Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

У лютому 2026 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи позов тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28.07.2025 року розірвано. Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Також, після розірвання шлюбу 29.10.2025 року вона уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Вказує, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку відмовляється надавати на підставі цього звернулася до суду з питанням стягнення аліментів на їх утримання. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від неї до суду надійшла заява в якій вона просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених у позовній заяві, також надала згоду на заочний розгляд справи у разі неявки відповідача в судове засідання (а.с.24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі та відзив до суду не подав. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.280 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши докази та оцінивши їх у відповідності до ст.89 ЦПК України вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 24вересня 2013 рокуРощахівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, Україна, актовий запис 1, свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] виданеРощахівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, Україна 24.09.2018 року (а.с.5). Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження Серії [NUMBER] видане Рощахівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, Україна (а.с.6 зворот) та сина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження Серії [NUMBER] видане Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 20.09.2016 року (а.с.6). Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області у справі №383/708/25 від 28.07.2025 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований24вересня 2013 рокуРощахівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, Україна, актовий запис 1 - розірвано. Рішення набрало законної сили 28.08.2025 року (а.с.8-9). 29 жовтня 2025 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] ,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 29.10.2025 року. Прізвище після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.7). Діти, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 16.06.2025 по 22.09.2025 року були зареєстровані та проживали разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади Кропивницька територіальна громада №2026/001488930 від 29.01.2026 року, №2026/001488962 від 29.01.2026 року та №2026/001488815 від 29.01.2026 року (а.с.13 - 13 зворот). Згідно Договору найму (оренди) від 22.07.2025 року укладеного з [PERSON] та [PERSON] та Актупро спільне проживання осіб без реєстрації від 29.01.2026 року, вбачається, що позивач разом з дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-12). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Враховуючи те,що угодипро сплатуаліментів вдобровільному порядкусторонами недосягнуто,вимоги позивачкипро стягненняаліментів узаявленому розміріє обґрунтованими,з метоюзахисту правдитини наматеріальне забезпечення,суд приходитьдо висновкупро наявністьзаконних підставдля стягненняз відповідачааліментів наутримання дітейта ухвалюєпро задоволенняпозовних вимогу повномуобсязі.З урахуванням положень частини 2 статті 183 СК України, при ухваленні судового рішення належить визначити єдину частку від заробітку (доходу) платника аліментів в розмірі 1/3 частки, а в подальшому, після досягнення повноліття старшою дитиною, 1/4 частку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та, в першу чергу інтересам дітей, та не порушить прав сторін. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 1331,20 грн.

Outcome: approved