Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання батьківства та виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, вказавши суду, що він є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , яку народила [PERSON] , батьком якого в свідоцтві про народження зазначений [PERSON] . Позивач посилається на те, що у позасудовому порядку він не може узаконити своє батьківство щодо дитини. Ухвалою судді від 25.09.2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 31.10.2025 року підготовче засідання закрито, призначено у справі молекулярно-генетичну експертизу, справа призначена до судового розгляду після отримання висновку експерта. Провадження по справі зупинено до отримання висновку експерта. Ухвалою суду від 06.02.2026 року провадження у справі поновлено. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, проте представник позивача адвокат Красіловський В.С. подав суду заяву про слухання справи за його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, також в даній заяві зазначає, що оскільки шлюб із [PERSON] був укладений вже після народження [PERSON] , то для реєстрації дитини він звертався з заявою про визнання батьківства до органу РАЦС. Оскільки генетична експертиза підтвердила, що біологічним батьком є інша особа просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов просить задовольнити у повному обсязі. Представниця третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Тальнівського реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), подала на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, щодо задоволення позовних вимог покладається на думку суду. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, оголосивши заяви позивача (його представника), відповідача та третіх осіб (їх представників), перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає що позовна заява підлягає частковому задоволенню виходячи із такого. Судом об`єктивно встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження дитини [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). [PERSON] та [PERSON] спільно не проживають. Як вбачається із витягу реєстру територіальної громади [PERSON] проживає по [ADDRESS] (а.с.20).Згідно витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] проживає по [ADDRESS] (а.с.23). Позивач зазначає, що він у 2013 році мав близькі стосунки з [PERSON] , проте стосунки тривали не довго, і вони розійшлись Влітку 2025 року позивач та [PERSON] відновили стосунки і [PERSON] повідомила [PERSON] , що він являється біологічним батьком її сина [PERSON] , народженого [INFO] . В позовній заяві [PERSON] вказує, що саме він являється біологічним батьком дитини. На виконання ухвали суду від 31.10.2025 року про призначення молекулярно генетичної експертизи, проведено судову експертизу. Згідно висновку експерта від 19.01.2026 року №СЕ-19/124-25/17192-БД Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, встановлено, що ймовірність батьківства [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] становить 99,99999999% (а.с.73-81). За правилом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд вважає обґрунтованими твердження позивача що саме він є батьком малолітнього [PERSON] . Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу (ст.122 СК України). Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (ч.1 ст.122 СК України). Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч.2 ст.125 СК України) За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч.1-3 ст.128 СК України). Особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство (Ч.1,2 ст.129 СК України). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов в цій частині було подано позивачем обґрунтовано, до належного відповідача, з дотриманням встановлених строків позовної давності. За таких обставин, вимоги [PERSON] про визнання батьківства є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог [PERSON] заявлених до відповідача про виключення відомостей з актового запису про народження дитини як про батька та про зобов`язання Тальнівського відділу реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), внести зміни до актового запису про народження дитини, суд приходить до такого висновку. Так, вказані позовні вимоги не можуть пред`являтись до відповідача [PERSON] , оскільки він за встановлених обставин справи в цій частині вимог не є належним відповідачем. Так само, не можуть вказані вимоги бути пред`явленими до Тальнівського відділу реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), оскільки в даній справі останні не є відповідачем, а зазначені позивачем у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Крім того, пред`явлення вимоги щодо зобов`язання внесення змін до актового запису, на думку суду, є передчасним, оскільки суду не надано жодних доказів, що після визнання батьківства за позивачем відносно дитини, Тальнівський відділ реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), відмовиться такі зміни вносити. Отже, за таких обставин не можна стверджувати що між даними сторонами взагалі існують якісь спірні відносини. У відповідності до ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затв. Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. №96/5, а саме підп.2.13.1 п.2.13 визначено, що: Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; У відповідності до п.2.16.4 вищевказаних Правил також визначено, що: На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, за даних обставин, судом встановлено, що підставою для внесення змін до актового запису про народження дитини є рішення суду про визнання батьківства і додаткового заявлення позовних вимог в цій частині не вимагається, а тому такий спосіб захисту не передбачений діючим законодавством. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне. Оскільки визнання позову відповідачем мало місце до початку розгляду справи судом по суті, то у порядку, визначеному ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: partial