Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом у якому посилається на те, що [INFO] помер його мати [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно яке складається із житлового будинку з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій відповідно до договору купівлі продажу частини домоволодіння від 19.05.2006, земельної ділянки площею 1,0002 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5122382600:01:001:1076, належної померлій відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ОД №009703, та транспортний засіб марки BMW, моделі Х6, номер кузова (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , належний померлій відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Позивач спадщину після смерті матері прийняв, проте оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно відсутні. У зв`язку з цим звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд встановити факт родинних відносин та визнати за ним право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, позовні вимоги визнали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Факт родинних відносин позивача з померлою, як син та мати, підтверджується свідоцтвом про народження позивача, копією паспорта спадкодавиці та позивача, з яких встановлено неправильний переклад з російської мови на українську прізвища, у зв`язку з чим прізвище померлої значиться « [PERSON] », а позивача « [PERSON] ». [PERSON] належало на праві власності наступне майно: житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій відповідно до договору купівлі продажу частини домоволодіння від 19.05.2006; земельна ділянка площею 1,0002 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5122382600:01:001:1076, належної померлій відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ОД №009703; транспортний засіб марки BMW, моделі Х6, номер кузова (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , належний померлій відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Відповідно до спадкової справи №338/2025, заведеної після смерті [PERSON] , позивач спадщину прийняв. Відповідно до технічного паспорту, житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , складається з: літ. А1 - житловий будинок, загальною площею 55,3 кв. м та житловою площею 41,1 кв. м; літ Б1 житловий будинок, загальною площею 48,9 кв. м та житловою площею 32,8 кв. м (всього по літ А1 Б1 загальною площею 104,2 кв. м та житловою площею 73,8 кв. м); літ. В1 літня кухня; літ. Г1 сарай; літ. Д1 убиральня; літ Е1 Убиральня; Ж1 сарай; И1 комора; К1 сарай; Л1 сарай; М1 літня кухня; № 1-4 надвірні споруди. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, проте, зважаючи на відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, звернувся за захистом своїх прав до суду. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт що померла є матір`ю позивача, останній спадщину після смерті матері прийняв, є спадкоємцем за законом першої черги, вищевказане спадкове майно дійсно належало спадкодавцеві. Інших спадкоємців не встановлено. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved