Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. На обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку будинку [ADDRESS] та фактично проживає за вказаною адресою. 06.09.2024 вона звернулась до Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області із письмовою заявою про надання одноразової грошової допомоги протягом опалювального сезону 2024-2025 р. на придбання твердого пічного побутового палива, отримання якої передбачено «Порядком надання одноразової грошової допомоги населенню протягом опалювального сезону 2024/2025 року на придбання твердого пічного побутового палива», затвердженого Постановою КМУ від 30 серпня 2024 року за №993. Позивач вказує, що посадові особи Баштанської міської ради безпідставно не включили її до відповідного переліку одержувачів такої грошової допомоги, чим, на думку позивача, порушили її права на отримання грошової допомоги на придбання твердого пічного палива. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі №400/10990/24 визнано протиправною відмову Баштанської міської ради у включені позивача до переліку осіб на надання одноразової грошової допомоги населенню протягом опалювального сезону 2024-2025 року на придбання твердого пічного побутового палива. Позивач вважає, що внаслідок неправомірних дій працівників Баштанської міської ради вона втратила можливість отримати грошову допомогу, оскільки програма, за якою здійснювалися виплати, завершилася до моменту виконання рішення суду, так як надавалася одноразово в опалювальному сезоні 2024-2025 року, а опалювальний сезон 2024-2025 року офіційно встановлено з 15.10.24 по 15.04.25. Розмір такої допомоги становить 21000 грн., а тому позивач вважає, що в даному випадку їй було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 21000грн. (сума грошової допомоги), а також моральну шкоду, яку вона, виходячи з характеру правопорушення, тривалості незаконної бездіяльності Баштанської міської ради та глибини моральних страждань, яких вона зазнала, визначила в розмірі 15 000 гривень, при цьому вказуючи, що зазначена сума є співмірною з тими негативними наслідками, яких вона зазнала внаслідок неправомірних дій відповідача (протягом тривалого часу вимушена була неодноразово звертатися до Баштанської міської ради, Баштанської районної військової адміністрації, Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», подавати заяви та скарги, витрачати свій час, нерви та емоційні ресурси. Постійне очікування відповіді, відчуття несправедливості та необхідність захищати свої права через суд викликали значний психологічний дискомфорт, напруження, тривожність та переживання). На підставі вищевикладеного, позивач просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 21000 грн. та моральну шкоду в розмірі 15000 грн. Ухвалою судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 15.12.2025 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 15.01.2026 року Баштанській міській раді Баштанського району Миколаївської області продовжено строк на подачу відзиву на позов та надання доказів протягом 15 днів з дня отримання цієї ухвали. 02.02.2026 року відповідачем надано до суду відзив, згідно якого просили відмовити у задоволенні позовних вимог, при цьому посилаючись на те, що постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі №400/10990/24 щодо включення позивача до переліку осіб на надання одноразової грошової допомоги населенню протягом опалювального сезону 2024/25 року на придбання твердого пічного побутового палива, ними було виконано добровільно. Вважають, що є підстави для залишення позову без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України / у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав/, оскільки позивач раніше зверталась до адміністративного суду з позовною вимогою про виплату на її користь 21000 грн. «Порядком надання одноразової грошової допомоги населенню протягом опалювального сезону 2024/2025 року на придбання твердого пічного побутового палива», затвердженого Постановою КМУ від 30 серпня 2024 року за №993, не передбачено обов`язку органу місцевого самоврядування виплачувати грошову допомогу опалення. Також вказують, що позивачем не доведено причинного зв`язку між неправомірними діями органу місцевого самоврядування та заподіяною шкодою (причинно-наслідковий зв`язок). Щодо стягнення моральної просили відмовити з огляду на недоведеність настання негативних наслідків у вигляді моральної шкоди, її розміру та причинного зв`язку. 06.02.2026 року позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якому вказала, що підстави для залишеня позову без розгляду відсутні, оскільки предметом розгляду справи в адміністративному судочинстві було питання правомірності дій органу місцевого самоврядування, а предметом даної справи є відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконним діями органу місцевого самоврядування. Факт протиправності дій відповідача доведений рішенням суду і не може піддаватися сумніву. Відмова адміністративного суду у безпосередньому стягненні грошової допомоги була зумовлена специфікою адміністративного судочинства та джерелом фінансування виплат (кошти благодійної організації). Однак, на думку позивача, саме це не позбавляє її права на повне відшкодування в порядку цивільного судочинства, оскільки саме через встановлену судом протиправну відмову Баштанської міської ради вона була позбавлена законного права на отримання матеріального блага. Включення відповідачем позивача до списку отримувачів такої допомоги на підставі рішення суду є суто формальним і запізнілим виконанням, оскільки, опалювальний період 2024-2025 року завершився та включення до списку 28 жовтня 2025 року не призвело до реального відновлення майнового стану позивача та не забезпечило отримання коштів. Твердження відповідача про те, що отримання коштів у разі вчасного включення до списків є лише припущенням, позивач вважає маніпулятивним, оскільки програма допомоги на опалювальний період 2024-2025 роки була створена для надання реальної фінансової підтримки особам, що відповідають критеріям. Вважає, що її відповідність цим критеріям підтверджена П`ятим апеляційним адміністративним судом та єдиною перешкодою для отримання коштів стала незаконна відмова відповідача. Для зобов`язання з відшкодування шкоди за ст. 1173 ЦК України не має значення, з яких джерел фінансувалася програма. Відповідальність несе той орган, чиї незаконні дії призвели до втрати можливості отримати ці кошти. Між протиправними діями відповідача та завданою їй (позивачу) майновою шкодою існує прямий причинно-наслідковий зв`язок, а саме: протиправне невключения до переліку одержувачів - неотримання допомоги - втрата майнового блага на суму - 21000.00 грн. Позивач вказує, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують в повній мірі факт завдання їй моральної шкоди. В судововому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову, з огляду на недоведеність та необґрунтованість позовних вимог . Заслухавши сторін, дослідивши наявні у справі матеріали (копію постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі №400/10990/24; копію заяви про надання одноразової грошової допомоги протягом опалювального сезону 2024/2025 року на придбання твердого пічного побутового палива від 06.09.2024; копію адміністративного позову; копію повідомлень Баштанської районної військової адміністрації від 25.09.2024 та 31.10.2024; копію заяв [PERSON] від 26.12.2024, від 04.11.2024, від 25.10.2024; копію повідомлень Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 08.11.2024, 31.10.2024, 28.10.2025, 29.10.2025; копію довідки МСЕК; копію витягу з реєстру територіальної громади; копію поштових відправлень), суд приходить до висновку необхідності часткового задоволення позову, з огляду на наступне. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне. 06.09.2024 року позивачка звернулася до Плющiвського старостинського округу Баштанської ТГ Баштанського району iз письмовою заявою про надання одноразової грошової допомоги протягом опалювального сезону 2024 2025 років на придбання твердого пічного побутового палива. Заява підписана старостою Плющiвського старостинського округу В.Прокопчуком та спецiалiстом l категорiї Г.Гончар. Вказану заяву передали до Баштанської міської ради. 13.09.2024 року заява надійшла до відділу з соціальних питань Баштанської міської ради. Листом від 16.09.2024 року № 681-МФ/10 від 16.09.2024 року від Баштанського управління МФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» відповідача на його запит повідомило, що за адресою [ADDRESS] [PERSON] газопостачання включене, опалювальний прилад включений. Листом Баштанської районної військової адміністрації від 25.09.2024 року №К-583-24 позивачку на її звернення щодо відмови у прийнятті документів на отримання одноразової допомоги повідомлено, що згідно інформації Баштанського УЕГГ, в її домогосподарстві газопостачання включене, опалювальний прилад включено, у зв`язку з чим її заява не включена до переліку осіб на надання одноразової допомоги. Не погоджуючись з такою бездіяльністю Баштанської міської ради, позивачка звернулася з даним позовом до адміністративного суду. Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправною відмову у включені позивачки до переліку осіб на надання одноразової грошової допомоги населенню протягом опалювального сезону 2024 2025 років на придбання твердого пічного побутового палива. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі №400/10990/24 рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправною відмову Баштанської міської ради у включені [PERSON] до переліку осіб на надання одноразової грошової допомоги населенню протягом опалювального сезону 2024/25 року на придбання твердого пічного побутового палива. Зобов`язано Баштанську міську раду включити [PERSON] до переліку осіб на надання одноразової грошової допомоги населенню протягом опалювального сезону 2024/25 року на придбання твердого пічного побутового палива. Зобов`язано Баштанську міську раду проінформувати про прийняте рішення [PERSON] протягом п`яти робочих днів з дати прийняття рішення у спосіб, зазначений у заяві. У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено. Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ст. 22,23 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 4 від 31.03.1995 (із подальшими змінами та доповненнями), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно ст. 1166 ЦК Ураїни майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно зі ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 84 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Механізм надання одноразової грошової допомоги населенню протягом опалювального сезону 2024/25 року на придбання твердого пічного побутового палива визначено Порядком надання одноразової грошової допомоги населенню протягом опалювального сезону 2024/25 року на придбання твердого пічного побутового палива, затвердженого постановою КМУ від 30 серпня 2024 р. №993 (далі Порядок №993). Так, пунктом 2 згаданого Порядку передбачено, що одержувачами грошової допомоги на опалення (далі - одержувач) є особи, які фактично проживають у Сумській, Харківській, Херсонській, Луганській, Донецькій, Дніпропетровській, Запорізькій, Миколаївській та Чернігівській областях в 10-кілометровій зоні від державного кордону з Російською Федерацією або лінії зіткнення (на момент подачі заяви) та/або на територіях активних бойових дій, територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси, територіях можливих бойових дій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій, у житлових будинках, житлових приміщеннях (житлових кімнатах), які опалюються твердим пічним побутовим паливом. Грошова допомога на опалення не надається у разі, коли одержувач або інший член сім`ї (домогосподарства) вже отримував будь-яку допомогу (в натуральній чи грошовій формі) на опалювальний сезон 2024/25 року, метою якої є забезпечення твердим пічним побутовим паливом, крім допомоги з державного або місцевого бюджетів (п.4 Порядку №993). Грошова допомога на опалення надається одержувачам в межах бюджету, визначеного міжнародною організацією, з урахуванням дати подання заяви одержувачем (п. 5 Порядку №993). Пунктом 6 Порядку №993 встановлено, що особи, що потребують допомоги, звертаються до 16 вересня 2024 р. із заявою (згідно з додатком) до виконавчого органу сільської, селищної, міської, районної в місті ради або військової адміністрації населеного пункту в разі її утворення чи визначеного такою військовою адміністрацією органу (структурного підрозділу) (далі - орган місцевого самоврядування) за місцем розташування домогосподарства. Заява подається в паперовій або електронній формі на адресу електронної пошти, визначену органом місцевого самоврядування, дієздатним повнолітнім членом сім`ї (домогосподарства) або законним його представником. У разі подання заяви в електронній формі у заяві зазначаються відомості про документи, що підтверджують зазначену в заяві інформацію. У разі відсутності технічної можливості електронної інформаційної взаємодії можуть подаватися копії відповідних документів. Одержувач відповідає за достовірність зазначеної у заяві інформації. Згідно до п. 7 Порядку №993, під час подання заяви пред`являються: 1) копія документа, що посвідчує особу (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України) одержувача та всіх членів сім`ї (домогосподарства), які фактично проживають у відповідному домогосподарстві; 2) копія довідки про реєстраційний номер облікової картки платника податків одержувача та всіх членів сім`ї (домогосподарства), які фактично проживають у відповідному домогосподарстві, крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті громадянина України; 3) копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (якщо в домогосподарстві є внутрішньо переміщені особи); 4) документи, що підтверджують факт проживання в домогосподарстві: паспорт громадянина України (з відміткою про реєстрацію місця проживання) та/або довідка (витяг) про реєстрацією місця проживання, та/або акт обстеження факту проживання особи без реєстрації місця проживання за даною адресою тощо. Пунктом 8 Порядку №993 передбачено, що заява розглядається органом місцевого самоврядування протягом трьох робочих днів з дня, що настає за днем надходження такої заяви. За результатами розгляду заяви приймається рішення про включення заявника до переліку одержувачів або про відмову у включенні до переліку одержувачів. Про прийняте рішення орган місцевого самоврядування інформує одержувача протягом п`яти робочих днів з дати прийняття рішення у спосіб, зазначений у заяві. Грошова допомога на опалення надається на все домогосподарство одноразово в опалювальному сезоні 2024/25 року. У разі прийняття рішення про включення одержувача до переліку одержувачів заяви інших представників цього ж домогосподарства не розглядаються. Згідно п. 9 Порядку №993 підставою для відмови у включенні до переліку одержувачів є виявлення в документах виправлень, недостовірних відомостей або розбіжностей, відсутність в документах підстав для включення до переліку одержувачів. Якщо за результатами розгляду заяви орган місцевого самоврядування відмовляє одержувачу у включенні до переліку одержувачів з підстав, зазначених у абзаці першому цього пункту, одержувач має право повторно звернутись із заявою до органу місцевого самоврядування до дати, зазначеної в абзаці першому пункту 6 цього Порядку. Згідно п. 10 Порядку №993 орган місцевого самоврядування подає до відповідної облдержадміністрації (військової адміністрації) перелік одержувачів за формою, затвердженою Мінреінтеграції, з використанням системи електронної взаємодії органів виконавчої влади, а в разі відсутності відповідних технічних можливостей - за допомогою електронної пошти не пізніше семи робочих днів з дня, що настає за днем закінчення строку подачі заяви. Відповідно до п. 11 Порядку №993 відповідна облдержадміністрація (військова адміністрація) протягом п`яти робочих днів після формування органом місцевого самоврядування переліку одержувачів узагальнює та накладає кваліфікований електронний підпис на узагальнений перелік одержувачів з подальшим його надсиланням до Мінреінтеграції. Мінреінтеграції аналізує інформацію, подану відповідною облдержадміністрацією (військовою адміністрацією), та протягом трьох робочих днів надсилає її до міжнародної організації з метою опрацювання нею питання виділення фінансування для надання грошової допомоги на опалення відповідним одержувачам (п. 12 Порядку №993). Пунктом 13 Порядку №993 встановлено, що органи місцевого самоврядування після подання до облдержадміністрації (військової адміністрації) переліку одержувачів мають право проводити перевірку достовірності наведених у заяві відомостей шляхом надсилання запитів та/або відвідування місця проживання одержувача, зокрема з метою встановлення права одержувача на отримання грошової допомоги на опалення. Перевірка проводиться за рішенням органу місцевого самоврядування вибірково. За результатом такої перевірки органи місцевого самоврядування складають акт перевірки у довільній формі. У разі коли в результаті перевірки стало відомо, що одержувач під час подання заяви надав недостовірні відомості, орган місцевого самоврядування приймає рішення про виключення такого одержувача з переліку одержувачів, про що інформує Мінреінтеграції протягом одного робочого дня і таку особу протягом трьох робочих днів. Міжнародна організація за результатами опрацювання інформації, отриманої від Мінреінтеграції, протягом місяця надає грошову допомогу на опалення відповідним одержувачам шляхом перерахування коштів у безготівковій формі за зазначеними у заяві банківськими реквізитами (за стандартом IBAN) або здійснення грошових переказів через міжнародну платіжну систему WESTERN UNION та інформує відповідні облдержадміністрації (військові адміністрації) та Мінреінтеграції про обсяги здійснення такої допомоги (п.14 Порядку). Згідно з пунктом 16 Порядку №993 грошова допомога на опалення одержувачам виплачується за рахунок коштів міжнародних організацій та становить 21 000 гривень на одне домогосподарство за весь опалювальний сезон 2024/25 року. Із змісту даного Порядку вбачається право осіб на отримання одноразової грошової допомоги населенню протягом опалювального сезону 2024/25 року на придбання твердого пічного побутового палива, право на яке виникає в категорії осіб, визначених в п. 2 даного Порядку, за умови своєчасного звернення до органу місцевого самоврядування та надання визначеного даним Порядком переліку документів. З огляду на положення вищевказаного Порядку та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі №400/10990/24, суд приходить до висновку щодо наявності у позивача права на отримання такої грошової та відсутності перешкод для отримання позивачем даної грошової допомоги за умови правомірної поведінки відповідача. Встановленні в ході розгляду справи обставини вказують на те, що між протиправною відмовою Баштанської міської ради у включені [PERSON] до переліку осіб на надання одноразової грошової допомоги населенню протягом опалювального сезону 2024/25 року на придбання твердого пічного побутового палива, визнаною постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі №400/10990/24, та завданою їй (позивачу) майновою шкодою існує прямий причинно-наслідковий зв`язок, оскільки саме така відмова відповідача у включені [PERSON] до переліку осіб на надання вищевказаної одноразової грошової допомоги послугувала наслідком неотримання позивачем допомоги на суму 21000 грн. Доказів на підтвердження навності інших перешкод для отримання позивачем даної грошової допомоги, а ніж вищевказана протиправна відмова Баштанської міської ради, судом не встановлено та відповідачем не надано. Доводи відповідача про те, що отримання коштів позивачем у разі вчасного включення до списків є лише припущенням, з огляду на процедуру отримання та міжнародні джерела фінансування, суд відхиляє та не бере до уваги, оскільки в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження інші перешкоди для отримання позивачем такої допомоги, а ніж протиправна відмова відповідача у включенні позивача до списку її одержувачів. Суд також оцінює критично та відхиляє доводи відповідача про наявність підстав для залишення позову без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України / у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав/, з огляду на те, що позивач раніше зверталась до адміністративного суду з позовною вимогою про виплату на її користь 21000 грн., оскільки предмет позову даних справ є відмінним. Так, предметом розгляду справи в адміністративному судочинстві було питання правомірності дій органу місцевого самоврядування, а предметом даної справи є відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконним діями органу місцевого самоврядування. Крім того, заявлена позивачем в порядку цивільного судочинства грошова сума в розмірі 21000 грн. визначена останньою як сума майнової шкоди, натомість заявлена останньою в порядку адміністративного судочинства грошова сума в розмірі 21000 грн. визначалась як сума грошової допомоги. Вирішуючи вимогу щодо стягнення моральної шкоди, суд проходить до наступних висновків. В ході розгляду справи судом констатовано факт порушення відповідачем права позивача на на отримання одноразової грошової допомоги протягом опалювального сезону 2024-2025 року на придбання твердого пічного побутового палива. З огляду на тривалий характер порушення, необхідність неодноразового звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судового захисту в різних інстанціях, втрачену можливість компенсувати витрати на опалення житла, суд вважає доведеним факт спричинення їй моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях, стані постійного напруження та стресу, викликаних порушенням її права на отримання одноразової грошової допомоги на придбання твердого пічного побутового палива. Ураховуючи фактичні обставини справи, суд вважає, що позивачка має право на грошове відшкодування моральної шкоди. Порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечать їх головним конституційним обов`язкам, відтак, викликає у позивачки негативні емоції. В даному випадку моральна шкода не може бути виправленою шляхом лише констатації судом факту порушення. З наведених підстав, суд дійшов висновку, з огляду на обставини справи, що справедливим буде присудження відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн., виходячи з засад розумності та справедливості, що буде співмірним із тривалістю порушень прав позивача та характером завданої їй немайнової шкоди. Стягнення у такому розмірі не є надто надмірним, не призведе до порушення балансу прав та інтересів конкретного громадянина і суспільного інтересу, відтак позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial