Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що між сторонами було укладено шлюб. Сторони дітей не мають. Позивач зазначає, що сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Сторони припинили подружні стосунки, кожний з них веде самостійне життя без врахування інтересів іншого подружжя. Намірів зберегти шлюб позивач не має У позасудовому порядку розірвати шлюб позивачу не вдалося. У зв`язку з викладеним позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою судді відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст.178-180, 191, 193, ч. 5 ст.279 ЦПК України. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, у порядку визначеному п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не подав. Згідно із ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. Звенигородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 01.06.2024 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 109. Цей факт підтверджується повторним свідоцтвом про укладення шлюбу від 10.12.2025 серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружина змінила своє прізвище на " [PERSON] ". З позовної заяви вбачається, що між сторонами відсутні спори про поділ майна та що розірвання шлюбу через органи РАЦС для сторін є неможливим. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечень до суду не подав. Суд дійшов висновку, що сторони примиритися бажання не виявили. Ураховуючи викладене, суд уважає, що дана сім`я фактично розпалася, шлюб існує лише юридично. У силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, тому шлюб слід розірвати. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.114СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. Згідно із частинами першою - третьоюстатті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження надання правничих послуг позивач надав Договір про надання професійної правничої допомоги №76 від 09.12.2025, Додаткову угоду №1 до цього договору від 09.12.2025, ордер на надання правничої допомоги серії СА № 1144796 від 10.12.2025, виданий адвокату Милаш Галині Анатоліївні, Акт №1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 11.12.2025. на суму 3 000,00 грн. У Додатковій угоді №1 зазначено, що адвокат надає позивачу такі послуги - надання консультацій по спірному питанню, підготовка позовної заяви про розірвання шлюбу, представництво інтересів Клієнта у суді першої інстанції. Вартість цих послуг сторони оцінили у 3 000,00 грн. Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, сталість судової практики щодо предмету позову, ураховуючи, що розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та те , що адвокат не брала участі у справі, а лише оформила позовну заяву, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.

Outcome: approved