Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №424480 від 23.09.2022 року у розмірі 42 509 грн. 99 коп., понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.09.2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №424480, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу у власність грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів (5000 грн.), сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. ТОВ «Селфі Кредит» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. 01.02.2024 року між TOB «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №01022024-1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором №424480 від 23.09.2022 року. У відповідності до умов Договору факторингу №01022024-1 від 01.02.2024 року ТОВ «ФК «Кретит - Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі - 42 509 грн. 99 коп., з яких: 4999,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 37 510,00 грн. - заборгованість за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, зокрема не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів та не сплачував проценти за користування кредитом. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Кретит - Капітал» за кредитним договором №424480 від 23.09.2022 року у загальному розмірі 42 509 грн. 99 коп. Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд позов задовольнити та стягнути з [PERSON] суму заборгованості за вказаним кредитним договором. Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 15.01.2026 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони. Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив. Своїм правом на подання відзиву на позов відповідач [PERSON] не скористався. Ухвалою суду від 04.02.2026 року було задоволено клопотання представника позивача - адвоката Усенка М. І. та витребувано від АТ КБ «Приватбанк» наступні письмові докази, а саме: інформацію чи була успішною транзакція, здійснена 23.09.2022 року в сумі 5000 грн. на банківську картку № [NUMBER] , власником якої є [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , дата народження: [INFO] ) та інформацію чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № [NUMBER] . Витребувана інформація надійшла до суду 02.03.2026 року. Ухвалою суду від 04.02.2026 року судом здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача - адвокат Усенко М. І. не з`явився, звернувся до суду з письмовим клопотанням, в якому просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та зазначив, що не заперечує стосовно винесення заочного рішення по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом вчасно та належним чином, шляхом направлення на його поштову адресу судових повісток та розміщення оголошення про виклик особи на офіційному веб - порталі «Судова влада України», своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд встановив, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. З матеріалів справи судом встановлено, що 23.09.2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено споживчий кредит №424480. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора М114, що підтверджується довідкою про ідентифікацію №б/н, виданою заступником директора з операційних питань ТОВ «Селфі Кредит» О. Черненко. Відповідно до п.1.2. вказаного договору, ТОВ «Селфі Кредит» надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно пп. 1.3, 1.4 вказаного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 5000 грн., тип кредиту - кредит, строк кредиту 365 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Тип процентної ставки фіксована, що нараховується в наступному порядку та на таких умовах. Так відповідно до п.1.5.1, п.1.5.2 Договору - стандартна процентна ставка становить 2.2 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка становить 0.01 % в день та застосовується, якщо споживач до 13.10.2022 р. або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів. Відповідно до п.2.1 вказаного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Встановлено, що TOB «Селфі Кредит» виконало умови кредитного договору в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредитні кошти в розмірі 5000 грн. у безготівковій формі, шляхом перерахування їх за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що підтверджуєтся довідкою (листом) №20251020-3527, виданою 20.10.2025 року директором ТОВ «ПЕЙТЕК» О. Макарчуком. Згідно інформації АТ КБ «Приватбанк», наданої на запит суду, [PERSON] має відкритий картковий рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ), на який 23.09.2022 року було зараховано кошти в сумі 5000 грн. 01.02.2024 року між TOB «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №01022024-1. Відповідно до умов вказаного договору, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №424480 від 23.09.2022 року в сумі 42 509 грн. 99 коп., з яких: 4 999,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 37 510,00 грн. - заборгованість за процентами, що підтверджується витягом з реєстру боржників до Договору факторингу №01022024-1 від 01.02.2024 року, актом приймання-передачі реєстру боржників від 01.02.2024 р. до договору факторингу від 01.02.2024 року №01022024-1. 12.12.2025 року за вих. №23364354 на адресу відповідача [PERSON] генеральним директором ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Хробаком М. Р. направлялася досудова вимога, у якій останнього було повідомлено про укладення між TOB «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Договору відступлення права вимоги №01022024-1 від 01.02.2024 року, про наявну заборгованість по кредитному договору та попереджено про необхідність сплати заборгованості у розмірі 42 509,99 грн. Однак, відповідачем дана вимога була проігнорована та сума заборгованості не сплачена. Відтак, судом встановлено, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання своєчасно та в порядку, передбаченому договором, належним чином не виконав та кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Першою та третьою частинами статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором у останнього наявна заборгованість, яка становить 42 509 грн. 99 коп., з яких: 4 999,99 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 37 510,00 грн. - заборгованість по відсотках, що підтверджується долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомостей про відсутність такої, суд, ухвалюючи рішення у справі, приймає розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів та факт невиконання відповідачем належним чином зобов`язань, а тому рахує за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань. Вирішуючи питання судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У прохальній частині позову представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 та частина 8 статті 141 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України представником позивача до матеріалів справи долучено наступні документи: копію договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката Усенка М. І.; копію ордера на надання правничої допомоги серії ВС №1381377 від 02.07.2025 року; копію акту наданих послуг №286 від 08.12.2025 року, копію детального опису наданих послуг до акту №286 від 08.12.2025 року. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини (постанова ВС від 16.02.2023 у справі № 824/9/22 (провадження № 61-11644ав22). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати є співмірними із складністю справи, наданим обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, які відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення розміру витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі - 2 622,40 грн.

Outcome: approved