Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги на постачання теплової енергії та постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення в розмірі 101084 грн. 53 коп. та судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. Позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення у нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , власником яких є [PERSON] . Теплова енергія постачалася до будинку в цілому для забезпечення опалення житлових і нежитлових приміщень, а також місць загального користування та внутрішньобудинкових систем опалення. Починаючи з 01.11.2021 відповідач не здійснював оплату вартості теплової енергії в частині загальнобудинкових потреб, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 101 084 грн. 53 коп., які позивач просить суд стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір. Від представника позивача Рибалко Б.А. надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву із запереченнями на позовну заяву відповідач не надав. Відтак суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, в порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Суд встановив, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення загальною площею 45,6 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №248758336 від 27.05.2025 року. ТОВ «Рівнетеплоенерго» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та здійснює відпуск теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення у багатоквартирний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в якому розташоване належне відповідачу нежитлове приміщення. Зазначене приміщення обліковується у позивача за особовим рахунком № [NUMBER] . 12.05.2025 комісією ТОВ «Рівнетеплоенерго», створеною на підставі наказу від 24.03.2025 № 155, проведено обстеження будинку за вказаною адресою, за результатами якого складено протокол, яким встановлено наявність у будинку нежитлового приміщення, власником якого є відповідач. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , обладнаний приладом комерційного обліку теплової енергії, що підтверджується актами допуску вузла обліку до експлуатації та актами його огляду. З матеріалів справи вбачається, що починаючи з 01.11.2021 відповідач не здійснював оплату вартості теплової енергії в частині, факт постачання теплової енергії до будинку підтверджується довідками про кількість використаної теплової енергії, наданими позивачем. Відповідно до наданого ТОВ «Рівнетеплоенерго» розрахунку, здійсненого з дотриманням вимог Правил надання послуги з постачання теплової енергії та Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, заборгованість відповідача за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення становить 101 084 грн. 53 коп. З метою досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача претензію від 07.08.2025 №04-05/2373 з вимогою сплатити наявну заборгованість, однак зазначена претензія залишилася без виконання. Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, і яке, згідно ст. 11 ЦК України, виникає в тому числі і з договорів. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснюється у відповідності до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця тощо. Згідно пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Розрахунок вартості наданих послуг здійснюється ТОВ «Рівнетеплоенерго» за тарифами з теплопостачання у розмірах затверджених рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради № 6 від 04 січня 2011 року (із відповідними змінами), постановами НКРЕКП «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями послуг» (із відповідними змінами). Отже суд доходить висновку про те, що відповідач, отримавши за вказаний період послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання належної якості, зобов`язаний був оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. Однак, відповідач користуючись послугами ТОВ «Рівнетеплоенерго» не здійснював оплати послуг, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 101084 грн. 53 коп., яку слід стягнути з останнього на користь позивача. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 3028 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved