Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Адвокат Мелєзгінов Ю.В. в інтересах позивачки звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що відповідно до судового наказу від 14.12.2021 року у справі №394/821/21 виданого Новоархангельським районним судом Кіровоградської області стягнуто з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.11.2021 року до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. Відповідно до даного наказу відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 листопада 2021 року до досягнення старшою дитиною повноліття. 06 листопада 2024 року державним виконавцем Голованівського районного відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження № 76463332. Даний факт підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 06 листопада 2024 року. Однак, відповідач тривалий час будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Представник позивачки зазначив, що внаслідок невиконання відповідачем судового наказу від 14.12.2021 року за відповідачем утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання дітей за період з листопада 2021 року по серпень 2025 року в розмірі 102697 тис. грн. 53 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам по ВП № 76463332. Зазначив, що розмір заборгованості зі сплати аліментів, нарахований державним виконавцем, відповідачем в судовому порядку не оскаржувався. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Законодавством встановлено розмір пені у розмірі 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць помножити на кількість днів заборгованості та помножити на 1 %. Зазначив, що, за проведеними ним розрахунками, за період з листопада 2021 року по серпень 2025 року, неустойка за несвоєчасну сплату аліментів відповідача на утримання дітей становить: 564161,03 тис. грн. з урахування положень ст. 196 СКУ становить 102697,53 грн. /а.с.1-6/. Крім того, звертає увагу на те, що відповідач є працездатною особою, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, хронічних захворювань, які б перешкоджали йому виконувати свій обов`язок щодо утримання дитини - не має. Відповідач має можливість сплатити заборгованість так як, працює водієм великогабаритного вантажного автомобіля. Просив стягнути з відповідача на користь позивачки неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 102697,53 грн., а також судові витрати. Представник позивачки в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Окрім того пояснив, що кошти, які перераховував відповідач були як додаткові витрати на утримання дітей. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (пропорційність у цивільному судочинстві). Частиною 1 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Як вбачається, з матеріалів справи відповідно до судового наказу від 14.12.2021 року у справі № 394/821/21 виданого Новоархангельським районним судом Кіровоградської області стягнуто з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.11.2021 року до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно /а.с.13-14/. 06 листопада 2024 року державним виконавцем Голованівського районного відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження № 76463332 (світлокопія постанови про відкриття виконавчого провадження) /а.с.15/. Внаслідок невиконання відповідачем судового наказу від 14.12.2021 року за відповідачем утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання дітей за період з листопада 2021 року по серпень 2025 року в розмірі 102697 грн. 53 коп. /а.с.16/. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам по ВП № 76463332 /а.с.17-18/. Суд погоджується з розрахунками представника позивачки викладеним у позовній заяві стосовно неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей, яка складає 564161, 03 грн. Разом з тим виходячи із положень ч. 1 ст. 196 СК України розмір неустойки (пені) не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, що складає 102697,53 грн. Завданням Сімейного кодексу в розумінні ч. 1 ст. 1 СК України засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. В ч. 1 ст. 2 СК України законодавець вказує на те, що Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майно відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. В ст. 6 СК України дано поняття дитини зокрема - правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Ч. 7 ст. 7 СК України наголошує на тому, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. В ч. 2 ст. 18 СК України перелічено способи захисту цивільних прав в нашому випадку це є - примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку. Відповідно до ст. 7 Європейської конвенції про здійснення прав дітей під час розгляду справ, що стосуються дитини, судовий орган діє швидко для уникнення будь-яких невиправданих зволікань, а швидке виконання прийнятих рішень повинно бути забезпечене відповідною процедурою. У термінових випадках судовий орган при необхідності має повноваження приймати рішення, які підлягають негайному виконанню. Ч. 1 ст. 180 СК України прямо вказує, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 3 та 4 статті 194 Сімейного кодексу України визначено, що заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Судом встановлено, що розмір заборгованості за аліментами становить 102697,53 грн., він визначений державним виконавцем. Відповідачем в передбаченому законом судовому порядку даний розмір не оскаржено. Частиною 1 ст. 196 Сімейного кодексу України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Головною підставою стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів є наявність рішення суду та виконавчого листа по даній справі, яким платника аліментів зобов`язано здійснювати сплату аліментів в частині доходу платника. Також наявність заборгованості зі сплати аліментів з вини боржника. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України, пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Судом не враховуються кошти направленні відповідачем позивачці, оскільки в судовому у засіданні не було спростовано факту, що ці кошти були направленні на погашення наявної заборгованості, а не як кошти на додаткові витрати на утримання дітей, які сплачується боржником (або стягуються з нього) окремо від нарахованих аліментів. Оскільки відповідач, всупереч вимогам ст. ст. 12, 13 ЦПК України, не надав належних та допустимих доказів відсутності його вини щодо несплати аліментів у повному обсязі, суд вбачає наявність підстав для стягнення пені. За розрахунками сторони позивача за період з листопада 2021 року по серпень 2025 року сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, з урахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України складає - 102697,53 грн. Суд констатує, що даний розмір неустойки (пені) за несплату аліментів не перевищує 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів, а тому дана сума узгоджується з ч. 1 ст. 196 СК України. З врахуванням всіх обставин справи, визначивши неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивачки слід стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 102697,53 грн. З відповідача на користь держави у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial