Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

26 грудня 2025 року канцелярією Миргородського міськрайонного суду Полтавської області зареєстровано позовну заяву ТОВ «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивували тим, що 06 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1773036, відповідно до якого відповідачеві було надано кредит у розмірі 5000,00 гривень, строком на 30 днів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка 1,90% в день; знижена процентна ставка 1,90% в день. 08 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено договір факторингу №1-08022022, відповідно до умов якого клієнт (первісний кредитор) відступає (передає) фактору (новий кредитор) права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. Відповідно до Додатку 1 (реєстру боржників) до Договору факторингу №1-08022022 від 08.02.2022, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1773036 складає: 16 400,00 грн. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором від 06 квітня 2021 року №1773036 становить 16 400,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за сумою кредиту; 11 400,00 грн. заборгованість по відсотках. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 січня 2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 87). 19.01.2026 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про закриття провадження у справі. Вказав, що між сторонами наразі відсутній предмет спору, оскільки відповідач повністю сплатив заборгованість на теперішній час. Посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України просив суд закрити справу та повернути сплачену суму судового збору (а.с. 91). Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16.02.2026 у задоволенні заяви ТОВ «Свеа Фінанс» про закриття провадження у справі відмовлено, оскільки на момент пред`явлення позову до суду, у грудні 2025 року, предмет спору був наявний та припинив існувати лише після відкриття провадження у справі (а.с. 96). Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 5). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи належно повідомлена за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади. Причину своєї неявки суду не повідомила, як і не надіслала заяв чи клопотань про розгляд справи у її відсутність або перенесення розгляду. Відзив на позовну заяву не направила (а.с. 94, 99). У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою від 09 березня 2026 року суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1773036, відповідно до якого відповідачеві було надано кредит у розмірі 5000,00 гривень, строк кредиту 30 днів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка 1,90% в день; знижена процентна ставка 1,90% в день. Також відповідачем підписано в електронній формі додаток №1 графік платежів до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06 квітня 2021 року №1773036, а також паспорт споживчого кредиту, в яких зазначені умови надання кредиту. Пунктом 6.1.3. вищезазначеного кредитного договору передбачено, що Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Клієнта. У подальшому, 16.05.2021, між сторонами було укладено Додатковий договір до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1773036 від 06.04.2021. 08 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено договір факторингу №1-08022022, відповідно до умов якого фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором, а клієнт відступає (передає) факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, що входять до портфеля заборгованості. Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №1-08022022 від 08 лютого 2022 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1773036 складає: 16 400,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за сумою кредиту; 11 400,00 грн заборгованість по відсотках. Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. В ході розгляду справи встановлено, що відповідачем [PERSON] було повністю погашено заборгованість перед ТОВ «Свеа Фінанс». Таким чином, відповідач задовольнила вимоги позивача, після відкриття провадження у справі. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову позивачу відмовлено у повному обсязі, судовий збір та інші витрати до стягнення з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed