Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

У грудні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ КОЛЕКТ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та судових витрат, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 07 грудня 2022 року між ТОВ ««Лінеура Україна»» та відповідачем (позичальником) було укладено договір № 3315013 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» надала відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК Профіт» було укладено договір факторингу № 26102023, згідно якого до ТОВ «ФК Профіт» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. ТОВ «ФК Профіт» та ТОВ «Сіті Колект» було укладено договір факторингу № ДО-20250909/001, згідно якого до ТОВ «Сіті Колект» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідач свої вимоги за договором не виконав та кредит не повернув. Відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 44 819,83 грн. Виходячи з викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою судді від 12 січня 2026 року відрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте в позові міститься клопотання про розгляд справи відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Відзиву на позов та доказів на спростування доводів позивача до суду не надав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення причин та якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 07 грудня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем (позичальником) було укладено договір № 3315013 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Після того як відповідач здійснив реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора та заповнив електронну заявку на отримання споживчого кредиту на вебсайті первісного кредитора в мережі Інтернет (https://credit7.ua/), ТОВ «Лінеура Україна» того ж дня направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти кредитний договір № 3315013 у вигляді розміщення в особистому кабінеті Позичальника на сайті повного тексту договору (за обраними Позичальником параметрами строку і суми кредиту). В процесі реєстрації та оформлення заявки первісний кредитор здійснив ідентифікацію позичальника (отримання його ідентифікаційних даних) і верифікацію (підтвердження належності цих даних позичальнику) у порядку, передбаченому п. 2 розділу ІІІ «Порядку ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта)» (Додаток 2 до Положення про здійснення установами фінансового моніторингу, затвердженні Постановою Правління НБУ від 28.07.2020 р. № 107), з використанням системи BankID НБУ. Таким чином, особу, яка вчиняла дії в ІТС Первісного кредитора (особистому кабінеті на сайті https://credit7.ua/), було однозначно встановлено як відповідача (позичальника). 07 грудня 2022 року позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який містив усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, висловив однозначну згоду з умовами договору шляхом натискання відповідної електронної кнопки в ІТС Первісного кредитора. У свою чергу, ТОВ «Лінеура Україна» 07 грудня 2022 року надіслало відповідачу через телекомунікаційну систему на номер телефону, зазначений позичальником у своїй анкеті (SMS на номер, що належить відповідачу), одноразовий ідентифікатор № M350, який того ж дня о 11:11:40 був введений/відправлений відповідачем у відповідному розділі ІТС. Цими діями відповідач прийняв (акцептував) пропозицію укласти кредитний договір № 3315013 на умовах, визначених офертою. Таким чином, 07 грудня 2022 року о 11:11:40 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем був укладений кредитний договір шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Згідно з розділом 1, Кредитного договору, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти (кредит) у сумі 9000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 359 днів, стандартна процентна ставка 1,99% на день. ТОВ «Лінеура Україна» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши Позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] . Факт надання кредитних коштів підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» (ліцензія НБУ № 3 від 11.11.2013 р. на переказ коштів без відкриття рахунку). Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за Кредитним договором, допускаючи прострочення сплати чергових платежів, сплачуючи платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи їх взагалі, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Усвідомлюючи наявність фінансових зобов`язань перед Первісним кредитором, відповідач здійснював часткові платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №3315013 від 07 грудня 2022 р. Останній платіж відповідач здійснив 16 березня 2023 року в сумі 5642,19 грн. Здійснюючи платежі, відповідач своїми конклюдентними діями підтвердив прийняття умов укладеного кредитного договору, який створив для нього цивільні права та обов`язки (частину з яких Позичальник виконав). 26 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК ПРОФІТ» було укладено договір факторингу №?26102023, за яким Первісний кредитор відступив товариству «ФК ПРОФІТ» право вимоги за Кредитним договором. Надалі ТОВ «ФК ПРОФІТ» відступило право вимоги за Кредитним договором ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» відповідно до договору факторингу №?ДО-20250909/001 від 09 вересня 2025 року. За умовами цього договору ТОВ «ФК ПРОФІТ» відступає (передає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги кредитора за визначеними кредитними договорами, сплативши ТОВ «ФК ПРОФІТ» грошові кошти в розмірі ціни відступлення, у порядку та строки, встановлені договором. Згідно з Додатком 1 (Реєстр боржників) до договору факторингу №?ДО-20250909/001 від 09 вересня 2025 р., заборгованість відповідача за кредитним договором № 3315013 становить 44819,83 грн. Станом на дату подання цього позову заборгованість відповідача за кредитним договором № 3315013 від 07 грудня 2022 р. становить: тіло кредиту - 8999,97 грн.; нараховані відсотки - 35819,86 грн., усього - 44 819,83 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Аналізуючи викладене, суд вважає доведеним, що відповідач, отримавши від ТОВ «Лінеура Україна» кошти за кредитним договорами, умови договору належним чином не виконував та кошти товариству не повернув, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у вказаному розмірі. Зважаючи на те, що ТОВ «Лінеура Україна» передало право вимоги за кредитним договорами до ТОВ «ФК Профіт», а ТОВ «ФК Профіт» передало право вимоги за кредитним договорами до ТОВ «СІТІ КОЛЕКТ», яке звернулось до суду з вимогою про стягнення з відповідача кошти за кредитним договором, укладеним між відповідачем та ТОВ «Лінеура Україна», тому вказані позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що позов задоволено з відповідача на користь позивача, на підставі ст.141 ЦПК України, слід стягнути понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати, які підтверджуються наступними доказами: платіжною інструкцією про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн., договором про надання правової допомоги, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, заявкою про надання правової допомоги, платіжною інструкцією, витягу з акту про надання правової допомоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved