Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Позивач ТОВ «Юніт Капітал» 23.12.2025 звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який обгрунтовує тим, що 16.08.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та відповідачкою [PERSON] укладено Кредитний договір № 149766 на суму 38 824,00 грн. Відповідачка, діючи свідомо та добровільно, без будь-якого примусу чи тиску, виявила намір отримати кредитні кошти та здійснила реєстрацію на офіційному веб-сайті Кредитодавця. Кредитний договір складається з індивідуальної частини, яка містить персональні умови кредитування Позичальника, графіку платежів та публічної частини, спільної для всіх клієнтів Кредитодавця розміщеної на сайті за посиланням: https://finx.com.ua/docs. Зокрема, згідно з Правилами, до укладення Кредитного договору, Позичальнику для ознайомлення в особистий кабінет надано Паспорт споживчого кредиту у вигляді додатку до оферти/проекту кредитного договору. Під час реєстрації, відповідно до встановленого порядку та інструкцій, розміщених на сайті Кредитодавця, відповідачка пройшла процедури встановлення особи та підтвердження її достовірності, надавши необхідні персональні дані для укладення Кредитного договору. Первісний кредитор здійснив ідентифікацію та верифікацію Позичальника на підставі отриманих від нього відомостей та документів, а також за допомогою системи BankID НБУ, що було передбачено та погоджено умовами Кредитного договору. Позичальник приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний Кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом aebc82a6, що відповідно до вимог законодавства є належним та допустимим доказом укладення правочину між сторонами. Вказує, що на виконання умов Кредитного договору 16.08.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № [NUMBER] відповідачки, що в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідачка прийняла пропозицію кредитодавця. 16.04.2025 між Первісним кредитором та позивачем укладено Договір факторингу № 165042025, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором № 149766. Крім того, зазначає, що при укладенні Кредитного договору між первісним кредитором та відповідачкою узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки на укладення такого електронного Кредитного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З огляду на викладене, відповідачка під час укладення Кредитного договору ознайомилася з його текстом та змістом, зокрема з графіком щомісячних платежів за кредитним договором та паспортом споживчого кредиту, жодних заперечень щодо уточнення або зміни викладення умов Кредитного договору відповідачкою не висловлювалося, а також вона погодилася, що зміст Кредитного договору не порушує її законних прав та інтересів, що підтверджується її електронним підписом. Нарахування відсотків за Кредитним договором здійснювалося виключно Первісним кредитором. Підготовлений ним розрахунок заборгованості долучено до позовної заяви. Сума заборгованості, право вимоги щодо якої було відступлено позивачу, відображена у Реєстрі прав вимоги № 2 від 07.05.2025, що додається до матеріалів справи. Згідно з умовами Кредитного договору відповідачка зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному Кредитним договором. Незважаючи на це, відповідачка не виконала свого обов`язку та не повертала наданий їй кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем становить 34 257,74 грн, яка складається з: 32 780,19 грн заборгованість по тілу кредиту; 1 177,55 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 300,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Зважаючи на викладене позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 149766 в розмірі 33 957,74 грн, яка складається з: 32 780,19 грн заборгованість по тілу кредиту, 1 177,55 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Ухвалою суду від 26.12.2025 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та справу призначеного до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, одночасно у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася за невідомими суду причинами, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заяв та клопотань від неї не надходило, про причини неявки не повідомила. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідачка не з`явилася в судове засідання, відзиву на позов не подала та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. З матеріалів справи встановлено, що 16.08.2024 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 149766, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони погодили, що Договір складається з індивідуальної частини договору, графіку платежів та публічної частини договору, яка розміщена на сайті кредитодавця, які є невід`ємними частинами договору (п. 1.1.Договору). Позичальник засвідчив, що ознайомився з усіма складовими договору та інформація є для нього зрозумілою (п. 1.2. Договору). Відповідно до п. 2.1. Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості. Відповідно до п. 2.2.1 Договору сума кредиту становить 38 824,00 грн. та надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 33 000,40 грн. на № рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 5823,60 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 270,00 % річних. Тип процентної ставки фіксована (п. 2.3. Договору). Знижений тариф за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 грн. Стандартний тариф 100,00 грн. (п. 2.4. Договору). Як вбачається з п.2.5. Договору комісія за надання кредиту складає 5823,60 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 15,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, як це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Загальний строк кредитування складає 168 днів з 16.08.2024 по 31.05.2025 (п. 2.6. Договору). Відповідно до п.2.6.1. Договору, строк на який надається окрема частина кредиту встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом: 1 раз на два тижні. Конкретні дати вказані в графіку платежів. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору у випадку порушення чи неналежного виконання Позичальником умов цього Договору, Кредитодавець з дотриманням вимог законодавства, має право здійснювати регулювання простроченої заборгованості та/або стягнути заборгованість в примусовому порядку та/або відступати, передавати свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб без згоди Позичальника. До матеріалів позовної заяви позивачем долучено графік платежів за кредитним договором № 149766 від 16.08.2024 та паспорт споживчого кредиту які підписані відповідачем, у зазначеному паспорті споживчого кредиту міститься інформація, щодо укладення договору про споживчий кредит. Довідкою за № 3882/30-10 від 30.10.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» повідомляє про успішність наступної операції, згідно договору №1412/22-1 від 14.12.2022, укладеного з ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім", відповідно якої 16.08.2024 на платіжну карту [PERSON] № [NUMBER] було зараховано 33 000,40 грн. Відтак вказаний доказ з врахуванням пункту 2.1 Кредитного договору є достатнім доказом виконання ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» зобов`язаннь за кредитним договором № 149766 від 16.08.2024. Згідно витребуваної судом інформації, судом встановлено, що на ім`я [PERSON] у АТ КБ «ПриватБанк» емітовано карту № [NUMBER] . Згідно виписки за даним рахунком відповідачці 16.08.2024 зараховані кошти на карту № [NUMBER] у розмірі 30 000,40 грн. Пунктом першим ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З матеріалів справи встановлено, що 16.04.2025 між первісним кредитором -ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №16042025, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором № 149766 від 16.08.2024, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Юніт Капітал». Оскільки на підставі даного договору відбулась заміна первісного кредитора на ТОВ «Юніт Капітал», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідачки про повернення кредитної заборгованості. За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. З дослідженого судом розрахунку заборгованості по кредиту встановлено, що відповідачка не вчасно та не в повному обсязі проводила платежі по погашенню кредиту, таким чином, неналежним чином виконує умови договору. Із даного розрахунку вбачається, що у [PERSON] існує заборгованість за кредитним договором № 149766 від 16.08.2024 в сумі 34 257,74 грн, яка складається з: 32 780,19 грн заборгованість по тілу кредиту; 1 177,55 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 300,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з того, що відповідачкою не надано суду доказів на підтвердження тих обставин, що нею належним чином виконувалися умови вказаного вище кредитного договору, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, які свідчать про наявність порушення відповідачкою прав позивача за вказаним вище кредитним договором, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 149766 від 16.08.2024 в заявленому розмірі 33 957,74 грн. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Як зазначив Верховний Суд у постановах від 07.12.2020 у справі № 922/3708/19, а також, від 01.10.2021 у справі № 607/14338/19-ц, проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката. В матеріалах справи відсутнє клопотання відповідачки про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн. та витрати за надану професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Outcome: approved