Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача борг згідно з Кредитним договором (офертою) №04.04.2025-100001835 від 04.04.2025 у розмірі 30625,64 грн та судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.04.2025 між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №04.04.2025-100001835, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язалася у порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав надавши відповідачу кредит у сумі 10000,00 грн, строком на 180 днів з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, неустойка 100,00 грн нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання та комісія за надання кредиту 2000,00 грн. Однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, порушивши умови кредитного договору, у результаті чого має прострочену заборгованість у розмірі 30625,64 гривень, яка складається із заборгованості по основному боргу (тіло кредиту) 10000,00 гривень, відсотків 15300,00 гривень, неустойки 4900,00 гривень та комісії 425,64 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача. 23.12.2025 судом винесена ухвала про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 33). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. (а.с. 7 зворот) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином судовою повісткою, а також шляхом розміщення інформації про дату проведення судового засідання на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет : http://ml.rv.court.gov.ua/sud1712/. (а.с. 36) Відповідач, будучи належним чином повідомленою про строк подання відзиву, у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк для подання відзиву на позовну заяву, відзив до суду не подала, тому суд у відповідності до ч.5 ст.289 ЦПК України розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з`явилася на судовий розгляд справи, її неявка визнана судом без поважних причин, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 04.04.2025 між [PERSON] та ТзОВ «Споживчий центр» укладено кредитний договір №04.04.2025-100001835, шляхом підписання відповідачем електронним цифровим підписом заявки, що є невід`ємною частиною договору, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Відповідно до умов кредитного договору кредит надається на наступних умовах: сума кредиту: 10000,00 грн.; строком на 180 днів з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, неустойка - 100,00 грн. нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання та комісія за надання кредиту 2000,00 грн. (див. додаток "Електронний суд") Як вбачається з повідомлення вих. №1-0212 від 02.12.2025 ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» 16.08.2024 перерахував на платіжну картку клієнта № [NUMBER] кошти за кредитним договором №04.04.2025-100001835 на загальну суму 8000,00 гривень. (а.с. 13-17) Відповідно до частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом першим глави 71 ЦК України регулюються правовідносини позики. Статтею 1046 Кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Однак, всупереч вищезазначеним положенням закону, свого обов`язку по поверненню використаних кредитних коштів, відсотків за їх користування та комісії, у строки, на умовах та в розмірах, передбачених Кредитним договором, [PERSON] належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 30625,64 гривень, яка складається із заборгованості з основного боргу 10000,00 гривень, відсотків 15300,00 гривень, комісії за видачу кредиту 425,64 гривень та неустойки 4900,00 гривень. Факт нарахування вказаної заборгованості підтверджуються довідкою-розрахунком. (а.с. 11) Розглядаючи обгрунтованість вказаного розрахунку, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як видно з матеріалів справи, [PERSON] прострочила виконання зобов`язання з повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим, їй нарахована заборгованість, яка складається, крім тіла кредиту, відсотків за його користування, комісії та неустойки. Зазначена у розрахунку сума заборгованості за нарахованими відсотками та комісії узгоджується з розміром відсоткової ставки, зазначеної в Договорі. Таким чином, нарахована заборгованість зі сплати суми тіла кредиту, відсотків та комісій за видачу кредиту є обгрунтованою, оскільки передбачена умовами Договору. Тому, проаналізувавши досліджені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов`язок [PERSON] по поверненню кредиту, нарахованих відсотків за його користування та комісії, знайшов своє підтвердження у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 25725,64 гривень. В іншій частині позовних вимог, а саме, нарахованої неустойки у розмірі 4900,00 гривень, слід відмовити, оскільки згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вищенаведене, позов ТзОВ «Споживчий центр» підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.512,516,612,625 ЦК України , п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України,

Outcome: partial