Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Галушку Василя Васильовича звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до [PERSON] , в якому представник позивачки просив розірвати шлюб, укладений між сторонами, зареєстрований 27 жовтня 2023 року у Бродівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №153. Також представник позивачки просив після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачки - « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 27 жовтня 2023 сторони уклали шлюб. Спільних дітей у сторін немає. Спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини припинені, з лютого 2025 року сторони не проживають разом. У сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Через зазначені обставини подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, а тому позивачка вирішила розірвати шлюб. Ухвалою судді від 21 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. 06.03.2026 через систему «Електронний суд» представник позивачки адвокат Галушка В. В. подав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі та без участі позивачки; позовні вимоги підтримують повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечують (а. с. 22-23). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Клопотання представника позивачки про розгляд справи без його участі судом задоволене. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Згідно довідки начальника відділу ЦНАП Городнянської міської ради за вих. №17 від 07.01.2026 відповідач [PERSON] зареєстрованим, знятим з реєстраційного обліку не значиться.Згідно із відміткою працівника поштового зв`язку судова повістка про виклик до суду повернута без вручення відповідачу з відміткою - «адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 21). Крім цього, [PERSON] був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом публікації оголошення на офіційному сайті Судової влади України. Від відповідача відзиву на позов не надійшло, про поважні причини неявки суд не повідомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За змістом ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] у розумінні ст. 130 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не надав відзиву на позов, позивачка не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені доказами, зібраними по справі, виходячи з наступного. З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27 жовтня 2023 року, про що Бродівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблений відповідний актовий запис № 153. Після укладення шлюбу прізвища подружжя: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] » (а. с. 8). Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до приписів ст. 37 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб є правозгідним. Згідно із ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У ст. 110 СК України закріплено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. З матеріалів позовної заяви вбачається, що подружні відносини сторони припинили, і їх відновлювати позивачка не має наміру, наполягає на розлученні. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, і це має істотне значення, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки представником позивачки заявлено клопотання про залишення їй прізвища « [PERSON] », а тому суд вважає за можливе залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Статтею 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 1211,20 грн, яка сплачена позивачкою, підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved