Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Дабіжа Олена Анатоліївна звернулася до Слобідського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , [INFO] , на підставі виконавчого листа №641/1428/19 від 24.06.2019, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова, на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини доходу до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог представник зазначає, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народилась спільна дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із відповідачем. Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 19.06.2019 шлюб розірвано та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 27 лютого 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Тобто починаючи з 29.02.2019 та по сьогоднішній день з позивача щомісячно стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу). Позивач [PERSON] проходив військову службу у [INFO] (військова частина [NUMBER] ) з листопада 2018 року по вересень 2024 року. [INFO] під час виконання бойового завдання отримав вибухову травму, а саме: вогнепальна травматична ампутація нижньої третини правої гомілки, забій попереку. Рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 02.04.2025 №84//25/1662/В позивачу встановлена ІІ група інвалідності безстроково. В зв`язку цим [PERSON] у вересні був звільнений з військової служби, що призвело до втрати джерела доходу. Отже, наявна істотна зміна обставин, що виникли після набрання законної сили рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 19.06.2019 та об`єктивно унеможливлює його виконання у раніше встановленому порядку. З 2023 року у [PERSON] погіршився стан здоров`я. Ампутація нижньої кінцівки позивача спричинила виникнення постійних додаткових витрат на медикаментозне забезпечення, а також на систематичний догляд за протезом. Періодична заміна протезного виробу в майбутньому також вимагатиме значних витрат. Ці обставини істотно погіршують майновий стан [PERSON] та створюють об`єктивні перешкоди для виконання рішення. Після звільнення з військової служби позивач перебував на обліку як безробітний в Одеській філії Одеського обласного центру зайнятості з 15.10.2025. Через медичні обмеження, пов`язані зі станом здоров`я, він має труднощі з працевлаштуванням, оскільки більшість вакансій передбачають фізичні навантаження, які в свою чергу, протипоказані позивачу. Крім того вказує, що [INFO] у [PERSON] народилася друга дитина, [PERSON] . На підставі судового наказу Малиновського районного суду м. Одеси від 30.03.2023 по справі№521/6154/23 з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 09.03.2023 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Отже, позивач сплачує аліменти в розмірі половини всіх доходів, проте внаслідок суттєвого погіршення стану здоров`я відбулася зміна його матеріального становища через виникнення додаткових витрат на медичне обслуговування та лікування. У зв`язку з чим, збереження аліментів у такому розмірі призводить до порушення розумного балансу між інтересами малолітньої дитини та конституційним правом [PERSON] на охорону здоров`я, а також на думку представника позивача, суперечить принципам справедливості, розумності та пропорційності. 11.02.2026 від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає у повному обсязі, не погоджується і з наведеними у позовній заяві обставинами, які на думку відповідача не відповідають дійсності та не підтверджені позивачем доказами. Зазначено, що ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 24.11.2025 була вручена безпосередньо у приміщені суду 28.01.2026, а тому визначений судом п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву закінчується 12.02.2026.обґрунтування відзиву представник відповідача вказує, що матеріальне становище платника аліментів позивача [PERSON] не погіршилося, а навпаки покращилося, рівень сукупного доходу позивача станом на 06.11.2025 та на дату подання позову становить 63649,03 грн на місяць, збільшився матеріальний дохід [PERSON] у вказаний період у декілька разів по відношенню до прожиткового мінімуму для працездатних осіб, для осіб, які втратили працездатність, та по відношенню до мінімальної заробітної плати (з 9492 грн у червні 2019 року до 63649,03 грн у листопаді 2025 року); позивач не надав доказів на підтвердження додаткових витрат на медикаментозне забезпечення, систематичний догляд за протезом та витрат на майбутню заміну протезного виробу. Вважає, що зміни у сімейному стані позивча - наявність у платника аліментів позивача [PERSON] на іншу дитину - [PERSON] , при цьому відсутність на утриманні позивача [PERSON] дружини, батьків або інших осіб, не можуть буди підставою для зменшення розміру аліментів на утримання малолітнього [PERSON] з 1/4 до 1/6 частки його усіх доходів. 17.02.2026 від представника позивача- адвоката Дабіжи О.А. надійшла відповідь на відзив, в якій представник зазначає, що підставою для звернення з позовною заявою про зменшення розміру аліментів на утримання дитини є істотна зміна стану здоров`я та сімейного стану позивача, а саме: набуття позивачем статусу особи з інвалідністю внаслідок ампутації нижньої третини правої гомілки, що призвело до значного погіршення стану здоров`я, зниження працездатності; зміна сімейного стану позивача, яка полягає в народженні другої дитини - [PERSON] , [INFO] , що зумовлює виникнення додаткових обов`язків зі сплати аліментів на її утримання. Зазначені обставини є істотними змінами, які суттєво впливають на фізичний стан та можливості позивача щодо виконання попередніх аліментних зобов`язань у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, та дають підстави для перегляду розміру аліментів. Вважає, доводи відповідача щодо достатності залишку доходу позивача після сплати аліментів на двох дітей є юридично нерелевантними, оскільки не спростовують двох ключових істотних змін щодо набуття позивачем статусу особи з інвалідністю та суттєве зниження працездатності та народження другої дитини та виникнення додаткових аліментних зобов`язань. Звертає увагу, що станом на лютий 2026 року мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років становить 1 756 грн на місяць, а рекомендований розмір - 3 512 грн на місяць. У разі зменшення розміру аліментів до 1/6 частки від доходу Позивача, аліменти будуть становити 10 608,17 грн, ця сума втричі перевищує рекомендований розмір аліментів для дитини відповідного віку та у шість разів перевищує мінімальний гарантований розмір. Оскільки обов`язок утримання дитини покладається на обох батьків у рівній мірі, відповідач зобов`язана нести частину витрат на утримання [PERSON] самостійно. У зв`язку з цим, для обґрунтування твердження про недостатність аліментів у розмірі 10 608,17 грн відповідачу необхідно надати суду конкретні докази та розрахунки фактичних витрат на дитину, які перевищують зазначену суму, а також довести, що її власний внесок у забезпечення потреб дитини становить менше половини необхідних витрат. 23.02.2023 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Статівки О.Є. надійшли заперечення на позовну заяву, в яких представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2025 справа передана на розгляд судді Василенко О.Я. Ухвалою судді від 24.11.2025 провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 11.02.2026 від представника відповідача - адвоката Статівки О.Є. надійшла заяву про залишення без руху позовної заяви позивача [PERSON] по цивільній справі №641/8850/25 у зв`язку з недодержання вимог, викладених у статтях 175,176 і 177 ЦПК України, оскільки позовна заява [PERSON] не містить будь-яких номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача, а окрім того позовна заява не містить зазначення ціни позову, В судовому засіданні протокольною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви. 11.02.2026 від представника відповідача - адвоката Статівки О.Є. надійшов відзив на позовну заяву. Відзив подано в межах визначених ухвалою суду про відкриття провадження у справі 15 днів після отримання копії ухвали. В судовому засіданні представник позивача- адвокат Дабіжа О.А. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснила, що позовна заява була подана у зв`язку зі зміною матеріального становища позивача. [PERSON] отримав поранення і йому тепер необхідні додаткові витрати на реабілітацію. Крім того, внаслідок отриманої травми, [PERSON] був визнаний не придатним до військової служби. У позивача наявний протез, який потребує постійного догляду та певних витрат. [PERSON] постійно проходив реабілітацію в різних медичних установах, докази чого були на дані разом із позовною заявою. Позивачу була виплачена сума грошової допомоги на лікування, з яких також частину було відраховано як аліменти, в зв`язку з чим заборгованість зі сплати аліментів відсутня та наразі рахується переплата. В судове засідання відповідач та її представник не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи за їх відсутністю. Фактичні обставини справи, встановлені судом та застосовані норми права Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 25.06.2016, Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 977, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с.12). У цьому шлюбі у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва виданого 21.03.2017 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №851 (а.с.13). Заочним рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 19.06.2019 шлюб між сторонами був розірваний. Крім того, цим рішенням стягнуто з [PERSON] , аліменти на утримання [PERSON] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 лютого 2019 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.14-15). На виконання рішення суду 24.06.2019 видано виконавчий лист №641/1428/19 (а.с.15 зворотній бік -16). Постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області 15.10.2019 відкрито виконавче провадження №60238258 за виконавчим листом №641/1428/19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 24.07.2025 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у позивача [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , актовий запис №2683 (а.с.43). Згідно з судовим наказом, виданим 30.03.2023 Малиновським районним судом міста Одеси, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 09.03.2023 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.44). Як вбачається з медичної документації, з 25 травня по 31 травня 2023 року, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: S98.0 Вибухове поранення (25.05.2023). Травматична ампутація правої нижньої кінцівки г/ступневого суглобу, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №9015 (а.с.20). З 31 травня по 28 червня 2023 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: мінно-вибухове поранення. Травматична ампутація правої нижньої кінцівки на рівні гомілковостопного суглоба, стан після операції. ПХО по типу ампутації на рівні нижньої третини правої гомілки, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №2884 (а.с.21-22). З 28 червня по 24 вересня 2023 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: наслідки МВП: ЗЧМТ, струсу головного мозку з транзиторним церебростенічним синдромом; акубаротравма з вушним шумом; травматичної ампутації правої нижньої кінцівки на рівні гомілково-стопного суглобу з синдромом фантомного болю правої нижньої кінцівки, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №3436 (а.с.23-24). З 17 листопада по 22 листопада 2023 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: алергічна реакція несеного ґенезу. Ампутаційна кукса правої нижньої кінцівки на рівні с/3 гомілки. Наслідки перенесеного ЗЧМТ, у вигляді цефалгічного та вегето-судинного синдрому, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №9190/2479 (а.с.25). З 23 листопада 2023 року по 09 лютого 2024 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: Наслідки МВТ: травматичної ампутації правої нижньої кінцівки на рівні середньої третини гомілки у вигляді сформованої ампутаційної кукси на рівні середньої та нижньої третини гомілки, хибного протезування правої нижньої кінцівки; ЗЧМТ: струсу головного мозку у вигляді нерізких церебрастічних проявів; акубаротравми у вигляді вушного шуму, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №7073, довідкою №9, довідкою №15 та довідкою №127 (а.с.26-30). З 09 лютого по 29 лютого 2024 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: Наслідки МВТ: травматичної ампутації правої нижньої кінцівки на рівні середньої третини гомілки у вигляді сформованої ампутаційної кукси на рівні середньої та нижньої третини гомілки, хибного протезування правої нижньої кінцівки; ЗЧМТ: струсу головного мозку у вигляді нерізких церебрастічних проявів; акубаротравми у вигляді вушного шуму. Розлад адаптації допатологічного рівня у вигляді загострення акцентуйованих рис особистості внаслідок реакції особистості на захворювання. Хронічний вазомоторний риніт. Хронічний тонзиліт, компенсована №207/240216 (а.с.31). З 06 березня по 28 березня 2024 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: Наслідки МВТ: травматичної ампутації правої нижньої кінцівки на рівні середньої третини гомілки у вигляді сформованої ампутаційної кукси на рівні середньої та нижньої третини гомілки, хибного протезування правої нижньої кінцівки; ЗЧМТ: струсу головного мозку у вигляді нерізких церебрастічних проявів; акубаротравми у вигляді вушного шуму. Розлад адаптації допатологічного рівня у вигляді загострення акцентуйованих рис особистості внаслідок реакції особистості на захворювання. Хронічний вазомоторний риніт. Хронічний тонзиліт, компенсована форма. Вірусний гепатит В (НВV ДНК позитивний), помірна активність, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №24/0680/т (а.с.32-33). З 14 квітня по 29 квітня 2024 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: наслідки вибухової травми (25 травня 2023) закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, акубаротрами, вогнепальної травматичної ампутації правої нижньої кінцівки на рівні нижньої третини правої гомілки, ампутації правої нижньої кінцівки на рівні нижньої третини гомілки, хірургічної обробки рани кукси правої гомілки, формування кукси на рівні нижньої третини правої гомілки, хибного протезування у вигляді ампутаційної кукси на рівні середньо-нижньої третини правої гомілки, сформованого постопераційного рубця кукси правої гомілки, тимчасового протезування правої нижньої кінцівки зі значним порушенням функції опори та ходьби правої нижньої кінцівки; вегетативно-судинного розладу субкомпенсованого, астено-невротичного синдрому, посттравматичного з помірним інсомнічним розладом, вушного шуму. Вірусний гепатит В (HBs Ag+, HBV ДНК+) жовтянична форма з холестатичним синдромом в стадії субкомпенсації. Агніопатія сітківки обох очей, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №24/1199/т (а.с.34-35). З 26 квітня по 26 травня 2024 року [PERSON] перебував у відпустці для лікування після травми, що підтверджується довідкою №178/4, виданою медичною (військово лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» (а.с.36). З 03 червня по 24 червня 2024 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: Наслідки ВТ 25.05.2023. Травматична ампутація правої нижньої кінцівки на рівні с/з правої гомілки, стан після ПХО рани правої гомілки, формування кукси правої гомілки 25.05.2023, у вигляді сформованої кукси правої гомілки, протезування кукси правої гомілки. Хронічний вазомоторний риніт; хронічний тонзиліт, компенсована форма, викривлення носової перетинки «S» з частковим порушенням дихання. Реконвалесцент вірусного гепатиту В (HBV ДНК+) жовтянична форма, важкий перебіг. Ангіопатія сітківки обох очей, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №24/1689/т (а.с.37). З 24 червня по 24 липня 2024 року [PERSON] перебував у відпустці для лікування після травми, що підтверджується довідкою №18, виданою позаштатною тимчасово діючою медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» (а.с.38). З 26 липня по 26 серпня 2024 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в ТМО МВС України по Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про хворобу №531/4 від 29 серпня 2024 року (а.с.18). Внаслідок зазначеної травми та відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №84//25/1662/В від 02.04.2025 року позивачу встановлена ІІ група інвалідності безстроково (а.с.39-41). Як вбачається з довідки від 15.10.2025 №202510150094856, виданої Одеською філією Одеського обласного центру зайнятості, [PERSON] був зареєстрований як безробітний з 13.11.2024 по 16.05.2025 (а.с.42). Згідно з відповіддю Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) станом на 01.09.2025 згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у [PERSON] був наявний борг у розмірі 293860,41 грн. Відповідно до вказаного розрахунку заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів станом на 05.09.2025, дохід [PERSON] станом на дату ухвалення Комінтернівським районним судом м. Харкова рішення 19.06.2019 по справі № 641/1428/19 про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку становив 9492 грн. Розмір аліментів складав 2373 грн (з розрахунку 9492 грн:4=2373 грн). Згідно з відповіддю Пенсійного фонду України на запит Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 05.09.2025 [PERSON] отримує пенсію у розмірі 48496,44 грн. Як вбачається зі звітів ТОВ «СМТ ЮЖНИЙ ЛТД» від 03.11.2025 за вих. №61 та від 08.01.2026 за вих. №12 про здійснення відрахування та виплати ТОВ «СМТ ЮЖНИЙ ЛТД» щодо [PERSON] за постановою від 24.07.2025 по виконавчому провадженню №60238258 за виконавчим листом №641/1428/19, виданим 24.06.2019 Комінтернівським районним судом м. Харкова, позивач [PERSON] отримує в ТОВ «СМТ ЮЖНИЙ ЛТД» щомісячний дохід у вигляді заробітної плати у розмірі 19678,68 грн., а з урахуванням утримання податку у розмірі 4526,09 грн заробітна плата [PERSON] становить у розмірі 15152,59 грн щомісяця. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, підставою для перегляду раніше визначеного розміру аліментів є також погіршення або поліпшення стану здоров`я учасників аліментних відносин. В частині 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може постановити рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме - з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у внаслідок мінно-вибухової травми , яка визнана тяжкою, перенесення оперативних втручань та стаціонарного лікування, у вересні він був звільнений з військової служби, що призвело до втрати джерела доходу. Ампутація нижньої кінцівки позивача спричинила виникнення постійних додаткових витрат на медикаментозне забезпечення, а також на систематичний догляд за протезом. Тому позивач вважає, що наявна істотна зміна обставин, що виникли після набрання законної сили рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 19.06.2019 та об`єктивно унеможливлює його виконання у раніше встановленому порядку. З досліджених матеріалів справи суд встановив, що [PERSON] дійсно отримав мінно вибухову травму, внаслідок чого йому було ампутовано нижню кінцівку. З наданих медичних довідок, виписок з амбулаторної картки хворого встановлено, що позивач постійно перебуває на лікуванні та реабілітації в медичних установах. Проте, позивачем не надано підтвердження витрат на лікування, реабілітацію та зміну або догляд за протезом, в той час коли сам зазначає про такі витрати в позовній заяві. Крім того, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився його матеріальний стан, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі. Натомість, з досліджених звітів ТОВ «СМТ ЮЖНИЙ ЛТД» про здійснення відрахування та виплати позивач [PERSON] отримує у товаристві щомісячний дохід у вигляді заробітної плати у розмірі 19678,68 грн, а з урахуванням утримання податку у розмірі 4526,09 грн заробітна плата останнього складає 15152,59 грн щомісяця. Крім цього, позивач отримує пенсію в розмірі 48496,44 грн щомісячно. Сумарний дохід позивача [PERSON] у місяць станом на день подання позовної заяви до суду становив 63649,03 грн (48496,44 грн пенсія+15152,59 грн заробітна плата), у зв`язку з чим розмір аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] у частці 1/4 з усіх вищевказаних видів доходів [PERSON] становить на місяць 15912,26 грн (тобто 63649,03 грн:4). Отже, наявними матеріалами справи не підтверджується зміна матеріального стану позивача у бік погіршення. Відповідно до ст.7 та 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» з 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн, а для осіб, які втратили працездатність становить 2361 грн. Водночас, мінімальна заробітна плата з 01.01.2025 становила 8000 грн. Суд також враховує, що розмір аліментів на утримання іншого малолітнього сина [PERSON] на підставі судового наказу Малиновського районного суду м. Одеса від 30.03.2023 по справі № 521/6154/23 у частці 1/4 з усіх вищевказаних видів доходів [PERSON] також становить на місяць 15912,26 грн (63649,03 грн:4). Позивач [PERSON] станом на дату подання позовної заяви до суду мав та на даний час має після утримання з нього аліментів на утримання двох синів [PERSON] та [PERSON] дохід у розмірі 31824,51 грн (63649,03 грн-15912,26 грн -15912,26 грн). Крім того, станом на лютий 2026 року дохід позивача [PERSON] у розмірі 31824,51 грн., тобто навіть після вирахування у нього аліментів у розмірі 50 % від усіх доходів на утримання двох дітей, становить більше 9 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд доходить висновку, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального стану, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі, у тому числі, у зв`язку з втратою ним джерела доходу та звільнення з військової служби, а наявність іншої дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Така правова позиція викладена у постанові верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2024 року у справі № 552/2073/23, провадження N 61-1193св24. Водночас, на переконання суду, зменшення розміру аліментів на утримання малолітнього [PERSON] з 1/4 до 1/6 частки від його заробітної плати та пенсії (доходу) призведе до порушення розумного балансу між інтересами малолітнього [PERSON] та малолітнього [PERSON] , порушення принципів справедливості, розумності та пропорційності. Доводи позивача, що у нього змінився матеріальний і сімейний стан у зв`язку з тим, що з нього утримуються аліменти на іншу малолітню дитину, а також те, що дитина ходить у навчальні заклади середньої освіти судом не можуть бути прийняті, оскільки згідно статті 180 Сімейного кодексу України обов`язок утримувати дітей покладається на їх батьків. Доказів на додаткові витрати на лікування позивач також не надав. Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що відповідно до п.9, 13 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а суд дійшов висновку у цьому рішенні про відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed