Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко І. Я., звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Гончарівка Чортківського району Тернопільської області, жителя [ADDRESS] . В обґрунтування вказаної заяви посилається на те, що її син [PERSON] , військовослужбовець Збройних Сил України (військова частина [NUMBER] ) зник безвісти [INFO] року в ході ведення бойових дій з військовими формуваннями російської федерації поблизу населеного пункту Дворічна Куп`янського району Харківської області. Про вказані обставини заявницю було повідомлено [INFO] у сповіщенні сім`ї № 2 від 13.01.2025 року. Здійснити евакуацію тіла солдата [PERSON] немає можливості у зв`язку з високою інтенсивністю ведення бойових дій та постійними обстрілами противника. Вказані обставини підтверджуються актом проведення службового розслідування від 03.02.2025 року. Оскільки відсутні документи, що підтверджують смерть [PERSON] , їй було відмовлено у проведені державної реєстрації смерті сина, у зв`язку з чим вона не може отримати свідоцтво про його смерть та, як наслідок, позбавлена можливості оформити спадщину після смерті останнього. З огляду на наведені обставини просить заяву задовольнити. Від заінтересованої особи - Бучацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Бучацький відділ ДРАЦС) надійшли письмові пояснення, в яких деталізовано структуру і перелік відомостей актового запису про смерть та бланка свідоцтва про смерть. Заінтересована особа - військова частина [NUMBER] надіслала письмові пояснення, в яких заперечує проти встановлення факту загибелі [PERSON] . Звертає увагу, що солдат [PERSON] зник безвісти у селищі Дворічна Куп`янського району, яке знаходиться на території активних бойових дій, тому не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Також зазначає, що у зв`язку з відсутністю встановленого факту виявлення та ідентифікації тіла особи ствердження про її загибель (смерть) є юридично необґрунтованим. На дату подання пояснень відсутнє лікарське свідоцтво про смерть, видане відповідно до чинного законодавства, що унеможливлює правове підтвердження факту смерті. Отже, твердження про загибель є юридично необґрунтованим, а будь-яке рішення, що базується на припущеннях, - таким, що суперечить вимогам законодавства та порушує презумпцію правового статусу особи як живої до моменту її офіційного визнання померлою. На підставі наведеного, просить у задоволенні заяви відмовити в повному обсязі. Від заінтересованої особи Міністерства оборони України надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (п. 9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (ст. 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (ст. 46 ЦК України та ст. ст. 305-309 ЦПК України). Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості. Згідно з правовою позицією Верховного Суду підставою для встановлення факту смерті (зокрема, й на підставі ст. 317 ЦПК України) є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Водночас за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (ст. 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). На підставі наведеного, просить у задоволенні заяви [PERSON] відмовити в повному обсязі. Заінтересована особа - [INFO] надіслав письмові пояснення, згідно з якими в інформаційній системі з питань поводження з військовополоненими наявні відомості про [PERSON] , однак повідомлення від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або зі сторони російської федерації про перебування останнього у полоні, стану його здоров`я та місця утримання не надходили. Представник заявниці [PERSON] - адвокат Андрусенко І. Я. подав також додаткові пояснення у справі щодо заперечень заінтересованої особи - Військової частини [NUMBER] , в яких звертає увагу суду, що у вказаній справі встановлюється факт смерті [PERSON] , а не оголошення його померлим. В акті службового розслідування, призначеного на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) № 49 від 10.01.2025 року, зазначені обставини, за яких зник безвісти [PERSON] , зокрема те, що [INFO] року він отримав поранення, несумісні з життям, внаслідок чого загинув. Ці обставини також підтверджуються поясненнями командира 2 гірсько-штурмової роти військової частини [NUMBER] лейтенанта [PERSON] та заступника командира 2 гірсько-штурмового роти психологічної підтримки персоналу військової частини [NUMBER] старшого лейтенанта [PERSON] . Твердження заінтересованої особи щодо відсутності факту виявлення тіла [PERSON] є безпідставними та спростовуються копіями документів, долученими до заяви. Зокрема, в акті службового розслідування зазначено, що силами особового складу було здійснено розшукові заходи на підконтрольній території в районі населеного пункту Дворічна Куп`янського району Харківської області, в результаті яких було виявлено тіло військовослужбовця, який вважається безвісти зниклим від [INFO] року. На теперішній час місцезнаходження тіла солдата [PERSON] відоме (координати 49.840850, 37.669785), проте здійснити евакуацію немає можливості у зв`язку з високою інтенсивністю ведення бойових дій та постійними обстрілами противника. У зв`язку з цим видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива. Вказані обставини унеможливлюють державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про смерть. Враховуючи наведене, іншого способу підтвердити зазначений у заяві факт немає, тому просить задовольнити вимоги заявниці. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 11.11.2025 року задоволено клопотання представника заінтересованої особи - військової частини [NUMBER] і залучено до участі в справі заінтересованих осіб - [INFO] та [INFO]. Окрім того, вказаною ухвалою витребувано в Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими інформацію, чи перебуває військовослужбовець [PERSON] в полоні та чи включений він в Реєстр оборонців України, які перебувають в полоні держави-агресора, а також в списки на обмін; чи є достеменні відомості про загибель [PERSON] або знаходження його в полоні. Заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Андрусенко І. Я. в судове засідання не з`явилися, проте адвокат Андрусенко І. Я. подав суду письмову заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Представник заінтересованої особи - Бучацького відділу ДРАЦС в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи - військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник заінтересованої особи -Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд встановив такі обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.07.1979 року батьками [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.10.2010 року. Відповідно до витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 349 від 05.12.2024 року солдат [PERSON] з 05.12.2024 року прибув і приступив до виконання службових обов`язків до складу сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, які залучаються та беруть безпосередню участь у веденні воєнних (бойових) на посаду стрільця-санітара гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини [NUMBER] . Згідно з витягом із наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 373 від 29.12.2024 року солдат [PERSON] , стрілець-санітар гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини [NUMBER] , вважається таким, що 29.12.2024 року прибув і приступив до виконання службових обов`язків до складу сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, які залучаються та беруть безпосередню участь у веденні воєнних (бойових) дій, після лікування з медичної роти військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ). 10.01.2025 року ТВО командира військової частини [NUMBER] надіслав начальнику [INFO] повідомлення № 155, в якому просив повідомити [PERSON] , що її син, солдат [PERSON] , [INFO] , стрілець-санітар гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини [NUMBER] , призваний на військову службу по мобілізації 06.06.2022 року [INFO] , [INFO] року зник безвісти в ході ведення бойових дій з військовими формуваннями російської федерації в районі населеного пункту Дворічна Куп`янського району Харківської області. Згідно зі сповіщенням сім`ї № 2 від 13.01.2025 року (лист № 1729/167) начальник [INFO] повідомив [PERSON] про те, що її син, солдат [PERSON] , 1979 р. н., стрілець-санітар гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти військової частини [NUMBER] , призваний на військову службу по мобілізації 06.06.2022 року, [INFO] року зник безвісти в ході ведення бойових дій з військовими формуваннями російської федерації в районі населеного пункту Дворічна Куп`янського району Харківської області. 10.01.2025 року від командира 2 гірсько-штурмової роти військової частини [NUMBER] надійшла доповідь (рапорт вх. № 201 від 10.01.2025 року) командиру військової частини [NUMBER] про те, що [INFO] року в ході стрілецького бою на тимчасовій позиції відділення «[INFO]» [INFO] зник безвісти військовослужбовець військової частини [NUMBER] - солдат [PERSON] , стрілець-санітар 3 гірсько-штурмового відділення 2 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти військової частини [NUMBER] . На підставі вказаного рапорту наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) № 49 від 10.01.2025 року «Про призначення службового розслідування за фактом встановлення обставин відсутності військовослужбовців, які підпадають під ознаки осіб зниклих безвісти» доручено начальнику групи цивільно-військового співробітництва військової частини [NUMBER] у період з 10.01.2025 року по 08.02.2025 року провести службове розслідування та встановити обставини за фактом відсутності особового складу, які підпадають під ознаки осіб, зниклих безвісти за особливий обставин, а саме солдата [PERSON] , стрільця-санітара 3 гірсько-штурмового відділення 2 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти військової частини [NUMBER] . Під час проведення службового розслідування встановлено, зокрема, що відповідно до витягу з журналу бойових дій військової частини [NUMBER] (інвентарний № 41/63 том № 3 від 15.01.2025 року) [INFO] року в ході стрілецького бою на тимчасовій позиції відділення «[INFO]» [INFO] безвісти зник, ймовірно такий, що загинув, солдат [PERSON] . Силами особового складу було здійснено розшукові заходи на підконтрольній території в районі населеного пункту Дворічна Куп`янського району Харківської області, в результаті чого виявлено тіло військовослужбовця, який вважається безвісти зниклим від [INFO] року. На теперішній час місцезнаходження тіла солдата [PERSON] відоме, проте здійснити евакуацію немає можливості у зв`язку з високою інтенсивністю ведення бойових дій та постійними обстрілами противника. Військовослужбовець 2 гірсько-штурмової роти солдат [PERSON] вважається таким, що зник безвісти [INFO] року в ході стрілецького бою на тимчасовій позиції відділення « [INFO] » [INFO]. Випадок настав під час виконання особовим складом військової частини [NUMBER] бойового завдання в складі Збройних Сил України, обов`язків військової служби при відсічі і стримуванню збройної агресії проти України, внаслідок протиправних дій з боку збройних сил російської федерації, пов`язаний із проходженням військової служби та захистом Батьківщини. Вказане підтверджується копіями акта проведення службового розслідування вх. № 673 від 03.02.2025 року і наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) № 164 від 03.02.2025 року «Про результати службового розслідування за фактом встановлення обставин відсутності особового складу, які підпадають під ознаки осіб зниклих безвісти». До акта проведення службового розслідування вх. № 673 від 03.02.2025 року додано, серед іншого, пояснення лейтенанта [PERSON] і старшого лейтенанта [PERSON] від 15.01.2025 року про обставини зникнення безвісти солдата [PERSON] , а також координати останнього відомого місцеперебування солдата [PERSON] . Солдата [PERSON] увільнено від займаних посад і зараховано у розпорядження командира військової частини [NUMBER] , що підтверджується п. 3 витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 15 від 14.01.2025 року. До Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження № 12025221100000085 від 14.01.2025 року за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України за фактом повідомленням командира військової частини [NUMBER] про те, що [INFO] року під час стрілецького бою в районі населеного пункту Дворічна Куп`янського району Харківської області зник безвісти солдат [PERSON] , [INFO] . Згідно з Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, № 20250310-1496-1 від 10.03.2025 року, сформованим Міністерством внутрішніх справ України, [PERSON] , 26.06.1979 року, зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій), особа рядового або начальницького складу (наприклад - поліцейський, детектив, військовослужбовець, прокурор), відомості про кримінальне провадження або судову справу, в рамках яких проводиться розшук - № 12025221100000085 від 14.01.2025 року, дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин - 19.02.2025 року. Відповідно до листа командира військової частини [NUMBER] № 2850 від 19.07.2025 року здійснити евакуацію тіла солдата [PERSON] неможливо у зв`язку з постійними обстрілами з боку противника та високою інтенсивністю бойових дій. 27.06.2025 року [PERSON] звернулась із заявою до Бучацького відділу ДРАЦС щодо державної реєстрації смерті [PERSON] . Інформаційним листом Бучацького відділу ДРАЦС № 154/35.11.1-07.5 від 30.06.2025 року заявниці відмовлено у здійсненні державної реєстрації смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, що є підставою для державної реєстрації смерті згідно з пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні. Згідно з листом Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими № 222/КШ/2348 від 22.01.2026 року в інформаційній системі з питань поводження з військовополоненими наявні відомості про [PERSON] , однак повідомлення від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або зі сторони російської федерації про перебування останнього у полоні, стану його здоров`я та місця утримання не надходили. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, а також пояснення учасників справи, вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. За змістом частини першої статті 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Згідно із частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Водночас пункт 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) ельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Вказані процедури є відмінними між собою, мають певні особливості та різні правові наслідки. Щодо встановлення факту смерті на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України, то вказаною нормою закону передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша статті 318 ЦПК України). Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10.06.2021 року у справі № 591/1461/19. Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Щодо оголошення особи померлою (стаття 46 ЦК України та статті 305-309 ЦПК України), то відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2024 року (справа № 755/11021/22) вказала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість (пункт 81). Згідно із частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України). Відповідно до статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно із частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Аналіз змісту заяви [PERSON] свідчить про те, що заявниця фактично просить суд встановити факт смерті її сина [PERSON] (військовослужбовця) у певний час - [INFO] під час виконання бойового завдання, з метою державної реєстрації його смерті в органах ДРАЦС та можливості оформлення спадщини після смерті останнього. На підтвердження вимог своєї заяви заявниця надала суду копії сповіщення сім`ї № 2 від 13.01.2025 року про зникнення безвісти [INFO] року солдата [PERSON] під час виконання бойового завдання, акту проведення службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця [PERSON] № 673 від 03.02.2025 року (з додатками), наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) № 164 від 03.02.2025 року «Про результати службового розслідування за фактом встановлення обставин відсутності особового складу, які підпадають під ознаки осіб, зниклих безвісти». Вказані докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть [PERSON] , [INFO] , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті останнього за обставин, що підтверджені цими доказами. Ураховуючи викладене, а також зміст положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, суд вважає, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі, у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). На підставі наведеного, підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті її сина - [PERSON] (військовослужбовця) у певний час - [INFO] року під час виконання бойового завдання за пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України відсутні. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 28.02.2024 року у справі № 506/358/22, від 02.04.2025 року у справі № 753/11685/24, від 08.10.2025 року у справі № 357/9150/24. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що з огляду на встановлені у цій справі обставини та наявність у заявниці вірогідного припущення про смерть [PERSON] [INFO] , [PERSON] не позбавлена можливості звернутися до суду із заявою про оголошення судом [PERSON] померлим на підставі частини другої статті 46 ЦК України з дотриманням умов, передбачених цією статтею.

Outcome: dismissed