Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем мають спільних дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які постійно проживають із нею та перебувають на її утриманні. Вказує, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.11.2021 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.09.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Зазначає, що станом на 24.11.2025 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 200934,00 грн. При цьому, його матеріальне становище значно покращилось, оскільки з січня 2023 року по даний час він проживає і працює в США. Крім того, його автомобіль з 2017 року перебуває в оренді на території України. Разом з тим, її матеріальне становище з дня присудження аліментів погіршилось, оскільки вона втратила постійну роботу. На даний час вона утримує дітей з періодичних заробітків та нестабільних доходів. Водночас, діти ростуть і зростають їхні потреби, розмір стягнутих аліментів у 2021 році на даний час є недостатнім і таким, що не задовольняє елементарні потреби дітей. У зв`язку з чим, просить суд змінити спосіб стягуваних аліментів, а саме: стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів щомісячно і до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши пояснення учасників справи. дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як з`ясовано судом, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.11.2021 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з 24 вересня 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. (а.с. ). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів) і саме вона має право на подання позову про зміну способу стягнення аліментів. Також суд враховує правову позицію Верховного суду України у справі за № 143 цс 13, відповідно до якої з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2026 рік» з 01 січня 2026 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років 2 817 грн., для дітей віком від 6 до 18 років 3512 грн. При визначенні розміру аліментів, судом також враховується, що відповідач є працездатною особою, отримує стабільний дохід. Враховуючи наявність права вибору способу стягнення аліментів відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України у того з батьків, разом з яким проживає дитина, а також покращення матеріального стану відповідача, зростання відповідних витрат для забезпечення життєво необхідного матеріального і морального розвитку дітей, то суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, стягуваних за рішенням суду від 15.11.2021 року з відповідача з 4000,00 грн. щомісячно на аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожитого мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття, що на думку суду буде необхідним і достатнім для матеріального і духовного розвитку та забезпечення дітей. Також, до задоволення підлягають вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 133 ч. 1, 3 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Як вбачається із договору про надання правничої допомоги від 20.01.2026 року, розрахунком гонорару адвокатського бюро за надану правничу допомогу від 20.01.2026 року, адвокатом надавалася професійна правнича допомога [PERSON] у справі про стягнення аліментів і вартість витрат визначена у сумі 5000,00 грн., яка сплачена позивачем, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. ). Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача також слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., який є обґрунтованим та співмірним із предметом спору. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 1211,20 грн. судового збору.

Outcome: approved