Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк») звернулося до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказувало про те, що 20 квітня 2023 року [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. Відповідачем було підписано заяву щодо встановлення кредитного ліміту, (або Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком) на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку. Вказував, що на підставі заяви щодо встановлення кредитного ліміту (або Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком) відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Зазначав, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між сторонами кредитний договір. Банк свої зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, однак останній, використавши кредитні кошти, умови кредитного договору не виконує, грошові кошти не повертає За таких обставин просить стягнути з відповідача заборгованості, яка на 26 листопада 2025 року становить 46110,28 грн, з яких: 37757,47 грн заборгованості за кредитом, 18352,81 грн заборгованості за процентами. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою Рокитнянського районного суду від 6 січня 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судовому засіданні 13 лютого 2026 року о 09 год 00 хв. 13 лютого 2026 року у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи відкладено до 14 год 00 хв 12 березня 2026 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при цьому, разом з позовною заявою представник позивача подав клопотання в якому просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення копії ухвали за зареєстрованим місцем її проживання, не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу частини 8 статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011року № 17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За змістом частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Відповідно частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи з ухваленням заочного рішення. Суд, на підстав істатті 280 ЦПК України, постановив провести заочний розгляд справи. Стислий виклад позиції інших учасників справи Відзив на позовну заяву та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 квітня 2023 року [PERSON] звернулася до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим ознайомилася з умовами кредитування та підписала Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена» і заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку та заяву щодо встановлення крединого ліміту за карткою/рахунком. Зі змісту вказаних документів суд встановив домовленість сторін про: тип кредиту та розмір кредитного ліміту до 200000,00 грн; реальну річну процентну ставку 49,34% річних; строк кредитування 240 місяців з правом автоматичного продовження; кількість та розмір платежів, періодичність внесення - щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 4% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн й не більше повного розміру заборгованості за договором про споживчий кредит. АТ «Акцент-Банк» відкрив [PERSON] рахунок № [NUMBER] та видано картки № [NUMBER] , строк дії (12/2031) та картки № [NUMBER] , строк дії (12/2031) що підтверджується відповідною довідкою. Згідно з довідкою за лімітами, АТ «Акцент-Банк» 20 квітня 2023 року встановило [PERSON] кредитний ліміт у розмірі 0,00 грн, який у подальшому збільшився 18 січня 2025 до 2000,00 грн, 18 січня 2025 року збільшився до 37800, грн. Відповідно до банківської виписки за рахунком [NUMBER] [PERSON] користувалася картками № [NUMBER] та № [NUMBER] , а саме переказувала кошти, розраховувалася за придбання товарів та погашала заборгованість). Зі змісту поданого АТ «Акцент-Банк» розрахунку заборгованості суд встановив, що станом на 26 листопада 2025 року заборгованість [PERSON] становить 46110,28 грн, з яких: 37757,47 грн заборгованості за кредитом, 18352,81 грн заборгованості за процентами. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Вивчивши матеріали цивільної справи та надавши оцінку поданим доказам, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України). За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з цим позовом, АТ «Акцент-Банк» посилалося на те, що [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим ознайомилася з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту і заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У справі, яка розглядається, суд встановив що: - у [PERSON] утворилась заборгованість. - матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] заперечувала наявність кредитних зобов`язань перед АТ «Акцент-Банк». - надані позивачем докази підтверджують факт встановлення кредитного ліміту, використання кредитних коштів відповідачем та погашення ним кредиту. - [PERSON] не спростувала належними і допустимими доказами розмір заборгованості та правильність розрахунку. З урахуванням викладеного, позивачем доведено існування між сторонами кредитних прав та зобов`язань, тобто підтверджено факт отримання позичальником кредитних коштів. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі, ним не наведені. Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми боргу за кредитом, заборгованості за процентами за користування кредитом. Висновки суду щодо розподілу судових витрат За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, як передбачено статтею 4 ЗУ «Про судовий збір». Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі: 2422,40 грн.

Outcome: approved