Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач ТОВ «ВВС Дистриб`юшн» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ВВС Дистриб`юшн» суму грошових коштів у розмірі 399 000,00 грн., а також судові витрати, які складається зі сплати судового збору у розмірі 4 788,00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. В обґрунтування позову вказує, що 10 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВВС Дистриб`юшн» та [PERSON] було укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого Позивач зобов`язався надати Відповідачу грошові кошти у розмірі 400 000,00 грн., а Відповідач зобов`язався повернути грошові кошти протягом 10 днів з моменту вимоги від Позивача. На виконання умов Договору Позивачем здійснено перерахування грошових коштів на банківський рахунок Відповідача. Таким чином, Позивач передав Відповідачу у якості поворотної фінансової допомоги загальну суму грошових коштів у розмірі 399 000,00 грн. Станом на дату подання даної позовної заяви, грошові кошти у розмірі 399 000,00 грн. Відповідачем не повернуті. Ухвалою суду від 11.08.2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. В судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВВС Дистриб`юшн» та [PERSON] було укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого Позивач зобов`язався надати Відповідачу грошові кошти у розмірі 400 000,00 грн., а Відповідач зобов`язався повернути грошові кошти протягом 10 днів з моменту вимоги від Позивача. На виконання умов Договору Позивачем здійснено перерахування грошових коштів на банківську картку Відповідача № [NUMBER] , що підтверджується платіжними інструкціями від 20.02.2025 р. на суму 100 000,00 грн, від 21.02.2025 р. на суму 100 000,00 грн., від 28.02.2025 р. на суму 100 000,00 грн. та від 19.05.2025 р. на суму 99 000,00 грн. Таким чином, Позивач передав Відповідачу у якості поворотної фінансової допомоги загальну суму грошових коштів у розмірі 399 000,00 грн. Відповідно до пункту 2.6 Договору, сума фінансової допомоги може надаватись частинами. У Позичальника виникає обов`язок повернути суму позики у розмірі фактично наданих коштів. Відповідно до пункту 3.3 Договору, у разі надання суми позики у розмірі, меншому ніж визначено у пункті 2.5 Договору, у Позичальника виникає обов`язок повернути суму позики у розмірі фактично наданих коштів. Відповідно до пункту 3.1 Договору, Відповідач зобов`язаний повернути грошові кошти протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання вимоги. Позивач направив вимогу на адресу Відповідача 11 червня 2025 року. Відповідач відмовився отримувати вимогу, яка прибула до поштового відділення 13.06.2025 року, та повернулось у зв`язку з закінченням строків зберігання 27.06.2025 року, що підтверджується інформацією з сайту Укрпошти про відстеження відправлення. Таким чином, на час розгляду справи сума фінансової допомоги у розмірі 399 000 грн. позивачу не повернуто. Як визначено в статті 55 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). За змістом статті 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частини 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами частини 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. За змістом підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, за своєю суттю договір про надання поворотної фінансової допомоги від 10.02.2025 року є договором позики, що підтверджує як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в порушення вищезазначених приписів закону та договору позики (про надання поворотної фінансової допомоги), відповідачем не було повернуто борг в обумовлені договором строки, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Представником позивача на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано до суду: Договір про надання правової допомоги № 27/25 від 14.07.2025 року, Акт надання послуг № 27 від 18.07.2025 року, платіжну інструкцію № 608 від 21.07.2025 року на суму 5 000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати неспівмірні зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для його зменшення та стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 гривень. При зверненні до суду з позовом позивачем було сплачений судовий збір у розмірі 4 788,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 609 від 21.07.2025 року. Оскільки за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 4 788,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 207, 526, 610, 630, 639, 1046, 1047,1048,1050 ЦК України, ст.ст.12, 81, 89, 133, 137, 138, 141, 263, 265, 280-282, 352-354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved