Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

І. Описова частина 1. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 23.12.2014 між сторонами зареєстрований шлюб. У даному шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що підставою розірвання шлюбу є те, що протягом тривалого часу сторони спільно не проживають, спільним побутом не пов`язані та спільного господарства не ведуть. Між сторонами втрачені почуття любові, взаємоповаги, підтримки та взаємодопомоги, у зв`язку із чим сім`я фактично припинила своє існування. Також позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим. Проти примирення позивач заперечує. За таких підстав позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 23.12.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області, про що складений актовий запис № 190. 2. Стислий виклад заперечень відповідача Відповідач не скористався наданим ст. 174, 178 ЦПК України правом та відзив із запереченнями проти позову до суду не подав. 3. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі 22.01.2026 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання у справі та наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. 4. Процедура та позиції сторін у судовому засіданні 11.03.2026 у судове засідання позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце цього засідання, не з`явилася. У позовній заяві заявила про розгляд справи без її участі, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. 11.03.2026 у судове засідання відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, повторно не з`явився без повідомлення про причини неявки. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Приймаючи до уваги повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд дійшов переконання про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановлення заочного рішення). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІ. Мотивувальна частина 1. Фактичні обставини, встановлені судом, та докази на їх підтвердження Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 23.12.2014 зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області складений актовий запис № 190. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . 2. Норми права, які застосував суд Частина 1 ст. 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 3. Оцінка доказів та мотиви, з яких виходить суд Суд встановив, що 23.12.2014 сторони зареєстрували шлюб. У даному шлюбі народилась дитина. Так, як на підставу позовних вимог про розірвання шлюбу позивач покликалась на те, що подружні відносини з відповідачем фактично припинені, сторони спільно не проживають та спільного господарства не ведуть. Між сторонами втрачені почуття любові, взаємоповаги та підтримки. Проти примирення позивач заперечує. Відповідач докази на спростування указаних обставин суду не надав. ІІІ. Висновки суду щодо заявлених вимог Ураховуючи фактичні взаємини сторін як подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя сторін, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої неповнолітньої дитини. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. IV. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 1331,20 грн, що підтверджується квитанцією ID: 9313-1068-2162-1501 від 21.01.2026. Сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved