Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, мотивуючи тим, що 17.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та відповідачкою було укладено Кредитний договір №313459746. 21.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс») було укладено договір факторингу №МВ-ТП/18, відповідно до якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором. 27.02.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством було укладено договір факторингу №27/0225-01, відступило для Товариства належне йому право вимоги до відповідачки коштів в сумі 16 551,72 грн, з яких 4 600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9 421,72 грн - сума заборгованості за відсотками, 230 грн - комісія, 2 300 грн неустойка, які позивач просить стягнути з відповідачки, а також 2 662,40 грн судового збору за подання позовної заяви. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13.02.2026відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадженняз повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просить проводити розгляд справи у їх відсутності. Відповідачка проти задоволення позову заперечувала, зазначила, що кредит не брала, кредит оформлювала дочка, скориставшись її телефоном, тому не має відшкодовувати кошти за даним кредитним договором. До правоохоронних органів не зверталась та звертатись не буде. Також підтвердила, що на її мобільний номер надходили повідомлення з інформацією щодо кредиту, кредитні гроші приходили на її банківську картку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.11.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії №313459746 за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 4 600 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом, одноразовим ідентифікатором ERHY. За положеннями п.7.1. Договору рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма Траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 17.12.2024. У п.7.3. Договору сторони погодили, що кінцевою датою повернення (виплати) кредиту є 17.12.2029. На момент укладення договору та отримання першого траншу за цим договором базова процентна ставка складає 0,98% в день від суми залишку кредиту (п.8.3 Договору). Розмір комісії, що нараховується за надання першого траншу за цим договором 230 грн (п.8.5. Договору). Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може отримати черговий Транш в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором (п.3.1 Договору). Сторони погодили, що встановлений в п.3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та періоду Пільгової реструктуризації оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена (п.3.2 Договору). Відповідно до п.3.3 Договору, для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 1 352 грн. Згідно з п.5.1 Договору кожен окремий транш за договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів використовуючи реквізити картки 4731-21ХХ-ХХХХ-6348. Згідно з платіжним дорученням від 17.11.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було здійснено переказ коштів [PERSON] згідно з договором №313459746 на платіжну картку № [NUMBER] у розмірі 4 600 грн. Відповідно до розрахунків заборгованості, виданим ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість [PERSON] за кредитним договором №313459746 від 17.11.2024 становить 16 551,72 грн, з яких 4 600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 9 421,72 грн - сума заборгованості за відсотками, 230 грн - комісія, 2 300 грн неустойка. 21.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс») було укладено договір факторингу №МВ-ТП/18, відповідно до якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором. 27.02.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством було укладено договір факторингу №27/0225-01, відступило для Товариства належне йому право вимоги до відповідачки. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.1077, ч.1 ст.1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. У вище вказаному кредитному договорі [PERSON] зазначила всі необхідні свої дані, зокрема, персональні дані, номер телефону, паспортні дані, ідентифікаційний номер, електронну пошту, адресу проживання та номер банківської картки, на яку необхідно перерахувати кошти. Оскільки сторони в кредитному договорі погодили усі істотні умови, з якими відповідачка погодилася, про що свідчать її підпис у вигляді одноразового ідентифікатора, який був надісланий кредитором на її мобільний номер телефону, суд дійшов до висновку, що наданими позивачем доказами підтверджено укладання кредитного договору з відповідачкою. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, заборгованість за Договором кредитної ліні №313459746 від 17.11.2024 становить 16 551,72 грн, з яких: 4 600 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 9 421,72 грн - заборгованість за відсотками, 230 грн комісія, 2 300 грн - сума заборгованості за неустойкою. Оскільки відповідачка не надала доказів сплати суми позики, відсотків, одноразової комісії, тому наявні підстави для стягнення з неї 14 251,72 грн заборгованості за Договором кредитної лінії№8566492 від 12.12.2024. При цьому суд враховує, що розрахунок заборгованості відповідачкою не оспорювався і доказів погашення кредитної заборгованості відповідачкою суду не надано. Щодо твердження відповідачки про те, що вона кошти не отримувала, її телефоном скористались без відома, суд відхиляє, оскільки відповідачка не надала жодного належного і допустимого доказу, що її персональні дані були використані третіми особами без її згоди. Доказів звернення до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій суду не надано. Щодо вимоги про стягнення неустойки, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також, Верховний Суд у постанові від 31.01.2024 №183/7850/22 зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить про те, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, неустойка у розмірі 2 300 грн підлягають списанню кредитодавцем. З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором кредитної лінії №313459746 від 17.11.2024 у розмірі 14 251,72 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 86,10 % (14 251,72 х 100 : 16 551,72) судовий збір слід стягнути в розмірі 2 292,33 грн (2 662,40 х 86,10 %: 100).

Outcome: partial