Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

19 вересня 2025 року ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.04.2024 між ТОВ "Укр кредит фінанс" та [PERSON] за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "Укр кредит фінанс", в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використання технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1384-9054. Кредитний договір, у відповідності до норм ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» було укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію". На виконання електронного договору позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор С7841, для підписання кредитного договору 1384-9054 від 22.04.2024. За умовами якого відповідачу надано кредит для задоволення особистих потреб на умовах: сума кредиту 24000,00 грн., строк кредитування - 300 днів, базовий період - 14 днів, комісія за видачу кредиту - 15,00% від суми кредиту, знижена відсоткова ставка - 1,20% в день, стандартна відсоткова ставка - 1,50% в день. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) складають єдиний договір та визначають істотні умови надання кредиту. ТОВ "Укр кредит фінанс" виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі, однак відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, тому станом на 26.08.2025 у нього перед позивачем виникла заборгованість, яка в загальному розмірі становить 121,108,00 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 24000,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 96912,00 грн., простороченої заборгованості по комісії за видачу кредиту в розмірі 196,00 грн. Позивач зазначає, що ними було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника [PERSON] програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "Укр кредит фінанс", а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 13008,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 108100,00 грн. Тому позивач просить суд стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом - 124000,00 гривень, прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 84100,00 гривень, всього: 108100,00 гривень. Крім того вказують, що у разі здійснення позичальником часткового погашення кредитної заборгованості за кредитним договором у розмірі, який дорівнює сумі заявлених позивачем у даному позові позовних вимог, а саме у розмірі 108100,00 гривень та компенсації суми судового збору, сплаченої за подачу позовної заяви кредитодавцем буде здійснено списання залишку заборгованості за кредитним договором у сумі 13008,00 гривень, а дію кредитного договору - припинено у зв`язку з його частковим виконанням та частковим прощенням боргу позичальника. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 81360,00грн. та судові витрати по справі. Представник позивача ТОВ "Укр кредит фінанс" подав до суду позов у якому просив справу слухати у його відсутності, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін,щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення. 22.04.2024 між ТОВ "Укр кредит фінанс" та [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "Укр кредит фінанс", в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле було укладено кредитний договір №1384-9054 (а.с.12-21). Кредитний договір №1384-9054 від 22.04.2024 було укладено відповідно до Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) ТОВ "Укр кредит фінанс", затверджених наказом ТОВ "Укр кредит фінанс" №12-П від 27.02.2024 (а.с.22-29). Згідно до умов кредитного договору №1384-9054 від 22.04.2024 позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 24000,00 грн., строк кредитування - 300 днів, базовий період - 14 днів, знижена відсоткова ставка - 1,20% в день, стандартна відсоткова ставка - 1,50% в день. Згідно кредитного договору №1384-9054 від 22.04.2024 його невід`ємними частинами є правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) відповідно до Методики НБУ. Судом встановлено, що позивач ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснив видачу кредитних коштів за договором про відкриття кредитної лінії №1384-9054 від 22.04.2024 шляхом перерахування відповідачу [PERSON] кредитних коштів у розмірі 24000,00 грн. В свою чергу відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, внаслідок чого з наданим банком розрахунком у нього виникла заборгованість у розмірі 121108,00 грн., яку позивач просить стягнути з нього з урахуванням частково списаної заборгованості за нарахованими комісією та відсотками у сумі 13008,00 грн., тобто у загальному розмірі просить стягнути 108100,00 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 24000,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 84100,00 грн. Жодних доказів сплати грошових коштів за кредитним договором та доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості наданий позивачем, відповідач суду не надав. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. У силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі №623/2936/19 зазначено, що відповідно до статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з частиною першою та другою статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"). У статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Отже, укладення договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам статті 12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до вимог частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК). Надані стороною позивача електронні докази (електронний примірник договору, паспорту споживчого кредиту, правила надання споживчих кредитів) в паперовій формі суд визнає належними та допустимими. Отже, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором №1384-9054 від 22.04.2024 у загальному розмірі 108100,00 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 24000,00 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 84100,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають до стягнення понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., що підтверджується документально (а.с.9).

Outcome: approved