Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

12 грудня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 19 квітня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 7522426 в електронній формі, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит у розмірі 3000 грн., шляхом перерахування коштів на картку позичальника, а останній підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно договору, строк кредиту становив 104 дні. 26 липня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги за договором про споживчий кредит № 7522426 від 19 квітня 2023 року укладеним між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Посилаючись на те, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором в сумі 10384 грн. 20 коп., з яких: 3000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7384 грн. 20 коп. прострочена заборгованість за сумою відсотків, та відповідач має непогашену суму заборгованості за цим договором перед ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», яке набуло право грошової вимоги до нього, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 10384 грн. 20 коп. в рахунок заборгованості за договором про споживчий кредит № 7522426 від 19 квітня 2023 року та понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, зазначивши про це в позовній заяві. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 19 квітня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 7522426 в електронній формі, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит у національній валюті на умовах, передбачених договором в розмірі 3000 грн., а позичальник зобов`язався одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором, строк надання кредиту становив 104 дні (а.с. 6-12). На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. який був перерахований на його рахунок [NUMBER] , що підтверджується копією платіжного доручення 98509422 від 19 квітня 2023 року (зв. бік а.с. 14). Згідно з повідомленням АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 13 лютого 2026 року № 20.1.0.0.0/7-260209/91177-БТ на ім`я [PERSON] в банку емітовано банківську карту № [NUMBER] на яку з 19 по 24 квітня 2024 року було зараховано кошти в сумі 3000 грн. (а.с. 58). Згідно з випискою з особового рахунку за договором про споживчий кредит № 7522426 від 19 квітня 2023 року, станом на 12 листопада 2025 року заборгованість [PERSON] становить 10384 грн. 20 коп., з яких: 3000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7384 грн. 20 коп. прострочена заборгованість за сумою відсотків (а.с. 16). 26 липня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення прав вимоги № 101-МЛ за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги, крім інших й за кредитним договором № 7522426 від 19 квітня 2023 року та позивач набув права кредитора у договорах, зазначених у Реєстрі боржників (зв. бік а.с. 16, а.с. 17-25). З витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 101-МЛ вбачається, що до реєстру боржників включено заборгованість боржника [PERSON] за кредитним договором № 7522426 від 19 квітня 2023 року в сумі 10384 грн. 20 коп. (а.с. 26). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи викладене, а також, що позивач довів належними та допустимим доказами наявність в нього права вимоги до відповідача в обсязі заявлених вимог, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2422 грн. 40 коп. судового збору, оплата яких підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 1) та 8000 грн. в рахунок витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується договором № 0107 про надання правової (правничої) допомоги від 01 липня 2025 року, актом надання послуг (правової (правничої) допомоги), детальним описом наданих послуг від 12 листопада 2025 року(а.с. 28-31). На підставі викладеного,

Outcome: approved