Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач ТОВ «ЕЙС» 29.01.2026 звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 772196270 від 17.05.2019 у розмірі 21500,53 грн., судові витрати в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 17.05.2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем укладено кредитний договір № 772196270 на суму 16500,00 грн. у формі електронного документу з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора S9D9X74R. Перед укладенням Кредитного договору відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора: www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет позичальника, заповнив та подав заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав свої персональні дані, номер банківської картки для перерахування коштів, пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу після того, як сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, в т.ч. щодо розміру кредиту, строку та умов користування коштами, розміру і типу процентної ставки. Як зазначає позивач, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу шляхом перерахування через банк-провайдер грошові кошти в сумі 2500,00 грн. на умовах, визначених Кредитним договором. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 8000,00 грн. 28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, термін дії якого в подальшому продовжувався шляхом укладання Додаткових угод. Первісний кредитом та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору Факторингу підписали Реєстр прав вимог №48 від 15.10.2019, за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, на виконання умов якого сторони підписали Реєстр прав вимоги №9 від 30.05.2023, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. В подальшому, 11.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 11/07/25-Е, за яким до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 21500,93 грн., з яких 5674,05 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 15826,48 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 0,40 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Посилаючись на те, що відповідач кредит та відсотки за його користування не сплачує, просить стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним кредитним договором, витрати на професійну правничу допомогу та судові витрати по справі. Розгляд справи просить здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача, а у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою від 05.02.2026 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 10.03.2026 з викликом сторін, визначено сторонам строки для подачі відзиву, відповіді на відзив та заперечення, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів від ПАТ «БАНК ВОСТОК» (а.с.101-102). 09.02.2026 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача адвокат Каленський О.І. зазначає, що відповідач заперечує щодо наявності у позивача права вимоги за кредитним договором №772196279 від 17.05.2019, так як укладений між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 був укладений за рік до укладення самого кредитного договору №772196279 від 17.05.2019, водночас відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Також у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договорами факторингу на час або після їх укладення, тобто доказів, підтверджуючих належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором. Отже позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №772196279 від 17.05.2019 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «Онлайн Фінанс», та від ТОВ «Онлайн Фінанс» позивачу ТОВ «ФК «ЕЙС» (а.с.109-111). Разом із відзивом 09.02.2026 від представника відповідача адвоката Каленського О.І. надійшло клопотання/заява про повернення без розгляду позовної заяви позивачу (а.с.104-105), ухвалою від 10.03.2026 вказане клопотання залишено без задоволення. 10.02.2026 представник позивача направив до суду відповідь на відзив, в якому заперечуючи проти доводів представника відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву зазначає, що строк чинності договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», неодноразово продовжувався шляхом укладання додаткових угод. Предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, відповідно по п. 4.1. вказаного договору право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру права вимог, таким чином передача права вимоги здійснюється не за самим договором факторингу, а в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, в тому числі права вимоги до [PERSON] , реєстр підписаний між сторонами в межах продовженого строку дії договору факторингу від 28.11.2018, що не суперечить закону. Всі зазначені в позовній заяві договори факторингу були оформлені належним чином, договори факторингу не визнані недійсними у встановленому порядку, надані позивачем докази підтверджують перехід права вимоги, моментом якого є підписання реєстру прав вимоги або акту прийому-передачі реєстру, відтак позивач належним чином довів факт переходу права вимоги, тому просить позов задовольнити в повному обсязі, врахувавши під час розгляду справи правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 07.01.2026 у справі №727/2790/25 (а.с.114-123). Також 10.03.2026 від представника позивача надійшла заява про відмову у задоволенні клопотання відповідача про повернення позовної заяви (а.с.138-139). 16.02.2026 до суду від АТ «ВСТ БАНК» надійшла витребувана ухвалою від 05.02.2026 інформація, яку приєднано до матеріалів справи (а.с.152-158). В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності (а.с.7). Належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду відповідач [PERSON] (а.с.148,160) та її представник адвокат Каленський О.І. (а.с.151) в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, будь-яких клопотань не заявляли, та за відсутності доказів поважності причин їх неявки, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. З матеріалів справи убачається, що 17.05.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Договір № 772196270 в електронній формі, відповідно до умов п. 1.1. якого Товариство зобов`язується надати Позичальнику кредит на суму 2500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, нарахованих згідно п. 1.4. цього Договору (а.с.12). Згідно п. 1.2. строк дії Договору починається з моменту його укладення та становить 28 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 0,31 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п. 1.3. цього Договору (п.1.4.). Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (п.4.4). Сторони погодили Графік розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору № 772196270. З урахуваннями викладеного, сторонами узгоджений розмір кредиту, грошова одиниця, в якій наданий кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 18.05.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору № 772196270 від 17.05.2019, згідно умов якої відповідно до умов якої Товариство зобов`язується збільшити суму кредиту на суму 2100,00 грн. з 18.05.2019 на строк дії Договору № 772196270 від 17.05.2019 на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, на умовах Договору; викладено Графік розрахунків в новій редакції з урахуванням збільшеної суми кредиту (а.с.13 на звороті). 09.06.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору № 772196270 від 17.05.2019, згідно умов якої відповідно до умов якої Товариство зобов`язується збільшити суму кредиту на суму 350,00 грн. з 09.06.2019 на строк дії Договору № 772196270 від 17.05.2019 на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, на умовах Договору; викладено Графік розрахунків в новій редакції з урахуванням збільшеної суми кредиту (а.с.14). 09.06.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору № 772196270 від 17.05.2019, згідно умов якої відповідно до умов якої Товариство зобов`язується збільшити суму кредиту на суму 150,00 грн. з 09.06.2019 на строк дії Договору № 772196270 від 17.05.2019 на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, на умовах Договору; викладено Графік розрахунків в новій редакції з урахуванням збільшеної суми кредиту (а.с.14 на звороті). 14.06.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору № 772196270 від 17.05.2019, згідно умов якої сторони дійшли згоди, у зв`язку із неможливістю виконання позичальником умов Договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит за договором №772196270 від 17.05.2019 на 28 днів, та починаючи з 14.06.2019 позичальник сплачує за користування кредитом 1,51 процентів в день від суми кредиту згідно даної Додаткової угоди (а.с.13). 15.06.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору № 772196270 від 17.05.2019, згідно умов якої відповідно до умов якої Товариство зобов`язується збільшити суму кредиту на суму 1050,00 грн. з 15.06.2019 на строк дії Договору № 772196270 від 17.05.2019 на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, на умовах Договору; викладено Графік розрахунків в новій редакції з урахуванням збільшеної суми кредиту (а.с.15). 18.06.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору № 772196270 від 17.05.2019, згідно умов якої відповідно до умов якої Товариство зобов`язується збільшити суму кредиту на суму 1150,00 грн. з 18.06.2019 на строк дії Договору № 772196270 від 17.05.2019 на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, на умовах Договору; викладено Графік розрахунків в новій редакції з урахуванням збільшеної суми кредиту (а.с.15 на звороті). 30.06.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору № 772196270 від 17.05.2019, згідно умов якої відповідно до умов якої Товариство зобов`язується збільшити суму кредиту на суму 200,00 грн. з 30.06.2019 на строк дії Договору № 772196270 від 17.05.2019 на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, на умовах Договору; викладено Графік розрахунків в новій редакції з урахуванням збільшеної суми кредиту та терміну платежу 12.07.2019 (а.с.16). 05.07.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору № 772196270 від 17.05.2019, згідно умов якої відповідно до умов якої Товариство зобов`язується збільшити суму кредиту на суму 200,00 грн. з 05.07.2019 на строк дії Договору № 772196270 від 17.05.2019 на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, на умовах Договору; викладено Графік розрахунків в новій редакції з урахуванням збільшеної суми кредиту та терміну платежу 12.07.2019 (а.с.16 на звороті). 08.07.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору № 772196270 від 17.05.2019, згідно умов якої відповідно до умов якої Товариство зобов`язується збільшити суму кредиту на суму 300,00 грн. з 08.07.2019 на строк дії Договору № 772196270 від 17.05.2019 на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, на умовах Договору; викладено Графік розрахунків в новій редакції з урахуванням збільшеної суми кредиту та терміну платежу 12.07.2019 (а.с.17). 12.07.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору № 772196270 від 17.05.2019, згідно умов якої сторони дійшли згоди, у зв`язку із неможливістю виконання позичальником умов Договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит за договором №772196270 від 17.05.2019 на 28 днів, та починаючи з 12.07.2019 позичальник сплачує за користування кредитом 1,51 процентів в день від суми кредиту згідно даної Додаткової угоди (а.с.13). З даних довідки щодо дій позичальника в Інформаційній-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» убачається, що акцепт оферти підписано позичальником [PERSON] одноразовим ідентифікатором S9D9X74R, відправленим позичальнику 17.05.2019 о 0:00:00, номер телефону [NUMBER] . Ідентифікатор введено позичальником 17.05.2019 о 11:20:41, перерахування грошових коштів здійснено 17.05.2019 о 11:20:44. Наявна інформація про Додаткові угоди до договору, а саме про збільшення суми кредиту : 18.05.2019 на суму 2100,00 грн., 09.06.2019 на суму 350,00 грн., 09.06.2019 на суму 150,00 грн., 15.06.2019 на суму 1050,00 грн., 18.06.2019 на суму 1150,00 грн., 30.06.2019 на суму 200,00 грн., 05.07.2019 на суму 200,00 грн., 08.07.2019 на суму 300,00 грн., 14.06.2019 продовжено строк кредитування на 28 днів з процентною ставкою на період продовження 1,51% в день, та 12.07.2019 продовжено строк кредитування на 28 днів з процентною ставкою на період продовження 1,51% в день (а.с.20). Матеріали справи містять роздруківку заявки на отримання грошових коштів в кредит від 17.05.2019, що містить персональні дані [PERSON] , адресу реєстрації та проживання, номер карти 5168-12ХХ-ХХХХ-7036 (а.с.27). Перерахування грошових коштів платником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» отримувачу [PERSON] підтверджується платіжними дорученнями: від 09.06.2019 - перераховано 150,00 грн. (а.с.32); від 08.07.2019 - перераховано 300,00 грн. (а.с.32 на звороті); від 05.07.2019 - перераховано 200,00 грн. (а.с.33); від 30.06.2019 - перераховано 200,00 грн. (а.с.33 на звороті); від 18.06.2019 - перераховано 1150,00 грн. (а.с.34); від 15.06.2019 - перераховано 1050,00 грн. (а.с.34 на звороті); від 09.06.2019 - перераховано 350,00 грн. (а.с.35); від 18.05.2019 - перераховано 2100,00 грн. (а.с.35 на звороті); від 17.05.2019 - перераховано 2500,00 грн. (а.с.36), у графі призначення кожного із платежів вказано "переказ коштів згідно договору № 772196270 від 17.05.2019, [PERSON] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer", що також підтверджується довідками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.63-67). Згідно наданої АТ «ВСТ БАНК» інформації від 06.02.2026 на ім`я [PERSON] в банку емітовано банківські платіжні картки, в тому числі № [NUMBER] , на яку зараховувалися грошові кошти : 17.05.2019 в сумі 2500,00 грн., 20.05.2019 в сумі 2100,00 грн., 10.06.2019 в сумі 150,00 грн., 10.06.2019 350,00 грн., 18.06.2019 1050,00 грн., 18.06.2019 1150,00 грн., 01.07.2019 200,00 грн., 06.07.2019 200,00 грн., 008.07.2019 300,00 грн (а.с.152-153), що підтверджується також випискою по рахунку за період з 17.05.2019 по 12.07.2019 (а.с.154-158). На підтвердження суми заборгованості відповідача позивач надав розрахунки заборгованості (а.с.73,74,75). Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним Договором № 772196270 від 17.05.2019 за розрахунком позивача загальна заборгованість [PERSON] за цим кредитним договором перед ТОВ «ФК «ЕЙС», станом на 26.12.2025 складає 21500,93 грн., з яких 5674,05 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 15826,48 грн. прострочена заборгованість за процентами, 0,40 грн. заборгованість за штрафними санкціями (а.с.76). Отже наведені обставини укладання договору виконання кредитором обов`язку із надання грошових коштів у кредит, та неналежне виконання позичальником обов`язку із їх повернення та сплати відсотків, є встановленими судом й відповідачем не заперечуються. Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Отже, виходячи із положень ст. 1078 ЦК України, за договором факторингу допускається відступлення як наявної, так і майбутньої вимоги. Таких висновків дійшов також Вищий господарський суд України у постанові від 19.10.2015 (справа №910/3498/15-г), де вказав, що тільки договору факторингу, порівняно з іншими договорами, притаманна можливість здійснювати відступлення як наявної, так і майбутньої грошової вимоги. Інші договори, включаючи загальний договір відступлення права вимоги (цесії), розраховані на відступлення лише наявних вимог. Майбутня вимога - це право грошової вимоги, що виникне в майбутньому (частина перша статті 1078 ЦК України), тобто майбутніми мають кваліфікуватися такі права грошової вимоги, що «з`явилися» із тих чи інших договорів, укладених після договору факторингу. Майбутня вимога має піддаватися індивідуалізації не пізніше, аніж в момент її виникнення. Тобто майбутня вимога повинна мати потенційну властивість для ідентифікації в момент її виникнення (постанова Верховного Суду від 07.01.2026 у справі № 727/2790/25). Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину. Судом встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату. Згідно з п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку; підписанням реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги (а.с.37-39). В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладали додаткові угоди до Договору факторингу : № 19 від 28.11.2019 (а.с.39 на звороті), №26 від 28.11.2018 (а.с.40-42), №27 та №31 (а.с.42 на звороті), якими продовжувався строк дії Договору факторингу № 28/1118-01. Згідно п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 право вимоги означає, всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі право грошової вимоги до боржників по сплаті боргу за договорами, строк платежу за якими не настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно Реєстру прав вимоги № 48 від 15.10.2019 ТОВ «ФК «ТАЛІОН ПЛЮС» приймає від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» право вимоги до боржників, в якому під порядковим № 306 зазначено [PERSON] , при цьому у ньому зазначені номер і дата кредитного договору, реєстраційний номер облікової картки платника податків, загальна заборгованість (сума відступленої грошової вимоги) 16473,23 грн. (а.с.44-45). 31.12.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» підписано Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2019 за сплати фінансування за реєстром прав вимоги №48 від 15.10.2019 за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, в якому сторони підтверджують, що станом на 31.12.2019 Фактором здійснено повну оплату суми фінансування за відступлення прав вимог за Реєстром прав вимоги №48 від 15.10.2019 (а.с.43). Верховний Суд у постанові від 07.01.2026 у справі № 727/2790/25 зазначив, що грошова вимога, яку клієнт передає фактору, може відступатися клієнтом фактору у зв`язку з її продажем останньому (частина перша статті 1084 Цивільного кодексу України) або з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, оскільки за змістом частини другої статті 1084 Цивільного кодексу України фактор має право у разі невиконання клієнтом зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленої грошової вимоги до боржника. Таким чином, договір факторингу є змішаним договором, який обов`язково поєднує у собі елементи договору позики або кредитного договору та елементи договору купівлі-продажу грошової вимоги або договору застави грошової вимоги. Отже, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передано ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за договором №772196270 від 17.05.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] у межах строку дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», що виникла в майбутньому. Після чого 05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов'язується відступити ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» зобов'язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с.46-47). Згідно з п. 4.1. цього Договору право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Додатковими угодами №2 від 03.08.2021 (а.с.48) та №3 від 30.12.2022 (а.с.48а) до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 та сторони домовилися продовжити строк дії Договору, в т.ч. до 30.12.2024 включно. Згідно з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 772196270 від 17.05.2019, загальна сума заборгованості по кредиту становить 21500,53 грн., яка складається із : заборгованість по основному боргу в сумі 5674,05 грн., заборгованість по відсотках в сумі 15826,48 грн. (а.с.49-50,51). В подальшому 11.07.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» укладено договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого фактор зобов'язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов'язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов'язання (позики), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов'язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід'ємною частиною договору (а.с.52-59). Згідно з Реєстром боржників від 14.07.2025 до Договору факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» набуло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 772196270 від 17.05.2019, загальна сума заборгованості по кредиту становить 21500,93 грн., яка складається із : заборгованість по основному боргу в сумі 5674,05 грн., заборгованість по відсотках в сумі 15826,48 грн. (а.с.60-61). З огляду на викладені обставини, вбачається, що укладаючи договори факторингу, сторони цих договорів обумовили умову, яка полягає у тому, що передача права вимоги здійснюється на підставі Реєстру прав вимог, які є невід`ємним додатком до договорів факторингу, у яких зазначено перелік кредитних договорів та боржників за ними. Окрім цього, невід`ємними додатками договору є додаткові угоди, якими продовжувався строк дії договору факторингу. Відтак право вимоги за кредитним договором № 543338003 від 29.04.2021 були передані ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на користь ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «Онлайн Фінанс», а в подальшому позивачу ТОВ «ФК «ЕЙС» на підставі реєстрів прав вимог, які оформлені належним чином. Суд встановив, що докази відступлення є у матеріалах справи, і договори факторингу передбачали можливість передачі майбутніх вимог, що не суперечить чинному законодавству. Таким чином, заперечення відповідача щодо правомірності самого відступлення права вимоги не є запереченнями, які він мав проти первісного кредитора у сенсі статті 518 ЦК України, а стосуються правомірності переходу прав до нового кредитора, що позивачем було належним чином доведено. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст. 1050, 1048, 625 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає обов'язок позичальника повернути позикодавцеві крім позики проценти від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлено договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК). ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» на підтвердження розміру не виконаного [PERSON] зобов`язання за договором № 772196270 від 17.05.2019 надано розрахунок заборгованості, за яким не виконано зобов`язання з повернення суми кредиту в сумі 5674,05 грн., та сплати процентів, які нараховувалися за період з 17.05.2019 по 15.06.2021, в сумі 15826,48 грн. (а.с.73,74,75,76). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 зазначено, що, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у даному випадку - подані позивачем розрахунки заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. На підставі пунктів 1.2, 1.3 Договору № 772196270 кредит надається строком на 28 днів від дати отримання кредиту позичальником. В подальшому 12.07.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Додаткові угоди до Договору № 772196270 від 17.05.2019, згідно умов Додаткової угоди від 12.07.2019 сторони дійшли згоди, у зв`язку із неможливістю виконання позичальником умов Договору та на підставі звернення позичальника, продовжити строк, на який був наданий кредит за договором №772196270 від 17.05.2019 на 28 днів, та починаючи з 12.07.2019 позичальник сплачує за користування кредитом 1,51 процентів в день від суми кредиту згідно даної Додаткової угоди (а.с.13). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12-ц викладено правовий висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 в п. 95-108, щодо нарахування процентів на підставі статті 625 ЦК України, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні. Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.28)). Натомість, у матеріалах справи відсутні докази продовження строку договору після закінчення 28-денного строку, на який було продовжено Додатковою угодою від 12.07.2019 строк надання кредиту за Договором №772196270 від 17.05.2019, відтак після 08.08.2019 нарахування процентів за вказаним договором відбувалося поза межами строку кредитування. Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», звертаючись до суду з позовом, не посилалося на нарахування процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України. З огляду на наведене відсутні підстави для стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЙС» проценти, нараховані після 08.08.2019, тобто поза межами строку кредитування. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» [PERSON] за кредитним договором №772196270 від 17.05.2019 станом на 08.08.2019 з урахуванням виданих кредитних коштів та проведених позичальником оплат становить 8073,09 грн. (а.с.73,75). Отже, доведеним є зобов`язання [PERSON] з повернення ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованості за кредитним договором №772196270 від 17.05.2019 на суму 8073,09 грн. Щодо питання розподілу судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 7000,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що представником ТОВ «ФК «ЕЙС» у цій справі був адвокат Соломко О.В., який діяв на підставі довіреності від 11.08.2025, відповідно до якої ТОВ «ФК «ЕЙС» уповноважує адвоката Соломко О.В. представляти інтереси в тому числі в судових установах (а.с.88), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №7073/10 (а.с.89). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав: копію Договору про надання правничої допомоги від 20.08.2025 № 20/08/25-01 (а.с.84-85); протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги (а.с.85 на звороті); копію Додаткової Угоди №25770907424 від 01.09.2025 до Договору (а.с.87); копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025, згідно з яким адвокат надав клієнту послуги на загальну суму 7 000 грн. (а.с.86). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо, на її думку, є недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, а також у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19. У своїй Постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 Верховний Суд висловив позицію про те, що саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Разом з тим, сторона відповідача не скористалася правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сплата позивачем судового збору у розмірі 2662,40 грн. підтверджується наявною у справі платіжною інструкцією №35374 від 28.01.2026 (а.с.96). Оскільки позовні вимоги задоволено частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню : - судовий збір в розмірі 999,69 грн. (8073,09 /21500,53 х 2662,40); - витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2628,45 грн. (8073,09 / 21500,53 х 7000,00).

Outcome: approved