Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Представник позивача звернувся з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №1235834327988 від 24.12.2022 року у загальному розмірі 16 262,40 грн, з яких: - 4 800,00 грн заборгованість за тілом кредиту; - 11 462, 40 грн заборгованість за відсотками та понесені судові витрати по справі. Позов мотивований тим, що 24.12.2022р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ») та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №1235834327988, у формі електронного документа, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4 800, 00 грн. Кредитний договір підписано шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідачка зобов`язувалася повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у договорі. Підписанням цього кредитного договору та вказаних до нього додатків, відповідачка підтвердила, що ознайомилася з його умовами та погодилася їх виконувати. 04.10.2023р. між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») було укладено Договір факторингу №04102023/2 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» передає (відступає) ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» приймає належні ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі набуло права вимоги до відповідачки за кредитним договором №1235834327988 від 24.12.2022 року. Згідно розрахунку заборгованість відповідачки за кредитним договором №1235834327988 від 24.12.2022 року не погашена та складає 16 262,40 грн. Відповідачка отримала кошти за кредитним договором, але своїх зобов`язань за ним не виконала, не здійснивши платежів для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 16 262,40 грн, а тому позивач змушений був звернутись до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав. Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 12.01.2026 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, останній у позовній заяві просив справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву суду не надавала. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся сторін. Дослідивши матеріали справи, клопотання представника позивача, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що 24 грудня 2022 року між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та відповідачкою [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту продукту «СТАРТ» № 1235834327988 (а.с. 23 на звороті - 30). Як вбачається з довідки ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» про ідентифікацію клієнта від 24 грудня 2022 року, [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) підписала договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором Q9W7L2, дата та час надсилання паролю: 24 грудня 2022 року о 11:38:36, номер картки: [NUMBER] (а.с. 18). Водночас 24 грудня 2022 року відповідачка підписала паспорт договору про надання фінансового кредиту продукту «СТАРТ» до договору № 1235834327988 від 24 грудня 2022 року (а.с. 22-23). Згідно з довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» № 613/10 від 09 жовтня 2023 року на платіжну картку клієнта 24 грудня 2022 року 11:46:16 перераховано кошти в сумі 4 800,00 грн, номер картки № [NUMBER] , номер транзакції 37187-51745-94294 (а.с. 39). В подальшому, 04 жовтня 2023 року між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 04102023/2, з додатками, у відповідності до умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги за укладеними кредитними договорами згідно з реєстром боржників, в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення прав вимоги (а.с. 31-37). Водночас за актом прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №04102023/2 від 04 жовтня 2023 року ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» передало ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» кількість боржників 1795 (а.с.11). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №04102023/2 від 04 жовтня 2023 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 16 262,40 грн, з яких: 4 800,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11462,40 грн - заборгованість за відсотками, 0,00 грн - заборгованість за комісією, 0,00 грн - заборгованість за пенею (а.с. 14). За платіжною інструкцією № 4855 від 12 жовтня 2023 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАН» перерахувало ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» кошти в сумі 274 867,25 згідно з договором факторингу № 04102023/2 від 04 жовтня 2023 року (а.с. 41). Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 1235834327988 від 24 грудня 2022 року відповідачкою не погашена та складає 16 262,40 грн, з яких: - 4 800,00 грн заборгованість за тілом кредиту; - 11 462, 40 грн заборгованість за відсотками (а.с. 15-16). Отже, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до відповідачки щодо погашення наявної в нього заборгованості в сумі 16262,40 грн. Дана сума заявлена позивачем до стягнення. 15 серпня 2025 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» направило досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості відповідачці [PERSON] , однак у наданий строк (до 20 жовтня 2025 року) заборгованість відповідачкою погашена не була (а.с. 42). Відомостей про повне погашення існуючого боргу за кредитним договором на час розгляду справи суду надано не було. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Надані позивачем копії договору факторингу та витягу з Реєстрів Боржників за договором факторингу містить підписи сторін, укладені відповідно до вимог чинного законодавства, які підтверджують укладення договорів та перехід права вимоги від клієнта до Фактора позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а тому суд вважає їх належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. З матеріалів справи та розрахунків заборгованості наданих стороною позивача, вбачається що відповідачка отримала кошти, але своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за договором про надання фінансового кредиту продукту СТАРТ №1235834327988 від 24.12.2022 року у загальному розмірі 16 262,40 грн, з яких: - 4 800,00 грн заборгованість за тілом кредиту; - 11 462, 40 грн заборгованість за відсотками. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги на надані розрахунки боргу, судом встановлено не було. Як видно із змісту матеріалів справи, відповідачка не виконала своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка у неї виникла, добровільно у повній мірі на час розгляду справи нею не погашена ні на рахунки позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», ні на рахунки попереднього кредитора. Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки фактично отримані та використані відповідачкою кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав останнього, тобто відповідачка взяті на себе договірні зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконала, а тому позов підлягає задоволенню. Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне. Позивачем заявлено вимогу про компенсацію понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження адвокатських повноважень та понесених позивачем витрат на правничу допомогу позивачем надано такі документи: договір про надання правової допомоги № 42649746 від 01 січня 2025 року; акт № 1235834327988 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 17 листопада 2025 року; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, до договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01 січня 2025 року на суму 6000, 00 грн; додаткову угоду № 1235834327988 від 17 листопада 2025 року до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01 січня 2025 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльність серії ВА № 841 від 22 липня 2016 року (а.с. 12, 17, 19-21, 38, 44). Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги час розгляду справи, яка не є складною, час витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі підлягають частковому задоволенню в розмірі 4 000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved