Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

09 січня 2026 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі також позивач) до [PERSON] (далі також відповідачка) про стягнення заборгованості в сумі 28 625,00 грн, з яких: за кредитним договором № 73125155, укладеним з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» - 15 900,00 грн; за кредитним договором № 5956499, укладеним з ТОВ «МІЛОАН» - 12 735,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримало право вимоги за вказаними договорами та з цього часу відповідачка не здійснила жодного платежу. У зв`язку з цим, позивач звертається до суду. Ухвалою суду від 13 січня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 16 січня 2026 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що факт укладення договорів вона не заперечує та визнає заборгованість за цими договорами в розмірі тіла кредиту 3000 грн і 5000 грн та готова їх погасити. Разом з цим розмір заборгованості не визнає в частині нарахованих процентів, штрафів, пені та інших фінансових санкцій, оскільки вважає їх неспівмірними. Також зазначає, що позивачем не надано: обґрунтованого та детального розрахунку кожного складника заборгованості; правомірності нарахування штрафних санкцій у заявленому розмірі; відповідності заявленої суми принципам розумності та справедливості. Просить суд розгляд справи проводити з повідомленням (викликом) сторін; зобов`язати позивача надати оригінали кредитних договорів та детальний, обґрунтований розрахунок заборгованості; у разі встановлення неспівмірності штрафних санкцій зменшити їх розмір; врахувати готовність погасити фактично отримані кошти у розмірі 8 000 грн (тіло кредитів). Ухвалою суду від 27 січня 2026 року клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін залишено без задоволення. Відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів. Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 16 лютого 2025 року між Товариством з обмежено відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73125155, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти у сумі 5 000,00 грн на 30 днів, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідачки, та зобов`язалася повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту (п. 2.1., 2.1.1 Договору). Процентна ставка/день 0,100% (фіксована), комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 750,00 грн), дата повернення кредиту 17.03.2025, проценти за понадстрокове користування кредитом 4,00% в день, пеня 4% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту 5900,00 грн (пункти 2.2.3., 2.2.4.). Вказаний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідачки. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеному ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 15.10.2025, відповідачка не внесла жодного платежу та має заборгованість 15 900,00 грн: за тілом кредиту 5000,00 грн, за комісією 750,00 грн, за процентами станом на 17.03.2025 150,00 грн, за пенею (з 18.03.2025 до 05.05.2025) 10 000,00 грн. 27 березня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №27/03/25, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки за договором №73125155 в сумі 15 900,00 грн: 5000,00 грн тіло кредиту, 750,00 грн комісія за надання кредиту, 150,00 грн проценти, 10 000,00 грн пеня (реєстр боржників № 8). Крім цього, 23 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 5956499, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти у сумі 3 000,00 грн на 345 днів, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідачки № [NUMBER] , та зобов`язалася повернути Кредитодавцю відповідно до Графіку платежів таку ж суму грошових коштів, сплатити комісію за надання кредиту 375,00 грн, комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості (за весь строк кредитування): 9240,00 грн, що нараховується за ставкою 14,00 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду) та проценти за користування кредитом 0,0010 % річних на фактичну заборгованість за кредитом. Вказаний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідачки. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеному ТОВ «МІЛОАН», відповідачка не внесла жодного платежу на погашення кредиту та має заборгованість у сумі 3000,00 грн тіло кредиту, 6000,00 грн штраф за порушення зобов`язання, 375,00 грн комісія, 3 360,00 грн комісія за обслуговування кредиту. 28 липня 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №28072025, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 5956499 в сумі 12 735,00 грн, з яких: 3 000,00 грн - основна сума боргу, 375,00 грн комісія, 3 360,00 грн комісія за обслуговування кредиту (реєстр боржників №2). Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. Відповідно до статей 205, 207 ЦК України, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Вказані вище договори укладено в електронній формі, підписано електронним підписом, що відповідає умовам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та свідчить про належне укладення вказаних договорів шляхом проставляння електронного підпису сторін. Відповідачка не заперечувала укладення договору, проте не погодилась з розміром заборгованості. Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України). Згідно з статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією (ч.1 ст.546 ЦК України). Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось відповідачкою, відповідачка отримала кредитні кошти, проте не повернула їх, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості. Відповідно до наданих розрахунків, заборгованість складає: 1) за договором №73125155 в сумі 15 900,00 грн, з яких: 5000,00 грн тіло кредиту, 150,00 грн проценти, 750,00 грн комісія за надання кредиту, 10 000,00 грн пеня; 2) за договором про споживчий кредит № 5956499 в сумі 12 735,00 грн, з яких: 3 000,00 грн - основна сума боргу, 375,00 грн комісія, 3 360,00 грн комісія за обслуговування кредиту, 6 000,00 грн - пеня. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідає умовам договорів, містить обґрунтування нарахування кожного складника заборгованості. Водночас, пред`являючи вимоги до відповідачки, позивачем не враховано положення п. 18 ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє дотепер. Отже, з 24 лютого 2022 року відповідачка звільняється від обов`язку сплатити нараховану неустойку, а тому нарахованиа кредитодавцем нестойка (пеня, штраф) підлягає списанню кредитодавцем. За також, відсутні підстави для стягнення з відповідачки пені 10 000,00 грн за договором №73125155 та 6 000,00 грн за договором № 5956499. Згідно з ст. 512 ЦК України , кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою . Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Тлумачення ч.1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК України); дарування (ч.2 ст.718 ЦК України); факторингу (гл.73 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. За таких обставин передати право вимоги за зобов`язанням, яке взагалі не існувало на момент укладення договору факторингу неможливо. Таким чином, оскільки первісні кредитори не повинні були нараховувати відповідачці неустойку (штраф, пеня), ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не набуло прав первісного кредитора за вимоги про стягнення неустойки, а отже не має права пред`являти ці вимоги. В іншій частині, з досліджених та перелічених вище доказів встановлено, що в матеріалах справи містяться докази відступлення прав вимог за вказаними договорами. Таким чином [PERSON] , має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в загальній сумі 12 635,00 грн, з яких: 1) за договором №73125155 в сумі 5 900,00 грн, з яких: 5000,00 грн тіло кредиту, 150,00 грн проценти, 750,00 грн комісія за надання кредиту; 2) за договором про споживчий кредит № 5956499 в сумі 6 735,00 грн, з яких: 3 000,00 грн - основна сума боргу, 375,00 грн комісія, 3 360,00 грн комісія за обслуговування кредиту. Отже позов належить задовольнити в розмірі цієї заборгованості. В задоволенні вимог про стягнення пені суд відмовляє. Доводи позивачки щодо неспівмірності процентів, суд відхиляє, оскільки нарахування процентів за користування кредитом кредитором було здійснено в межах строку кредитування, за узгодженою договором відсотковою ставкою, тому права відповідачки жодним чином не порушені, а обумовлені взаємною згодою сторін договору. Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитними договором, відповідачкою не надано. Враховуючи викладене, суд задовольняє позов частково. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог (44%), а саме в розмірі 1 332,32 грн.

Outcome: partial