Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

13.11.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява представника ПАТ «СК «Євроінс Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій представник позивача просить суд: - Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (код ЄДРПОУ 22868348) завдані збитки в порядку регресу у розмірі 269 770,00 грн.; - Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (код ЄДРПОУ 22868348) сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26.11.2022 [PERSON] , керуючи транспортним засобом допустив ДТП. Цивільна - правова відповідальність [PERSON] , застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до вироку суду відповідача було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 Кримінального кодексу України. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти. На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 269 770,00 грн. Оскільки, відповідно до постанови суду водій забезпеченого транспортного засобу керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виникло право подати регресний позов на фактично виплачену суму до водія. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 21.11.2025 відкрито провадження у справі та визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.02.2026 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги йому зрозумілі. Сплачувати за позовом не буде, оскільки не має коштів. Подальший розгляд справи просив проводити без його участі. Згідно матеріалів справи відповідач [PERSON] , [INFO] , відбуває покарання в Державній установі «Дніпровська виправна колонія (№ 89)» (49102, м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 1 а). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову про відшкодування шкоди в порядку регресу з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04.04.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертої статті 286-1 КК України. Відповідно до вироку суду військовослужбовець [PERSON] , 08 січня 2023 року приблизно о 18 годині 50 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (концентрація етилового спирту у крові 1,77 ‰), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним автомобілем «DAEWOO LANOS» р.н. [NUMBER] , рухаючись по вул. Центральній з боку вул. Веселої у напрямку вул. Першотравневої у с. Іванівка Дніпровського району Дніпропетровської області, діючи із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, грубо порушуючи вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху, згідно до якого «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та п.10.1 Правил дорожнього руху, згідно до якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», здійснюючи рух в крайній правій смузі руху, змінив напрямок руху ліворуч, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, а потім на ліве по ходу його руху узбіччя, по якому в цей момент один за одним в колону в попутному напрямку з ним рухалися пішоходи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , внаслідок чого допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобілю «DAEWOO LANOS», р.н. [NUMBER] на пішоходів [PERSON] та [PERSON] . Вироком Дніпровського апеляційного суду від 06.07.2023 вирок Петриківського районного суду від 04 квітня 2023 року щодо [PERSON] - скасовано в частині призначення покарання. Ухвалено новий вирок, яким призначено [PERSON] покарання за ч. 4 ст. 286-1 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 10 (десять) років. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже позивачем доведено та підтверджено належними і достатніми доказами факт настання дорожньої - транспортної пригоди, у якій винен [PERSON] , який у той же час керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено, зокрема, рішенням суду, яке набрало законної сили. 09.09.2022 між [PERSON] та ПрАТ «СК «Євроінс Україна» був укладений поліс страхування № 410904-2310-6704374, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] . Строк дії полісу з 10.09.2022 по 09.09.2023. Страхова сума 480 000,00 грн. Отже, на момент дорожньо-транспортної пригоди (дата настання страхової події 08.01.2023) цивільно-правова відповідальність законного володільця автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Євроінс Україна». 13.02.2023 родичі потерпілих звернулися до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявами про виплати страхового відшкодування. За цією подією діти та чоловік загиблої [PERSON] , отримали страхове відшкодування від ПрАТ «СК «Євроінс Україна» в розмірі: [PERSON] 55 370,00 грн. та 50 500,00 грн., [PERSON] 26 800,00 грн. та [PERSON] 26 800,00 грн. Діти та чоловік загиблої [PERSON] отримали страхове відшкодування від ПрАТ «СК «Євроінс Україна» в розмірі: [PERSON] 63 800,00 грн., [PERSON] 26 800,00 грн., [PERSON] 26 800,00 грн. Отже, позивачем всього виплачено 276 870,00 грн. у якості відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, що підтверджується страховими актами та платіжними інструкціями. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом 2.3 пункту 1 частини першої статті Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої заподіяно шкоду життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи; забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до пункту 59 частини першої статті 1 Закону України "Про страхування", страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства. Положеннями частини першої статті 18 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні. У відповідності до вимог підпункту "а" пункту 1 частини першої статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), зокрема, якщо така особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції. З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач здійснив ДТП перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, а позивач, будучи страховиком відповідача, виконав покладені на нього обов`язки відповідно до вимог законодавства України, що стосується виплати страхового відшкодування, за відсутності доказів про протилежне, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача в порядку регресу належить стягнути суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 276 870,00 грн. При цьому, суд не досліджує питання зазначеного розміру страхового відшкодування, оскільки правильність його визначення не є предметом розгляду даної цивільної справи, а відповідач розмір заявленого страхового відшкодування не оспорює. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та достатніми доказами у справі. Враховуючи наведене, оцінюючи надані докази та вищенаведені законодавчі норми, суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Відповідно до принципів диспозитивності та змагальності (ст. 13, 264 ЦПК України), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи та не може виходити за межі заявлених позовних вимог. Збільшення розміру стягнення (суми позову) можливе лише за ініціативою позивача через подання відповідної заяви. Таким чином не зважаючи на те, що судом встановлено відшкодування позивачем на рахунок родичів потерпілих всього 276 870 грн., однак виходячи з розміру заявлених позовних вимог, враховуючи що позивачем заява про збільшення розміру позовних вимог не подавалась, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача саме 269 770,00 грн., як визначено в прохальній частині позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved