Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Представник позивача звернулася в суд з позовом до Шацької селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Позовну заяву обґрунтовано тим, що [PERSON] (дід позивача) та [PERSON] (баба позивача) уклали шлюб 26.10.1958, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00043933342 від 6.03.2024. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінилося на [PERSON] . У період шлюбу (у 1964 році) вони побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується випискою № 57 від 10.02.2025 із погосподарської книги № 03 за 2016-2023 роки (2021) с. Самійличі, Ковельського району, Волинської області, однак належним чином не оформили право власності на даний будинок у встановленому законом порядку, що підтверджується листом КП «Волиньпроект» № 6178/01-04 від 21.11.2025. Оскільки спірний житловий будинок був побудований подружжям [PERSON] у шлюбі, то право власності на нього належало їм обом. Тобто кожен з них мав право розпоряджатися тільки належною йому часткою у спільній сумісній власності подружжя, а саме 1/2 часткою даного житлового будинку. Згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України (у редакції 2003 року), до правовідносин, які виникли до вступу в силу цього Кодексу, застосовуються норми законодавства, діючого раніше, а саме ЦК УРСР (у редакції 1963 року). Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов`язковою. Право власності, при цьому, виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом № 1952 нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. За змістом даних нормативно-правових актів, виникнення права власності на житловий будинок та споруди, що побудовані у 1964 році, не залежало від державної реєстрації цього права. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] за життя набули право спільної сумісної власності на вказаний житловий будинок, а відтак дане право власності на завершений будівництвом вказаний індивідуальний житловий будинок набуто відповідно до діючого на той час законодавства. З урахуванням викладеного, подружжю належало, кожному зокрема, по 1/2 частці житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі рішення Самійличівської сільської ради Шацького району № 6/5 від 24.11.1995 «Про передачу і надання земельних ділянок у приватну власність», [PERSON] було надано у власність земельну ділянку, площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку, площею 0,60 га, для ведення підсобного господарства. Але право власності на земельну ділянку, площею 0,60 га, [PERSON] належним чином не оформив у визначеному законом порядку. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Самійличівської сільської ради Шацького району Волинської області 09.09.2013. За життя [PERSON] заповіт не склав. Після смерті [PERSON] до складу спадщини за законом, увійшли 1/2 частка житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та вищезазначені земельні ділянки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця була дружина спадкодавця [PERSON] , яка на момент відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 155 від 06.03.2024, виданою старостою Шацької селищної ради Куськом О. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , або які мали право на обов`язкову частку у спадщині, не було. Оскільки, 1/2 частка вказаного житлового будинку належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності, а 1/2 частку вказаного житлового будинку вона успадкувала після смерті свого чоловіка, то вцілому її частка у даному нерухомому майні становила одну цілу. Однак, [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Шацької селищної ради Волинської області 06.05.2021. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 12.12.2013 секретарем Самійличівської сільської ради Прядун Н.А., зареєстрований в реєстрі за № 13, згідно якого заповіла усе своє майно сину [PERSON] . Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , або які мали право на обов`язкову частку у спадщині, не було. Родинні зв`язки між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 07.04.1966 Згоранською сільською радою Любомльського району Волинської області. [PERSON] розпочав оформляти свої спадкові права на вищезазначене спадкове майно та отримав свідоцтво про право на спадщину, видане приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Щелкуновою І.А., на земельну ділянку, площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 0725785401:01:0001:0087, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Але [PERSON] не встиг завершити оформлення спадкових справ на зазначене майно, оскільки помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 18.06.2024. На ім`я [PERSON] був уже виготовлений технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а також було замовлено виготовлення технічної документації на земельну ділянку, площею 0,60 га, для ведення підсобного господарства. [PERSON] склав заповіт, посвідчений 12.03.2024 приватним нотаріусом Львівського міського округу Миронович А.І., зареєстрований в реєстрі за № 632, згідно якого заповів усе своє майно сину [PERSON] . Родинні зв`язки між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 18.06.1997 Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому. Позивач оформив право власності на земельну ділянку, площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 0725785401:01:001:0087, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 28.01.2025 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Миронович А.І. [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, що прийняв спадщину, звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Миронович А.І. із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] на вищевказаний житловий будинок та на земельну ділянку, площею 0,60 га, для ведення підсобного господарства. Однак нотаріус не видала позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезгадане нерухоме майно, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріусаЛьвівського міського нотаріального округу Миронович А.І. від 05.02.2025. ФОП [PERSON] , на замовлення [PERSON] , був виготовлений технічний паспорт на житловий будинок садибного типу із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , інвентаризаційна справа б/н, реєстраційний номер ТІ01:3945-6796-0684-2758. Також за заявою позивача було виготовлено технічну документацію на земельні ділянки, загальною площею 0,60 га, цільове призначення для ведення підсобного сільського господарства, яким було присвоєно кадастрові номери 0725785401:01:005:0009 та 0725785401:01:002:0009, які були внесені до Державного земельного кадастру, про що свідчать відповідні Витяги з Державного земельного кадастру від 05.12.2025 року № НВ-9989297252025 та № НВ-9989298842025. Тому представник позивача просила суд визнати за [PERSON] право власності, в порядку спадкування за заповітом, на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку з кадастровим номером 0725785401:01:005:0009, площею 0,45 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства та земельну ділянку з кадастровим номером 0725785401:01:002:0009, площею 0,15 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, від адвоката Кирилюк-Гуж Д.С. надійшло клопотання у якому вона просила проводити підготовче засідання за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач Шацька селищна рада Волинської області свого представника в підготовче засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що Шацька селищна рада Волинської області позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З гідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги представника позивача є обгрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в підготовчому судовому засіданні. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1218, 1217, 1220, 1221, 1223, 1258, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved