Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просять встановити факт належності [PERSON] договору купівлі продажу на квартиру [ADDRESS] від 02 червня 1993 року, який посвідчено державним нотаріусом Третьою Полтавською державною нотаріальною конторою Полтавської області, Міністерства юстиції Українсько РСР та зареєстровано за номером 2-І48І. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 11.02.2026 року відкрито окреме провадження у справі, призначено судове засідання. Залучено у якості заінтересованої особи Третю Полтавську державну нотаріальну контору. В судове засідання заявник не з`явився, надавши суду заяву, в якій вказує, що вимоги заяви підтримує, просить їх задовольнити та проводити розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особа в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву в якій прохав проводити розгляду справи без їх представника, при вирішенні заяви покладались на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. В суді встановлено, що [PERSON] на підставі Договору купівлі продажу, який посвідчено державним нотаріусом Третьої Полтавської державної нотаріальної контори Полтавської області, Міністерства юстиції Української РСР, від 02 червня 1993 року, зареєстровано за номером 2-І48І, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . При внесенні 15.12.2025 року, через Портал «ДІЯ» заявником відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна, останній отримав відмову через посилку в написанні по-батькові в договорі купівлі - продажу (рішення № 82453640 від 17.12.2025 року про відмову в проведенні реєстраційних дій. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 10.03.1999 року та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 05.04.2000 року, правильне написання прізвища, ім`я та по батькові заявника [PERSON] , тоді як в договорі купівлі-продажу квартирі від 02.06.1993 року дані покупця зазначено [PERSON] . [PERSON] вважає, що причиною неправильного написання його по батькові є технічна помилка, допущена при складанні договору купівлі продажу квартири технічна помилка перешкоджає заявнику здійснити реєстраційну дію реєстрацію права власності на квартиру за заявником. Згідно п.6 ч. 1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі документи, у зв`язку із технічною опискою написання по батькові заявника у правовстановлюючому документі, суд вважає, про необхідність встановити факт належності заявнику [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме: договору купівлі продажу на квартиру [ADDRESS] від 02 червня 1993 року, який посвідчено державним нотаріусом Третьої Полтавської державної нотаріальної контори Полтавської області, Міністерства юстиції Українсько РСР та зареєстровано за номером 2-І48І.

Outcome: approved