Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

заявниця звернулася до Франківського районного суду м. Львова із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 02.12.1996. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що нею, та членами її сім`ї, [PERSON] (чоловік) та [PERSON] (син), було приватизовано на підставі Закону України « Про приватизацію державного житлового Фонду» квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 02.12.1996, видане Квартирно-експлатаційною частиною району (копія додається). В Свідоцтві про право власності в графі кому належить квартира було допущено помилки в зазначені в імені Заявника, замість [PERSON] зазначено [PERSON] та по батькові, замість [PERSON] зазначено [PERSON] . 13.10.2025 остання звернулась з заявою до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, де 20.10.2025 отримала відмову №81292937 у проведенні реєстраційних дій у зв`язку із тим що, наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме: в свідоцтві про право власності від 02.12.1996 вказано [PERSON] , а із заявою звернулась [PERSON] . Дана помилка є виключно опискою при переводі з російської на українську мову під час оформлення свідоцтва про право власності на квартиру. Вказує, що факт належності їй частки в квартирі може бути підтверджений при потребі [PERSON] (чоловік) та [PERSON] (сином) які є співвласниками квартири. На даний момент у Заявниці відсутня можливість внести зміни у свідоцтво про право власності на квартиру, а відтак єдиним способом встановлення факту належності частини квартири Заявникові, є виключно за рішенням суду. А тому, остання просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, яким підтверджується її право власності на квартиру, задовільнивши заяву. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.01.2026 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву, у якій вимоги заяви підтримала у повному обсязі та розгляд справи просила провести за її відсутності. Представник заінтересованої особи КЕВ м.Львова Луців І.І. через систему «Електронний суд» 04.02.2026 подала пояснення, а саме вказала, що у матеріалах справи відсутні документи, на підставі яких було видано зазначене свідоцтво про право власності. Таким чином, неможливо стверджувати, що у документах, які слугували підставою для видачі правовстановлюючого документа, зазначена помилка була відсутня, а отже, що вона виникла виключно з вини органу, який видав правовстановлюючий документ . З огляду на викладене, питання встановлення факту належності правовстановлюючого документа покладається на розгляд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Так, судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] (паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 28.04.1998 року Франківським РВ УМВС України у Львівській області). Правильність написання ім`я та по батькові « [PERSON] » також підтверджується довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера, що видана 08.06.1998 Державною податковою адміністрацією у Залізничному районі м. Львова Заявниця зверталась до державного реєстратора із заявою для проведення реєстрації квартири в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, однак рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради №81292937 від 13.10.2025 [PERSON] було відмовлено в проведенні реєстраційних дій через розбіжності в прізвищі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них дані не відповідають записам вихідних документів , а установи , які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, то відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України (стара редакція ЦПК) громадяни мають право на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Відтак, в суду відсутні сумніви, що « [PERSON] » та « [PERSON] » є однією і тією ж особою. Правильність ім`я та по батькові « [PERSON] » підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Враховуючи викладене, слід визнати встановленим факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 02.12.1996.

Outcome: approved