Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

10.02.2026 позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, на те, що 17.06.2023 між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Старосамбірському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за актовим записом №80. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Позивачка вказує, що з грудня 2025 року подружжя перестали вести спільне господарство, проживають окремо.На думку [PERSON] подальше збереження шлюбу неможливе та недоцільне, будь-які заходи, спрямовані на відновлення шлюбних відносин будуть марними і не призведуть до збереження сімї. Також, це суперечитиме інтересам позивачки, оскільки вона не бажає продовжувати проживати однією сімєю з відповідачем, не хоче бути пов`язаною взаємними правами та обов`язками. Звернення [PERSON] до суду із позовом є свідомим та виваженим кроком, спрямованим на припинення шлюбу з [PERSON] .З огляду на наведене, позивачка[PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2026 справа передана для розгляду судді Клімченку М.І. Ухвалою судді від 12.02.2026 відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у позові просила проводити судовий розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій щодо позовних вимог не заперечував, просив розірвати шлюб та проводити судовий розгляд у його відсутності. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд визнав за можливе ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 17 червня 2023 року у Старосамбірському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за актовим записом №80, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17 червня 2023 року (а.с.6). Спільних дітей від шлюбу не мають. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивачки, вона втратила почуття любові до відповідача, подальше збереження шлюбу вважає неможливим, сторони не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає. Відповідач щодо задоволення позовних вимог не заперечував, просив розірвати шлюб. Відповідно до частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що сторони з грудня 2025 року подружнім життям не проживають, на даний час спільного господарства не ведуть, сімейне життя у сторін не склалося через втрату почуття взаємної любові, фактичного припинення спільних зобов`язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім`ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності один перед одним. Частиною 1 статті 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною першою статті 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги стійке волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу з відповідачем, позицію відповідача, який проти задоволення позовних вимог не заперечував, а також встановлені судом обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд прийшов до переконання, що шлюб, при таких обставинах, слід розірвати, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved