Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник [PERSON] [PERSON] звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить винести рішення про задоволення позовної заяви [PERSON] у повному обсязі, відносно умисного порушення строків виплати аліментів [PERSON] за рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2018 р. зі Справою № 590/1501/17 за період з 05 жовтня 2018 року по 23 грудня 2023 року; Винести рішення про задоволення позовної заяви [PERSON] у повному обсязі, відносно стягнення з [PERSON] , неустойку (пеню) за несвоєчасно сплачені аліменти з 01 липня 2023 року по 28 лютого 2025 року у розмірі 73105 (сімдесят три тисячі сто п`ять) гривень 00 (нуль) копійок. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 грудня 1993 року між [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ), [INFO] , було укладено шлюб із відповідачем [PERSON] [INFO] , який був зареєстрований у Відділу РАГС виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Одеси у «Книзі про укладення шлюбу», запис у книзі реєстрації актів про укладання шлюбу від 17 грудня 1993 р. за номером № 552. Після укладення шлюбу було присвоєно прізвище - [PERSON] . У шлюбі, укладеному між [PERSON] та [PERSON] , у них народився син - [PERSON] , [INFO] , про що 13 січня 2006 року було видано «Свідоцтво про народження» Серія [NUMBER] . 01 серпня 2016 року, між [PERSON] та [PERSON] , був укладений Договір про виплату аліментів на дитину, виховання та утримання дитини, відносно [PERSON] , [INFO] , НВТ [NUMBER] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. [PERSON] , на підставі пункту 2 Договору зобов`язався сплачувати аліменти на користь [PERSON] щомісячно в розмірі 15000,00 (п`ятнадцяти тисяч) гривен за кожен з трьох місяців червень, липень, серпень, та 22000,00 (двадцять дві тисячі) гривень за кожен з дев`яти місяців січень-травень вересень-грудень. 06 листопада 2017 року Овідіопольським районним судом Одеської області було ухвалено рішення по справі № 509/1415/17 про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Дитину [PERSON] , [INFO] , суд залишив на виховання [PERSON] за місцем реєстрації (проживання). В подальшому Овідіопольским районним судом Одеської області та Одеським апеляційним судом, з ініціативи [PERSON] , неодноразово розглядались справи, відносно зміни розміру аліментів на виховання та утримання дитини, про зменшення суми заборгованості по сплаті аліментів на сина [PERSON] . Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2018 р. по справі № 590/1501/17, було встановлено розмір аліментів на користь [PERSON] у розмірі 9000,00 (дев`ята тисяч) гривень щомісячно, починаючі з дня ухвалення рішення та до повноліття дитини 23.12.2023 року. 21 грудня 2018 року Овідіопольським районним судом Одеської області [PERSON] , був виданий «Виконавчий лист» по справі № 509/1501/17. На підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.10.2018 р., а також Виконавчого листа Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.12.2018 року, 24 жовтня 2019 р., була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 60266053. Відповідно до Постанови Другого Приморського ВДВС у м. Одеса, а також Повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників, відносно виконання рішення суду від 06.11.2017, Виконавчого листа по Справі № 509/150/17 від 21.12.2018 року, [PERSON] повинен був, сплачувати аліменти за період з 05.10.2018 р. до 23.12.2023 року, а саме: підлягали утриманню аліменти у загальному розмірі 564676,90 гривень. 29 травня 2019 року, приватним нотаріусом Одеського місцевого нотаріального округу Лічман І.М. на підставі документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих надписів нотаріуса, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.99 року № 1172, було виданий «Виконавчий напис» від 29.05.2019 р., якій був зареєстрований у реєстрі за № 2206. У виконавчому написі, була вказана заборгованість [PERSON] по аліментам на користь [PERSON] , якій був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] у розмірі 408000 (чотириста вісім тисяч) гривень 00 копійок, станом на 25.03.2019 року. 24 жовтня 2019 року, головним державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Крицул В.А., була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 60266053 з виконання «Виконавчого листа № 509/1501/17», якій був виданий 21.12.2018 року. 29 січня 2020 року, державний виконавець Романовська О.Л. на адресу: [ADDRESS] , надіслала [PERSON] . Повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників» за період з 05.10.2018 по 29.01.2020 р., становить 144.000,00 гривень на підставі Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на 29.01.2020 року за № 9910. 29 січня 2020 року, державний виконавець Романовська О.Л. на адресу: [ADDRESS] , надіслала [PERSON] листа за № 9902/9905/9909, відносно постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника з метою примусового виконання Виконавчого листа № 509/1501/17 від 21.12.2018 року»., якій був виданий Овідіопольським районним судом Одеської області у тому числі Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України ВП № 60266053 від 29.01.2020 року ВП № 60266053 та ряд інших постанов, якими заборонялось здійснювати певні дії. 29 січня 2020 р. державний виконавець Романовська О.Л. на адресу: [ADDRESS] , надіслала [PERSON] та [PERSON] по місцю реєстрації (проживання), листа № 9914 до відома, відносно «Постанови від 29.01.2020 року», яка була винесена на підставі Виконавчого листа № 509/1501/17 від 21.12.2018 року, Овідіопольського районного суду Одеської області. 29 січня 2020 року, державний виконавець Романовська О.Л., винесла «Постанову про накладання штрафу ВП № 60266053, тобто на боржника [PERSON] за невиконання рішення суду від 05.10.2018 р., справа № 509/1501/17. 03 лютого 2020 року, начальник Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі, М.Б. Шуляченко, звернувся з листом №-09.1/В-5 на № 9464 до [PERSON] , [ADDRESS] , надав інформацію про заборгованість по аліментам від [PERSON] , станом на 29.01.2020 р. у розмірі 144.000,00 гривень. Позивач звертає увагу суду, що [PERSON] не виконував обов`язків відносно виховання та утримання свого сина [PERSON] , не сплачував аліменти у порядку та строки, визначені рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.10.2018 р. у справі № 509/1501/17. [PERSON] здійснив, повне погашення заборгованості, відносно аліментів за рішенням суду у справі № 509/1501/17 від 05.10.2018 р. лише у лютому 2025 року. Представник позивача зазначає, що [PERSON] , не сплачувались у повному обсязі аліменти за період з 05.10.2018 р. по 23.12.2023 року, порушувались терміни сплати аліментів, за що передбачено, нарахування та стягнення неустойки (пені). Представник позивача зазначає, що 14 червня 2023 року, від начальника Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) О.О. Гусєва, [PERSON] отримала Довідку щодо наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання № 49216 з додатками, тобто «Розрахунками заборгованості зі сплати аліментів за 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роки», станом на 01.07.2023 р. у розмірі 317672,97 гривен. 03 вересня 2024 року заборгованість відповідача у даному виконавчому провадженні складала у розмірі 83151,84 гривень (борг по аліментам 65182,57 грн. та виконавчий збір 17969,27 грн.). Представник позивача вказує, [PERSON] не виконував свої обов`язки, як це передбачено законом, та покладених обов`язків судом по вихованню та утриманню свого сина [PERSON] у минулому часі, а відтак, виникла необхідність стягнення не лише аліментів, що було зроблено, а й заборгованості по аліментам, тобто неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, починаючі з 05.10.2018 р. по 28 лютого 2025 року. Так, 28 червня 2023 р., [PERSON] , звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] , відносно стягнення неустойки (пені) за період з 05.10.2018 р. по 30.06.2023 року, та Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2024 р. позовні вимоги [PERSON] на користь [PERSON] , були задоволені у повному обсязі, тобто була стягнута неустойка (пеня) за період з 05.10.2018 р. по 30.06.2023 р. у розмірі 404412 гривень 98 копійок. Надалі виконавчою службою стягувалась заборгованість по сплаті аліментів за минулі роки, починаючи з 05.10.2018 р. по 28 лютого 2025 року. В підтвердження цього позивач надає Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів» від 19.03.2025 року за № 49216, відносно погашення заборгованості по сплаті аліментів з 05.10.2018 р. по 28 лютого 2025 р., у розмірі 564676 гривень, 90 копійок. У позові зазначено, що станом на 01 березня 2025 р., тобто на день погашення заборгованості за аліментами у повному обсязі на користь [PERSON] , виникло законне право на звернення до Овідіопольського районного суду Одеської області, з позовною заявою щодо стягнення неустойки (пені) за несвоєчасне виконання зобов`язань зі сплати аліментів з [PERSON] за період з 01.07.2023 р. по 28 лютого 2025 року у розмірі 73105 гривень 00 копійок, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 25 вересня 2025 року Овідіопольським районним судом Одеської області було відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів. Представник позивача у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у відповідності до ст.128 ЦПК України. Судом неодноразово здійснювалися запити до Єдиного державного демографічного реєстру для встановлення реєстрації місця проживання відповідача. Станом на 11.02.2026, 08:48:14 згідно відповіді № 2327116 з Єдиного державного демографічного реєстру, Інформація щодо особи [PERSON] , Дата народження: [INFO] РНОКПП: [NUMBER] , Адреса реєстрації: Україна, Код країни реєстрації: 804, Назва територіальної одиниці: ОДЕСЬКА ОБЛАСТЬ Район області: ОДЕСЬКИЙ РАЙОН Тип населеного пункту: С-ЩЕ Назва населеного пункту: ТАЇРОВЕ Назва вулиці (та/або іменованого об`єкта): ВАСИЛЯ СИМОНЕНКА Тип вулиці (та/або іменованого об`єкта): ВУЛ. Номер будинку: 1/8 Дата реєстрації: 01.12.2015 Дата зняття з реєстрації: 25.12.2023 року. Інші дані щодо реєстрації місця проживання відповідача відсутні. У зв`язку з чим в подальшому про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Згідно ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач та його представник повідомлялись про виклик у судове засідання, судові засідання вже відкладались судом через неявку відповідача та його представника, тобто така неявка вже є не першою, а повторною, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та його представника. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 17 грудня 1993 року, між [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб із [PERSON] [INFO] , який був зареєстрований у Відділу РАГС виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Одеси у «Книзі про укладення шлюбу», запис у книзі реєстрації актів про укладання шлюбу від 17 грудня 1993 р. за номером № 552, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу» [NUMBER] , від 17.12.1993 року. У [PERSON] та [PERSON] [INFO] , народився син [PERSON] , про що 13 січня 2006 року було видано Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] . 01 серпня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] , був укладений Договір про виплату аліментів на дитину, виховання та утримання дитини [PERSON] , [INFO] , НВТ [NUMBER] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. Відповідно до умов Договору (п. 2) [PERSON] , зобов`язався сплачувати аліменти на користь [PERSON] щомісячно в розмірі 15.000,00 (п`ятнадцяти тисяч) гривен за кожен з трьох місяців червень, липень, серпень, та 22.000,00 (двадцять дві тисячі) гривень за кожен з дев`яти місяців січень-травень вересень-грудень. 06 листопада 2017 року Овідіопольським районним судом Одеської області, було винесено рішення у справі № 509/1415/17 про розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] до [PERSON] , їх спільного сина [PERSON] , [INFO] , залишено на виховання [PERSON] за місцем реєстрації (проживання). Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2018 р. по справі № 590/1501/17, було встановлено розмір аліментів на користь [PERSON] , які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , у розмірі 9000,00 (дев`ята тисяч) гривень щомісячно, починаючі з дня ухвалення рішення та до повноліття дитини 23.12.2023 року; 21 грудня 2018 року Овідіопольським районним судом Одеської області був виданий Виконавчий лист у справі № 509/1501/17 на виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.10.2018 р. На підставі Виконавчого листа Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.12.2018 року № 509/1501/17, було відкрито виконавче провадження ВП № 60266053. На підставі рішення у справі № 509/150/17 [PERSON] були нараховані аліменти за період з 05.10.2018 р. до 23.12.2023 року, які він мав сплатити на утримання свого сина [PERSON] , у загальному розмірі 564676 гривень 90 копійок, які були утримані у повному обсязі. Натомість Відповідач [PERSON] сплачував аліменти не вчасно, у зв`язку з чим 24 жовтня 2019 року головним державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Крицул В.А., була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 60266053, з виконання «Виконавчого листа № 509/1501/17», що був виданий 21.12.2018 року. 29 січня 2020 року, державний виконавець Романовська О.Л. надіслала [PERSON] . Повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників, та зазначила, що за період з 05.10.2018 по 29.01.2020 року заборгованість становить 144.000,00 гривень на підставі Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на 29.01.2020 року за № 9910. Крім того, Державним виконавцем вживались по відношенню до боржника тимчасові обмеження з метою примусового виконання виконавчого листа № 509/1501/17 від 21.12.2018 року, який був виданий Овідіопольським районним судом Одеської області, а саме: Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України ВР № 60266053 від 29.01.2020 року ВП № 60266053, Постанова про накладання штрафу ВП № 60266053 від 29 січня 2020 року на боржника [PERSON] за невиконання рішення суду від 05.10.2018 р. у справі № 509/1501/17. Станом на 03 лютого 2020 року на 29.01.2020 р. заборгованість відповідача становила 144000,00 гривень, що підтверджується листом начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі, М.Б. Шуляченко, за №-09.1/В-5. Постановою Одеського апеляційного суду від 24.05.2021 року апеляційну скаргу адвоката Гладишевої О.О. в інтересах [PERSON] задоволено частково, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 27.01.2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одеса, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зменшення розміру аліментів, встановлених у договорі про виплату аліментів від 01.08.2016 року, зменшенні розміру заборгованості по сплаті аліментів відмовлено Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2024 року з [PERSON] та користь [PERSON] була стягнута неустойка (пеня) за період з 05.10.2018 р. по 30.06.2023 р. у розмірі 404412 (чотириста чотири тисячі чотириста дванадцять) гривен 98 (дев`яносто вісім) копійок. Позивачем надано розрахунок неустойки (пені) за несвоєчасне виконання зобов`язань зі сплати аліментів з [PERSON] за період з 01.07.2023 р. по 28 лютого 2025 року (тобто за період, що не охоплюється Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2024 р., ) у розмірі 73105 (сімдесят три тисячі сто п`ять) гривень 00 (нуль) копійок, що є різницею між загальним розміром неустойки (пені) за весь період стягнення 477517,98 гривень та неустойкою (пенею) за період з 05.10.2018 р. по 30.06.2023 р. у розмірі 404412 (чотириста чотири тисячі чотириста дванадцять) гривен 98 (дев`яносто вісім) копійок, що вже була стягнута на підставі Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2024 р. [PERSON] виконав рішення суду у справі № 509/1501/17 від 05.10.2018 р., та погасив заборгованість по аліментам у лютому 2025 року, що підтверджується листом від 13.03.2025 року, що адресований [PERSON] , що містить детальний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. 03.04.2025 року головним державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Романовською Оленою Леонідівною було винесено Постанову про закінчення ВП № 60266053, Залишок нестягненої суми за виконавчим документом 0 гривня, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Під час розгляду справи відповідачем не надано доказів своєчасної сплати аліментів чи спростування розміру неустойки (пені) за несвоєчасне виконання зобов`язань зі сплати аліментів з [PERSON] , що нарахована за період з 01.07.2023 р. по 28 лютого 2025 року, у розмірі 73105 гривень 00 копійок. Норми права, застосовані судом, та висновки суду Спірні правовідносини між сторонами стосуються обов`язку матері, батька утримувати дитину та його виконання, тому до їх правового регулювання застосуванню підлягають положення Глави 15 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. На підставі частини 3 статті 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) констатовано, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Враховуючи, що стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, позовні вимоги позивача про стягнення на його користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними. Суд зауважує і на те, що згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Враховуючи відомості про наявність у відповідача заборгованості по сплаті аліментів, суд вважає, що позивач має право на стягнення неустойки за несвоєчасно сплачені аліменти за період з 01 липня 2023 року по 28 лютого 2025 року у розмірі 73105 (сімдесят три тисячі сто п`ять) гривень 00 копійок. За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, з метою захисту інтересів позивача, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача його користь неустойки за несвоєчасно сплачені аліменти за період з 01 липня 2023 року по 28 лютого 2025 року у розмірі 73105 (сімдесят три тисячі сто п`ять) гривень 00 копійок. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру з фізичної особи справляється судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Виходячи з цих обставин, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1331,20 грн. У свою чергу, заявленій позивачем вимозі щодо «винесення рішення про задоволення позовної заяви [PERSON] у повному обсязі, відносно умисного порушення строків виплати аліментів, [PERSON] за рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2018 р. за справою № 590/1501/17 за період з 05 жовтня 2018 року по 23 грудня 2023 року», судом вже була надана оцінка у рішенні Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2024 р у справі № № 509/3574/23, яким позовні вимоги [PERSON] в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів було задоволено, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 05.10.2018 р. по 30.06.2023 р. у розмірі 404412,98 грн, а тому зазначена вимога задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial