Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

представник позивачки [PERSON] адвокат Григоренко А.О. звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт-Капітал», треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 20.01.2021 р. було видано виконавчий напис нотаріуса № 8723 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ-КАПІТАЛ» грошових коштів, який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем. 11.05.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим І.М. було відкрито виконавче провадження № 65376930 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 8723 від 20.01.2021 р. В означеному вище виконавчому написі стверджується, що начебто [PERSON] має прострочену заборгованість перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФТ-КАПІТАЛ» на підставі Кредитного договору № 7944163 від 12.11.2018 р., у зв`язку з чим Відповідач здійснив дії щодо вчинення виконавчого напису № 8723 від р. нотаріусом за Кредитним договором та стягнення грошових коштів за період з 15.03.2019 р. по 06.01.2021 р. на наступні суми: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3 000,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 8 811,00 грн., а всього: 11 811,00 грн. Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису № 8723 від 20.01.2021 р. не врахував тієї обставини, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладених у простій письмовій формі на момент вчинення ним виконавчого напису вже не були чинні і повинен був відмовити відповідачу у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». При вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом ЖМНО Гораєм О.С. порушено вимоги ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», а саме: кредитний договір № 7944163 від 12.11.2018 р. не був нотаріально посвідченим, а тому виключається можливість вчинення за таким договором виконавчого напису нотаріуса; нарахування процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування, визначеного умовами Кредитного договору; відсутність підтвердження безспірності заборгованості. Не дотримання нотаріусом вимог чинного законодавства є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до задоволення. Представник позивача просить суд винести рішення яким: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 8723 від 20.01.2021 р., 20.01.2021 р., вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт-Капітал» грошових коштів. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений судовими повістками через систему «Електронний суд», причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без його участі, на підставі наявних в справі доказів, із винесенням заочного рішення по справі, оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в своїй заяві до суду. Треті особи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялися судовими повістками через систему «Електронний суд», , причини неявки суду не повідомили, письмові пояснення по справі суду не подали. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без їх участі. Ухвалою суду від 24.12.2025 р. було відкрито провадження у справі та призначено праву до розгляду. Ухвалою суду від 08.01.2026 р. було задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 12.11.2018 р. між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено в електронній формі Договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 7944163. Сума позики 3000,00 грн. строк позики 30 днів до 12.12.2018 р. 20.01.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем було видано виконавчий напис нотаріуса № 8723 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ-КАПІТАЛ» яка є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 03042017 від 03 квітня 2017 р. заборгованість за Кредитним договором 7944163 від 12 листопада 2018 року за період з 15 березня 2019 року по 06 січня 2021 року в сумі 11 811,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3 000,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 8 811,00 грн. 11.05.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим І.М. було відкрито виконавче провадження № 65376930 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 8723 від 20.01.2021 р. Згідно з частиною першою статті 7 Закону нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Відповідно дост. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 глави 16 цього Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Отже, за змістом наведених норм права нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку №1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи належно оформлені такі документи та чи підтверджують вони безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Спірний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 20.01.2021 р. на підставі пункту 2 Переліку № 1172. 26.11.2014 року Кабінет Міністрів України видав Постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Вказаною постановою доповнено пункт п. 2 Переліку № 1172 новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року у адміністративній справі № 826/20084/14, що залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року та постановою Верховного Суду від 20.06.2018 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.". Отже, доповнений оскаржуваною постановою розділ Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» дозволяє кредиторам без повідомлення боржника здійснювати односторонній розрахунок заборгованості та звільняє кредитора від обов`язку доведення безспірності спору, його суми та факту прострочення, що фактично нівелює вимогу законодавства щодо необхідності підтвердження наявності та безспірності заборгованості, набуття чинності кредитним договором. Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22.02.2017 року, отже і п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратив чинність з цього дня. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу заява позичальника про відкриття банківського поточного (карткового ) рахунку не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. До аналогічних по суті висновків дійшов Верховний Суд й у постановах від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 та від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17.ї Як убачається з матеріалів справи, оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 10 січня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, та Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року у редакції, станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горай О.С. 20.01.2021 р., стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які укладено у простій письмовій формі. Укладений між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та позивачем Договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 7944163, для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, кредитні кошти позичальнику були надані на строк 30 днів до 12.12.2018 р. включно, вимога про стягнення відсотків за позикою викладена у виконавчому напису заявлена поза межами строку позики, а відтак нарахування заборгованості за відсотками по ньому за період після 13.12.2018 р., в т.ч. з 15.03.2019 р. по 06.01.2021 р. є незаконними, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Окрім того, ні відповідач, ні приватний нотаріус не надали доказів протилежного, тому з цих підстав позов підлягає задоволенню. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача. Тому з відповідача на користь держави підлягає до сплати судовий збір скільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст.22 закону України «Про захист прав споживачів». На підставі наведеного,

Outcome: approved