Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов обґрунтовано тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.07.2023 року було розірвано. За період спільного проживання сторін у шлюбі народилося двоє дітей - дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.08.2023 року вирішено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На даний час діти навчаються у Волошківській гімназії та на утримання дітей щомісячно потрібно значні грошові кошти, враховуючи їх вік, стан здоров`я, реалії сьогодення, вартість продуктів харчування, послуг, ліків, одягу, а тому, на думку позивача, розмір аліментів, які сплачуються відповідачем є недостатнім для повноцінного та гармонійного розвитку дітей. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, матеріальний стан відповідача змінився, на даний час він працевлаштований, отримує офіційну заробітну плату, оскільки є військовослужбовцем, а тому має змогу забезпечувати утримання дітей. Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.08.2023 року та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.01.2026 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у строк, встановлений судом, відзив на пред`явлений позов не подав. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого повторно 04.07.2023 року Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, сторони перебували у шлюбі з 10.09.2013 року, актовий запис № 1. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження. Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.08.2023 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 липня 2023 року і до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, за змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналізуючи зазначені норми закону, суд вважає, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Після винесення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 до 18 років збільшився відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та для дітей віком від 6 до 18 років складає з 01.01.2026 року - 3512,00 грн. Крім цього, згідно довідки військової частини [NUMBER] , відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом осіб рядового складу в військовій частині [NUMBER] . Таким чином, матеріальний стан відповідача змінився. При цьому, відповідач не подав доказів, що його матеріальний стан погіршився. Відповідач має вік 34 роки, не подав докази існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх доходів щомісячно, що, на переконання суду, буде об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved