Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON] [INFO] , він не має можливості здійснювати оплату за своє навчання, а у відповідача є можливість надавати допомогу на його утримання. У зв`язку з вищевказаним позивачка звернулася до суду з цим позовом та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, у зв`язку із продовженням навчання, в розмірі у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, до досягнення ним 23 років, за умови продовження навчання. Представник позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача надав до суду відзив в якому просив в позові відмовити посилаючись на те, що у відповідача є неповнолітня дитина від другого шлюбу, він є інвалідом ІІ групи безстроково, також на його утриманні перебуває дружина та батько який також є інвалідом ІІ групи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] , та [PERSON] , перебували в зареєстрованому шлюбі який було розірвано 12.04.2007р. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Відповідно до договору про надання освітніх послуг та письмової довідки №1626 від 05.09.2025 року встановлено, що [PERSON] , зарахований на 1-ий рік навчання до Міжнародного гуманітарного університету, форма навчання денна, за кошти фізичних осіб. Плата за навчання складає перший рік 41 900,00 грн., наступні роки по 45 900,00 грн. Також встановлено, що відповідач [PERSON] , є інвалідом ІІ групи, має постійний заробіток, проходить військову службу в ПРУ Державної прикордонної служби України, уклав повторний шлюб та від шлюбних відносин має неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] також встановлено, що дружина відповідача [PERSON] не працює та перебуває на утриманні чоловіка. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У частині 1 та 2 статті 182 СК України визначено, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судому разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно роз`яснень викладених в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача про те, що на утриманні відповідача перебуває батько, оскільки це спростовується довідкою ГУПФ України в Одеській області про отримання доходу. Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання дитини, який підлягає стягненню з відповідача, з урахуванням сімейного положення та утримання дружини та неповнолітньої дитини, має становити 1/8 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, та стягуватися з відповідача з дня пред`явлення позову, а саме з 17.07.2025 року. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, допускає негайне його виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позивачка та відповідач звільнені від сплати судового збору, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: partial