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Дослідивши матеріали справи суд установив, що 23 вересня 2024 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит №154362 (індивідуальна частина). За умовами договору товариство зобов`язувалось надати позичальнику кредит, а позичальник повинен повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом у рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. Сума кредиту 6667,00 грн, яка надається в наступному порядку: 5000,25 грн на рахунок/картку позичальника № [NUMBER] у національній валюті, 1 666,75 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини; процентна ставка фіксована 390,00% річних, нараховуються з дня, наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначеним у п.2.6 договору, та/або графі графіку платежів (п.2.2, 2.3 Договору). Відповідно до п. 2.4 2.5 Договору тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає: знижений 1,00 грн, стандартний 100,00 грн; комісія за надання кредиту 1 666,75 грн та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 25,00% від загальної суми кредиту. Згідно з п. 2.6 2.7.2 загальний строк кредитування 84 дні з 23.09.2024 по 16.12.2024; періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом 1 раз на два тижні, конкретні дати вказані в графіку платежів; загальні витрати позичальника за кредитом 5 575,77 грн; денна процентна ставка 0,9956%. (а.с. 12-35) ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» свої зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином, надавши [PERSON] кредитні кошти у розмірі 5000,25 грн, що підтверджується інформацією АТ КБ «Приватбанк» від 16.01.2026 про емітування [PERSON] банківської платіжної картки № [NUMBER] , що зазначена в кредитному договорі, та про зарахування 23.09.2024 на неї коштів у сумі 5000,25 грн, що узгоджується з довідкою ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» від 30.10.2025 про здійснення цієї платіжної операції, які є належними й допустимими доказами в справі. (а.с. 135-36 на звороті, 75-76). Згідно наданого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» розрахунку (картка обліку виконання договору) та виписки з особового рахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №154362 від 23.09.2024 станом на 01.11.2025 за період з 23.09.2024 по 16.12.2024 складає 11 071,02 грн, з яких: 6 667,00 грн борг за тілом кредиту, 3 903,02 грн борг за процентами, 501,00 грн борг за комісією, (а.с. 51-53) 6 лютого 2025 року між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» укладено договір факторингу №06022025, згідно з яким ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» відступило позивачу, як новому кредитору, права вимоги, строк платежу за якими настав або виникнуть у майбутньому до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрах прав вимоги (додаток №1), зокрема й до [PERSON] за кредитним договором №154362 від 23.09.2024 у загальній сумі заборгованості 11 071,02 грн, з яких: 6 667,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 3 903,02 грн заборгованість за відсотками, 501,00 грн борг за комісією. Відповідно до п. 4.1 Договору факторингу перехід від ТОВ «ФК «Кредітплюс» до ТОВ «Юніт Капітал» прав вимоги відбувається з моменту підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог та акту приймання-передачі реєстру по формі, встановленій у додатках й дана обставина підтверджена актом приймання-передачі реєстру прав вимог та витягом з додатку №1 до договору факторингу реєстр прав вимог №2 від 06.06.2025 щодо відповідача-боржника, платіжною інструкцією №317 від 11.03.2025 про оплату ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» за відступлення прав вимоги. (а.с. 43-50). Право кредитодавця на відступлення права вимоги без згоди позичальника кредитним договором не обмежене. Відповідно до виписки з особового рахунку, наданої позивачем, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №154362 від 23.09.2024 станом на 01.11.2025 складає 11 071,02 грн, з яких: 6 667,00 грн заборгованість за кредитом, 3 903,02 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, 501,00 грн. заборгованість за комісією. Відповідно до ст.526, 530, 610, 611, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Кредитні договори укладені в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів», не суперечать приписам ст.6, 205, 207, 627-628, 634, 639, 642 ЦК України, на виконання вимог ч.1 ст.638 ЦК України сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов правочину, у зв`язку з чим він відповідно до ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Приписами ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом положень п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.1 ст.516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Вищевказані договори про надання кредиту та відступлення прав вимоги не були визнані у встановленому законом порядку недійсними, а тому згідно з положеннями ст.6, 204, 627, 629, 1083 ЦК України є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання. При цьому суд вважає, що величина встановленої у кредитному договорі та застосованої при нарахуванні відсотків денної процентної ставки в 0,9956% і на її основі фіксованої процентної ставки 390% річних (0,90% у день) не перевищує її максимального розміру, передбаченого ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» (1%). Надані позивачем докази суд визнає належними, допустимими, достовірними, достатніми, оскільки, вони підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. [PERSON] всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не надав до суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог, а відсутність у нього коштів не може бути підставою для звільнення від погашення кредитної заборгованості. Водночас, суд вважає неправомірним нарахування комісії за управління та обслуговування кредиту, виходячи з таких міркувань. Пунктом 2.4 Договору передбачено, що знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача комісію за управління та обслуговування кредиту в сумі 501 грн. Відповідно до положень ч.ч.1ст.11 Закону України "Про споживче кредитування", після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування", умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України "Про споживче кредитування". Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Кредитним договором не визначено, що саме включає комісія за обслуговування кредиту та які послуги мають надаватися позичальнику і періодичність їх надання. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачу надавалися будь які послуги, за які встановлено нарахування комісії чи певна інформація щодо кредиту та, що така інформація надавалася частіше ніж один раз на місяць. З огляду на викладене, підстави для стягнення з відповідача комісії за управління та обслуговування кредиту в сумі 501 грн. відсутні. Ураховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення. Заборгованість відповідача перед позивачем після проведеного судом перерахунку становить 10 570,02 грн, з яких: 6 667,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 3 903,02 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Витрати позивача понесені на професійну правничу допомогу адвокатського бюро «Соломко та партнери» у розмірі 7000 грн., підтверджені належними та допустимими доказами, а саме:договором про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025 із додатком №1 «Протокол погодження вартості послуг», додатковою угодою №25770875447 від 11.09.2025, актом прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2025, який містить детальний опис виконаних адвокатським бюро послуг, затраченого на них часу та їх вартості, довіреністю від 10.09.2025, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. (а. с. 34;54-59). У прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Заперечень чи клопотань про зменшення пред`явлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката від відповідача не надходило. Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Таким чином, не є обов`язковими для суду договірні зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. З огляду на те, що вказана справа відноситься до категорії малозначних справ та є типовою, супровід справи не потребував опрацювання великого обсягу документів та нормативно-правових актів, підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи. Заявлена представником позивача сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. є завищеною і непропорційною до предмета спору та ціни позову. З огляду на критерії співмірності, розумності, обґрунтованості та пропорційності, витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача, слід зменшити з 7000,00 грн. до 5000,00 грн. Таким чином, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2301,28 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4750,00 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позов задоволений на 95%). На підставі викладеного,

Outcome: partial