Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона та відповідач є батьками повнолітньої доньки [PERSON] . Після досягнення повноліття їхня донька продовжує навчання за денною формою у Дніпропетровському державному аграрно-економічному університеті, куди вступила у 2024 році. Термін навчання складає 4 роки. Вартість навчання за один рік становить 14 600, 00 грн. , а повна вартість за весь період 58 640, 00 грн. на даний час донька проживає разом з нею, вона повністю забезпечує її, проте відповідач ухиляється від свого обов`язку утримувати доньку, яка продовжує навчання. У зв`язку з цим, просить стягнути з відповідача на її корить аліменти на утримання доньки [PERSON] , яка продовжує навчання в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Позивачка у судове засідання не з`явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Третя особа у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Встановлено, що сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , та в свідоцтві про народження дитини серія [NUMBER] , копія якого додана до матеріалів справи, сторони записані батьками. Відповідно до договору №9333997 від 14.08.2024 року про навчання у Дніпровському державному аграрно-економічному університеті та надання освітніх послуг, [PERSON] навчається за спеціальністю 181 харчові технології, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 58 640, 00 грн., 14 660, 00 грн. на рік. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання ( ч.1,2 ст.199 Сімейного Кодексу України). Згідно ст.200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192і194-197цього Кодексу( ст.201 Сімейного Кодексу України). При визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України). Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст..199, 200, 201цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що повнолітня донька сторін навчається на денній формі навчання, працевлаштуватися вона не має змоги у зв`язку з навчанням, а відповідач є працездатним, проходить військову службу в ЗСУ та отримує грошове забезпечення як військовослужбовець, та може сплачувати аліменти, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на доньку [PERSON] , [INFO] , в заявленому позивачкою розмірі частки, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання. Таким чином, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, згідно ч.1, ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом відповідно до ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211, 20 грн.. На підставі викладеного, ст. ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved