Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника 12 лютого 2026 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, Державного акта на право користування землею, серії Б № 059049, виданого 1992 року Бишівською сільською Радою народних депутатів Радехівського району Львівської області та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право користування землею за № 118. В обґрунтування заявлених вимог заявник покликається на те, що у нього виникла необхідність у перереєстрації земельної ділянки розміром 10,00 га для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території Бишівського старостинського округу Радехівської міської ради Львівської області (колишньої території Бишівської сільської Ради народних депутатів Радехівського району Львівської області). Із вказаною метою він звернувся в Центр надання адміністративних послуг, однак під час перереєстрації земельної ділянки державним реєстратором було виявлено, що у державному акті на право користування землею, серії Б № 059049, неправильно зазначено його «по батькові». Наявність розбіжностей у правовстановлюючих документах впливає на можливість реалізації прав користувача на нерухоме майно, встановити цей факт в позасудовому порядку не можливо, відтак звертається до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с.2-4). Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Суд своєю ухвалою прийняв до розгляду заяву [PERSON] та відкрив провадження у справі в порядку окремого провадження (а.с.1). Заявник у судове засідання не прибув, проте подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити (а. с. 22). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд заяви у відсутності представника, просив рішення у справі прийняти на розсуд суду (а.с.20). На підставі до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позиція суду Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Дослідивши та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити з таких підстав. Установлені судом фактичні обставини справи Відповідно до Державного акта на право користування землею, серії Б № 059049, виданого 1992 року Бишівською сільською Радою народних депутатів Радехівського району Львівської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею № 118, за [PERSON] закріплено в постійне користування 10,00 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування (а.с.6-13). Земельна ділянка надана для ведення селянського (фермерського) господарства. Проте, в Державному акті допущена помилка в написанні по батькові землекористувача, та замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Водночас, згідно із Паспортом, серії [NUMBER] , виданим Радехівським РВ УМВС України у Львівській області 21 лютого 1998 року, [PERSON] народився [INFO] у с. Забава Радехівського району Львівської області (а.с.15-16). Відповідно до копії дубліката картки фізичної особи - платника податків Радехівського відділення Кам`янка-Бузької МДПІ [PERSON] , одержав ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.16). Із копії Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , видно, що [PERSON] народився [INFO] у с. Забава Радехівського району Львівської області, про що 5 червня 1966 року було зроблено відповідний актовий запис №8 (а.с.14). Норми права, які застосував суд Відповідно ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом положень п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Мотивована оцінка та висновки суду Установлені судом обставини дають підстави для висновку про те, що при видачі Державного акта на право користування землею, серії Б № 059049, була допущена помилка у написанні по батькові заявника [PERSON] , а саме, замість правильного « [PERSON] » помилково зазначене « [PERSON] », що не відповідає його паспорту громадянина України, серії [NUMBER] . Усунути зазначену помилку в позасудовому порядку неможливо, оскільки, починаючи з 01.01.2013, у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр», виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Внесення виправлень в існуючі державні акти чи виготовлення та видача нових державних актів є неможливим у зв`язку зі змінами в чинному законодавстві та припиненням друку бланків цих правовстановлюючих документів на землю. Від установлення у судовому порядку факту належності [PERSON] державного акту на право користування землею, у якому прізвище власника не збігається з прізвищем цієї особи, зазначеному у паспорті, залежить можливість реалізації заявником його права власності на земельну ділянку, а тому вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такі потрібно задовольнити.

Outcome: approved