Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (по тексту рішення - ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (по тексту рішення - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №Z06.00212.003527888 від 04.01.2018 в сумі 83290,23 грн, із яких: сума заборгованості за основною сумою боргу становить 31104,23 грн; сума заборгованості за процентами - 52186,00 грн, а також стягнення 3028,00 грн сплаченого судового збору. В обґрунтування поданого позову представник позивача вказує, що 04.01.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №Z06.00212.003527888. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до якого було відступлено права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру боржників №3 до вказаного договору факторингу, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Z06.00212.003527888 від 04.01.2018 в сумі 83290,23 грн, із яких: сума заборгованості за основною сумою боргу становить 31104,23 грн; сума заборгованості за процентами - 52186,00 грн. Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вищевказаному кредитному договору. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач свого зобов`язання щодо повернення наданого їй кредиту належним чином не виконувала, а тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вищевказану заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати. Таким чином, оскільки на даний час відповідач в добровільному порядку не виконала своїх зобов`язань, тому представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся із позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №Z06.00212.003527888 від 04.01.2018 в сумі 83290,23 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася своєчасно, належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, відзиву на позов не подала, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутності суду не надала. У відповідності до положень ст. ст. 280-281 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі 15.01.2026 ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області у даній справі відкрито провадження та постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06.03.2026 постановлено провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, 04.01.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Z06.00212.003527888, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) на поточні потреби в сумі 35000,00 грн, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цьогодоговору. Відповідно до п.1.2 цього договору кредит надається у день підписання договору строком на 48 місяців. За користування кредитом позичальник сплачує процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 12,49 % (п.1.3. договору). Укладення та підписання договору підтверджується також і копіями заяви-анкети та заяви №Z06.00212.003527888 про акцептування [PERSON] публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку та його згоду-повідомлення, які підписані власноруч відповідачем. Окрім кредитного договору позивач долучає паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), Додаток до паспорта споживчого кредиту у якому передбачений графік щомісячних платежів за договором, заяву-анкету [PERSON] , у якій міститься інформація про неї та запитувана сума кредиту. На підтвердження виконання банком свого обов`язку за кредитним договором до матеріалів справи долучено виписку по рахунку від 07.07.2023, відкритому в АТ «Ідея Банк» згідно з кредитним договором №Z06.00212.003527888, яка підтверджує видачу 04.01.2018 кредиту у розмірі 35000,00 грн. Згідно ордеру - розпорядження № 1 про видачу кредит, [PERSON] перераховано грошові кошти в розмірі 31963,47 грн. на рахунок, що зазначений у самому кредитному договорі. Відповідно до даних довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №Z06.00212.003527888 від 04.01.2018 заборгованість [PERSON] за кредитним договором, станом на 07.07.2023, становить 83290,23 грн, з яких: 31104,23 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 52286,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Суд встановив і те, що 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та позивачем укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до витягу з реєтру боржників №3 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №Z06.00212.003527888 від 04.01.2018, в сумі 83290,23 грн. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань. Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» наділено правом вимоги до відповідача за договором №Z06.00212.003527888. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Щодо факту переходу права вимоги за кредитним договором до позивача судом враховано наступне. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Надані позивачем письмові докази свідчать про укладення сторонами кредитного договору у письмовій формі. Укладений договір містить умови щодо розміру кредиту та процентів. Крім того, детально відображені всі умови кредитування і в підписаних відповідачем паспортів споживчого кредиту. Відповідач не виконала зобов`язання з повернення кредиту, сплати процентів, у зв`язку з чим виникла вказана заборгованість. Наявними в матеріалах справи договором факторингу, витягами з реєстру боржників і прав вимоги, які належно засвідчені печатками та підписами сторін, підтверджується перехід права вимоги до позивача за спірним кредитним договором. Як вбачається з розрахунків заборгованості відповідача з погашення сум кредиту розмір заявлених банком процентів обчислено правильно та не спростовано відповідачем. Оцінивши допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що у позивача виникло право на заявлення вимоги про стягнення з відповідача суми боргу за договором №Z06.00212.003527888 від 04.01.2018 в сумі 83290,23 грн., тому позов підлягає задоволенню повністю. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 3028,00 грн відповідно до статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved