Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У квітні 2025 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Борденюк Ольга Василівна, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Позовні вимоги, з урахуванням вимог заяви про зміну предмета позову, обґрунтовані тим, що з березня 2018 року позивач був знайомий з [PERSON] , вони зустрічалися, між ними були інтимні стосунки та згодом вони розійшлись. В червні 2018 року [PERSON] повідомила позивача, що вагітна від нього. [INFO] у них народився син [PERSON] . Позивач посилається на те, що питанням реєстрації народження їхнього сина займалася відповідачка [PERSON] , оскільки він був необізнаний у таких справах. У подальшому він дізнався, що інформація про батька дитини була внесена за вказівкою матері дитини відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Після звернення позивача до суду з даним позовом [PERSON] внесла зміни до актового запису про народження [PERSON] шляхом подання спільної заяви про визнання батьківства з [PERSON] . Після внесення даних змін були внесені виправлення до відомостей актового запису про дитину, а саме змінено прізвище та по-батькові дитини з [PERSON] на [PERSON] . Незважаючи на те, що сторони не продовжували свої стосунки після народження дитини і проживали окремо, позивач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, а відповідачка давала можливість йому бачитись та проводити час із сином. Однак останнім часом [PERSON] чинить позивачу перешкоди в побаченнях з дитиною. Захистити своє право, як батька, на побачення із своїм сином, брати участь в його вихованні позивач на разі не може, оскільки в актовому записі про народження їхнього сина позивач не записаний як батько. Відповідачка відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву до органу РАЦС про реєстрацію позивача, як батька дитини та навмисно записала батьком дитини іншого чоловіка, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати його, [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Зобов`язати Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , змінивши в графі «батько» - на « [PERSON] », змінивши прізвище та по батькові дитини з « [INFO] » на « [INFO] ». Процесуальні дії у справі. Подані заяви (клопотання) сторін. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче судове засідання. За клопотанням представника позивача, витребувано з Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином завірені копії: актового запису про народження та Повний витяг з державного реєстру актів цивільного стану щодо народження [PERSON] , [INFO] (а.с.19). 15.05.2025 року відповідачем [PERSON] засобами поштового зв`язку подано до суду відзив на позов, згідно якого позов не визнає та просить у його задоволенні відмовити. Відзив обгрунтовує тим, що [INFO] у неї народився син [PERSON] . Позивач відвідував її сина до досягнення ним однорічного віку (зазначивши, що спільні фотознімки, додані до позову, саме це і доводять). Жодних подарунків, будь-якої матеріальної допомоги не надавав, здоров`ям та розвитком її сина не цікавився, бажання допомогти у позивача виникло тільки тепер. При цьому, жодних перешкод у зустрічах з [PERSON] вона не чинила. З 04.04.2025 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Її син [PERSON] знає її чоловіка як свого батька, називає його батьком. В свідоцтві про народження [PERSON] батьком зазначений [PERSON] . Вказує, що позивач має двох дітей від попередніх стосунків і бажання визнати батьківство за її сином - це тільки спосіб уникнути призову на військову службу (а.с.23-31). 12.06.2025 року з Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли належним чином завірені копії: актового запису про народження та Повний витяг з державного реєстру актів цивільного стану щодо народження [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] (а.с.40-42). 19.06.2025 року представником позивача подано заяву про зміну предмета позову (позовна заява в новій редакції) (а.с.44-47). Ухвалою суду від 12.08.2025 року прийнято заяву представника позивача про зміну предмета позову (нова редакція позовної заяви). Залучено до участі у справі, за клопотанням представника позивача, у якості другого співвідповідача - [PERSON] (а.с.66-67). 05.09.2025 року відповідачем [PERSON] засобами поштового зв`язку подано до суду відзив на позов, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Відзив обгрунтовує тим, що [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] . Позивач жодних подарунків, будь-якої матеріальної допомоги при ньому дитині не надавав, здоров`ям та розвитком дитини не цікавився, бажання допомогти матеріально у позивача виникло тільки тепер. При цьому, жодних перешкод у зустрічах з [PERSON] позивач не чинила. Зазначає, що він вважає [PERSON] своїм сином і дитина називає його своїм батьком. В свідоцтві про народження дитини він зазначений батьком (а.с.82-85). Ухвалою суду від 29.09.2025 року, за клопотанням представника позивача, по справі призначено судово-медичну (молекулярно - генетичну) експертизу. Проведення експертизи доручено Чернівецькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Провадження по справі зупинено до проведення експертизи (а.с.91-92). Ухвалою суду від 09.01.2026 року поновлено провадження по справі у зв`язку з надходженням на адресу суду висновку експерта №СЕ-19/126-25/12959-БД від 22.12.2025 року (а.с.143). Ухвалою суду від 03.02.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.164-165). Аргументи учасників справи Позивач [PERSON] та його представник Борденюк О.В. в судове засідання 25.02.2026 о 14:00 год не з`явилися, представником позивача до суду подано заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.173). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованими поштовим повідомленнями та довідками про доставлення смс-повідомлення (а.с,145,148,171-172). Представник третьої особи - Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно в установленому законодавством порядку, що підтверджується довідкою про доставлення електронного документу (судової повістки) до його електронного кабінету (а.с.147,168 зворот,). Фактичні обставини встановлені судом Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29 січня 2019 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області вчинено актовий запис № 223 про народження [PERSON] , який народився [INFO] у матері [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини - [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (за вказівкою матері), що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 10.06.2025 (а.с.40-42). 04 квітня 2025 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.04.2025 (а.с.26). 19 квітня 2025 року відомості до актового запису про народження [PERSON] було змінено на підставі спільної заяви матері дитини та її чоловіка - [PERSON] про визнання батьківства відповідно до статті 126 СК України. Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень 19 квітня 2025 року за внесеними змінами прізвище дитини « [INFO] » змінено на « [INFO] », по батькові « [INFO] » змінено на « [INFO] ». Відомості про батька дитини « [PERSON] » змінено на « [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] » (а.с.41-42). 29 вересня 2025 року ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - Борденюк О.В. про призначення експертизи. Призначено у справі судово-медичну (молекулярно - генетичну) експертизу, на вирішення якої посталено питання: чи є [PERSON] біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якого є [PERSON] . Проведення експертизи доручено експертам Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (а.с.91-92,121-122). Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної молекулярно-генетичної експертизи Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/126-25/12959-БД від 22.12.2025 року, складеного на виконання ухвали Хотинського районного суду Чернівецької області від 29.09.2025, [PERSON] , ймовірно являється біологічним батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність цієї події складає 99.99999999% (а.с.124-137). До матеріалів позовної заяви додані фотосвітлини позивача з малолітньою дитиною. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві на позов визнала, що на цих фотосвітлинах зображені позивач з її сином [PERSON] під час відвідувань дитини до досягнення нею однорічного віку (а.с.8). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Згідно зі статтею 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, при цьому факт сумісного проживання сторони не оспорюють. Стаття 125 СК України визначає походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері і батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до частин першої-третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (частина четверта статті 128 СК України). Отже, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. У постанові від 19 лютого 2024 року в справі № 639/2026/17 Верховний Суд в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду констатував, що в Сімейному кодексі України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників сімейних відносин для випадку, коли чоловік, який вважає себе біологічним батьком та ініціює позов про визнання батьківства щодо дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття та народження не перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, запис про батька дитини у Книзі записів народжень зроблено за вказівкою матері, проте після реєстрації матір`ю дитини шлюбу з іншим чоловіком відомості до актового запису було змінено на підставі заяви її чоловіка про визнання батьківства і такі обставини вже існували на момент подання позову. Очевидно, що позбавлення чоловіка, який вважає себе біологічним батьком, права ініціювати позов про визнання батьківства суперечить принципу розумності та справедливості. Об`єднана палата Верховного Суду виснувала, що позов чоловіка, який вважає себе біологічним батьком, про визнання батьківства щодо дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття та народження не перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, запис про батька дитини у Книзі записів народжень зроблено за вказівкою матері, проте після реєстрації матір`ю дитини шлюбу з іншим чоловіком відомості до актового запису було змінено на підставі заяви її чоловіка про визнання батьківства, підлягає розгляду по суті з дотриманням статей 128, 129 СК України на підставі аналогії закону. У частині першій статті 129 СК України закріплено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] . Сумісної заяви [PERSON] та [PERSON] щодо походження дитини не було. Тому, 29 січня 2019 року відповідач [PERSON] здійснила державну реєстрацію народження дитини, яка проведена відповідно до вимог частини першої статті 135 СК України (за вказівкою матері). 02 квітня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом про визнання батьківства відносно дитини [PERSON] . 04 квітня 2025 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . 09 квітня 2025 року [PERSON] звернувся до Хотинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про визнання батьківства відносно дитини - [PERSON] , який народився [INFO] , до реєстрації шлюбу з ним і його дружиною [PERSON] (За заявою [PERSON] Хотинським відділом ДРАЦС у Дністровському районі Чернівецької області була заведена справа про визнання батьківства №07/36.5-44 від 09.04.2025, що встановлено з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] (а.с.41-42)). На підставі заяви [PERSON] в актовий запис № 223 від 29 січня 2019 року про народження дитини були внесені зміни, а саме: прізвище дитини « [INFO] » змінено на « [INFO] », по батькові « [INFO] » на « [INFO] », внесені зміни в графу відомості про батька, зокрема, прізвище, ім`я та по батькові « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », вказана дата народження батька « [INFO] ». Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні від 19 березня 2019 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «M. T. v. UKRAINE», № 950/17, § 23-24, вказав, що питання полягає не в діях держави, а в стверджуваній неналежності захисту національними судами приватного життя заявника у спорі між приватними сторонами. У справах такого типу має враховуватись справедливий баланс між відповідними конкуруючими інтересами. До того ж усі рішення щодо найкращих інтересів дитини повинні мати надзвичайне значення. Стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись із життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини. Суд встановлював порушення статті 8 Конвенції, коли національні органи влади відмовляли у розгляді позову ймовірного біологічного батька про встановлення його батьківства, лише пославшись на визнання батьківства іншим чоловіком та не розглянувши при цьому фактичні обставини справи. На противагу, стаття 8 Конвенції не була порушена у випадках, коли національні органи влади відмовляли у розгляді такого позову після ретельного вивчення інтересів зацікавлених осіб, приділивши особливу увагу інтересам дитини, та не проігнорували при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved