Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" (далі ТОВ «ФК «ЕЙС») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. 25 травня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №524984678 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 10 000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту до 24 900,00 грн. Первісний кредитодавець свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Разом з тим, [PERSON] порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Загальна сума заборгованості відповідача за договором кредитної лінії №524984678 становить 116 157,63 грн, яка складається з: 24 900,00 грн заборгованості за тілом кредиту; 91 257,63 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом. 28.11.2018, 27.05.2024, 15.07.2025 було укладено Договори факторингу №28/1118-01, №27/0524-01, №15/07/25-Е, на підставі яких позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №524984678 від 25.05.2023 на загальну суму 116 157,63 грн. У зв`язку з наведеним, оскільки відповідач своїх зобов`язань щодо сплати кредитних коштів не виконує, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредитної лінії №524984678 від 25.05.2023 в сумі 116 157,63 грн, а також стягнути судові витрати по справі. Суддя Нововолинського міського суду, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, ухвалив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Поляков О. в судове засідання не з`явився, у позові просить справу слухати у його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити з підстав, наведених у ньому, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно з вимогами ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні фактичні обставини справи, зміст відповідних спірних правовідносин та застосовує до них такі норми права. Судом встановлено, що 25 травня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №524984678, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (а.с.22 на звороті-31). Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на таких умовах: сума кредиту (перший транш) 10 000,00 грн (п.2.3 договору); кредитна лінія надається строком на 30 днів (п.7.2 договору); строк дисконтного періоду користування на момент укладення договору 7 днів від дати отримання позичальником першого траншу (п.3.1 договору); кінцева дата повернення кредиту 24.06.2028 (п.7.3 договору); процентна ставка за користування кредитом 108692,82% річних (п.8.8 договору). Із заявки на отримання грошових коштів в кредит від 25.05.2023 вбачається, що відповідачем надано позичальнику персональні дані та номер картки 4149-62ХХ-ХХХХ-6688 (а.с.13). На підтвердження факту отримання відповідачем вказаних коштів за кредитним договором у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві, позивач надав суду копії платіжних доручень від 25.05.2023, 27.05.2023 (а.с.12). Згідно з довідками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 28.06.2025, АТ КБ «ПриватБанк» від 19.02.2026 на карту відповідача були перераховані кошти на загальну суму 24 900,00 грн (а.с. 20, 80). 28.11.2018, 27.05.2024, 15.07.2025 було укладено Договори факторингу №28/1118-01, №27/0524-01, №15/07/25-Е, на підставі яких позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №524984678 від 25.05.2023 на загальну суму 116 157,63 грн (а.с.45-50, 53-57, 59-71). З розрахунків заборгованості за договором №524984678 від 25.05.2023 та виписки з особового рахунку вбачається, що станом на 26.12.2025 заборгованість відповідача [PERSON] становить 116 157,63 грн, яка складається з: 24 900,00 грн заборгованості за тілом кредиту; 91 257,63 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом (а.с.38, 39-40, 41). Наданий позивачем розрахунок заборгованості не був спростований відповідачем в установленому законом порядку, а тому вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належні та допустимі докази. Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд також виходить з наступного. Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до змісту ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З урахуванням усього вищенаведеного, а також того, що відповідачу було відомо про необхідність виконання взятих на себе зобов`язань за договором кредитної лінії №524984678 від 25 травня 2023 року, однак останній їх належним чином не виконав, обставини зазначені у позові не спростував, не надав доказів на підтвердження відсутності заборгованості або її погашення, суд вважає, що позов ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягає задоволенню. Згідно із ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме: 2 662,40 грнсудового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.9), та 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (а.с.34-37) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved