Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

До Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 28.09.2021 року між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] укладено Договір № 3578211312-476916 про надання коштів у позику на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язавсь повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у Договорі. Так, сума кредиту становить 5000,00 грн, з початковим строком кредитування на 22 днів, дисконтна відсоткова ставка становить 1,39% на добу, базова процентна ставка 2,2% на добу. Договір був укладений в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора. Однак відповідач не виконав свої зобов`язання за укладеним договором, не повернув кредит та не сплатив проценти, у зв`язку з чим, станом на момент звернення до суду у відповідача за Договором № 3578211312-476916 від 28.09.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 16429,00 грн, з якої: 5000,00 грн - заборгованість за сумою кредиту; 11429,00 грн заборгованість за відсотками за користування позикою. Таким чином, у зв`язку з порушень взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 16429,00 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача, а також стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. 13 січня 2026 року на підставі ухвали суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Витребувати з АТ «Універсал Банк» письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської карти № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] , а також виписку про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської карти № [NUMBER] за період з 27.09.2021 по 29.09.2021. Ухвалою суду від 10 лютого 2026 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою відповідача у справі. Представник позивача у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у позовній заяві просив суд розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28.09.2021 року між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] укладено електронний Договір № 3578211312-476916 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язавсь повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у Договорі. Відповідно до умов Кредитного Договору, ТОВ «Кошельок» взяло на себе зобов`язання надати відповідачеві кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту становить 5000,00 грн (п.1.1. Договору); початковий строк кредитування, становить 22 днів (п. 2.1. Договору); дисконтна відсоткова ставка становить 0,01% на добу за початковий строк кредитування (Лояльний період) визначений п. 3.6. п. 3.7. п. 3.7. Договору; базова процентна ставка становить 2.2% на добу за продовжений строк користування кредитом визначений п. 3.5., п. 3.6., п. 3.7., п. 3.8. договору. Пунктом 3.6. Кредитного договору встановлено, що сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення початкового Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на умовах, визначених п. 3.7. та п. 3.8. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді та підписаний [PERSON] 28.09.2021 року одноразовим ідентифікатором «4542», що також підтверджується Візуальною формою послідовності дій клієнта. (а.с. 9 зворот-15, 38) ТОВ «Кошельок» виконало свої зобов`язання за вищевказаним Договором, перерахувавши 28.09.2021 року грошові кошти в сумі 5000,00 грн на рахунок відповідача № [NUMBER] , що підтверджується довідкою АТ «Таскомбанк» та повідомленням ТОВ «Тас Лінк». (а.с. 20-21) З наданого суду розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] за Договором № 3578211312-476916 від 28.09.2021 року вбачається заборгованість відповідача у загальному розмірі 16429,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за сумою кредиту; 11429,00 грн заборгованість за відсотками за користування позикою. (а.с. 16-17) На виконання ухвали суду від 13 січня 2026 року АТ «Універсал Банк» надало до суду інформацію, згідно з якою, на ім?я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), Банком було емітовано банківську картку № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку). На підтвердження вказаного також надано Рух коштів (виписку) за картковим рахунком, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] , за період з 27.09.2021 по 29.09.2021 року, за яким вбачається зарахування 28.09.2021 року від позивача на рахунок відповідача [PERSON] грошових коштів у розмірі 5000,00 грн. (а.с. 53-55) Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Верховний Суд в Постанові від 12.01.2021 року по справі № 524/5556/19 також підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за Кредитним договором № 3578211312-476916 від 28.09.2021 року в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати від боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, у даному випадку непогашеної заборгованості за тілом кредиту. Так, судом встановлено, що 28.09.2021 року між ТОВ «Кошельок» та [PERSON] укладено Договір № 3578211312-476916 про надання коштів у позику на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язавсь повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у Договорі. Позивач вимоги Договору виконав, перерахувавши кредитні кошти у сумі 5000,00 грн на рахунок відповідача [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи, зокрема випискою за картковим рахунком, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] , за період з 27.09.2021 по 29.09.2021 року, за яким вбачається зарахування 28.09.2021 року від позивача на рахунок відповідача [PERSON] грошових коштів у розмірі 5000,00 грн. Однак відповідач [PERSON] умови Кредитного договору не виконав, кредитні кошти позивачу не повернув, відсотки за користування кредитними коштами у порядку, визначеному Договором, не сплатив. На підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № 3578211312-476916 від 28.09.2021 року у загальному розмірі 16429,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за сумою кредиту; 11429,00 грн заборгованість за відсотками за користування позикою. Відповідач право на подання відзиву на позов не скористався та відзив до суду не подав, доказів на підтвердження відсутності заборгованості за вищевказаним Кредитним договором або власних розрахунків останній також не надав. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного. 12.02.2025 року між ТОВ «Кошельок» та Адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги. Відповідно до додатку від 15.10.2025 року до договору про надання правничої допомоги від 12.02.2025 року вартість послуг за надання правової допомоги по стягненню з [PERSON] кредитної заборгованості складає 10 000,00 грн. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до чє. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Відповідач не довів суду неспівмірність витрат на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн, а тому, враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, обсяг, якість та характер наданих послуг, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням ціни позову, співмірності складності справи із наданими адвокатом послугами, витраченого представником часу, суд вважає можливим стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги у розмірі 10000,00 грн, що є обґрунтованим, а також пропорційним розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2422,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved