Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

позивач звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти на повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення дочкою 23 років. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що від шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка навчається в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, термін навчання до 30.06.2029. Дочка навчається на денній формі навчання, витрати по її утриманню знаходяться на ній, відповідач добровільно допомогу на утримання дочки не надає, є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.01.2026 вказаний вище позов прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 12.02.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнав частково у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку доходу. Зокрема відповідач зазначив, що на утриманні відповідача перебуває його непрацездатна матір, що підтверджується пенсійним посвідченням, та яка за станом здоров`я потребує постійного дорого вартісного лікування у зв`язку з тяжкими хронічними захворюваннями. Він також має ряд хронічних захворювань та потребує постійного лікування. Єдиним джерелом його доходів є мінімальна заробітна плата, інших доходів не має. Не має у власності нерухомого майна, оскільки квартиру після розірвання шлюбу залишив дружині та дітям, де вони зараз проживають. Крім того, позивач не навела обґрунтування для визначення аліментів саме у розмірі 1/3 частки видів заробітку щомісячно. Таким чином, у відповідача відсутня фінансова можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці у розмірі визначеному позивачем. Позивач у заяві від 27.02.2026 вважає позицію відповідача щодо зменшення розміру аліментів до 1/10 частки доходу необґрунтованою та такою, що не відповідає інтересам дитини. Аліменти у такому розмірі є критично малі та не забезпечать мінімальних потреб дочки, яка є студенткою денної форми навчання. Зазначила, що наявність у відповідача хронічних захворювань та необхідність догляду за матір`ю не звільняють його від обов`язку брати участь в утриманні повнолітньої дитини. Позовні вимоги просила задовольнити. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.11.2007 (а.с.6). [PERSON] дійсно навчається з 01.09.2025 в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, на 1 курсі, денної форми навчання, здобуття освіти бакалаврського рівня, за спеціальністю «Філологія» (а.с.9). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018, у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 у справі № 6-1296цс15. Згідно ч.1 ст.182Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, а саме: брати участь у матеріальних витратах на утримання дитини зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом ст.ст. 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня предявлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків. Звертаючись до суду з позовом позивач зазначила, що потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням дочки. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України). Згідно ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Враховуючи, рівність прав та обов`язків батьків щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання і потребує у зв`язку з цим утримання, те, що відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку повнолітній дочці, оскільки остання продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] є дочкою відповідача, на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, не заміжня. Навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. За вказаних обставин, враховуючи вимоги закону, матеріальний та майновий стан стан відповідача, наявність у відповідача на утриманні непрацездатної матері, а також те, що дочка сторін продовжує навчання на денній формі, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним, інших утриманців не має, тому може таку допомогу надавати, в звязку з чим, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на увесь період навчання, але не пізніше досягнення 23-річного віку. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1331 грн 20 коп. на користь держави.

Outcome: partial