Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

28 листопада 2025 року позивачка звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до Фастівської міської ради Київської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. За змістом заявлених позовних вимог стверджується, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на частину житлового будинку [ADDRESS] ; на частину присадибної земельної ділянки загальною площею 0,0980 га, розташованої за цією ж адресою; на 1/6 частину квартири [ADDRESS] ; на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Позивачка являється спадкоємицею першої черги спадкування за законом, як єдина донька спадкодавці. Чоловік спадкодавці (батько позивачки) [PERSON] , помер раніше [INFO] . Маючи намір прийняти спадщину на вищевказане майно, позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Позивачказазначає, що визначений законом строк для прийняття спадщини позивачка пропустила з поважної причини, в зв`язку з великою відстаню між місцем її постійного проживання і місцем знаходженням майна та повномасштабного вторгнення збройних сил рф до України, ведення воєнного стану. Таким чином позивачкою були вичерпані всі можливі заходи досудового врегулювання спору, а інший способів захисту її законних прав та інтересів не можливий. На підставі зазначеного, позивачка просила визначити їй додатковий строк тривалістю в три місяця для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, вирішено проводити судовий розгляд в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. За ініціативою суду були витребувані у приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Вінічук Н.В. завірені копії спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] . На виконання запиту суду, в частині витребування доказів приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Вінічук Н.В. направила фотокопію спадкової справи №16/2025 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2026 року закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду до суті. В судове засідання позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» подали клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, проти позовних вимог не заперечують. З урахуванням приписів частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вважає, що неявка учасників справи, повідомлених належним чином про час і дату проведення судового засідання, не перешкоджає проведенню судового розгляду та вирішенню спору по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зокрема, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 02.03.2023 Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), серія [NUMBER] (а. с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно нерухоме майно, до складу якого, згідно тверджень позивачки, входить: частина житлового будинку [ADDRESS] ; частина присадибної земельної ділянки загальною площею 0,0980 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; 1/6 частина квартири [ADDRESS] ; частина квартири [ADDRESS] . Спадкодавця заповіту не залишила, тому право на спадкування за законом одержала позивач [PERSON] , як дочка спадкодавці. Чоловік спадкодавці (батько позивачки) [PERSON] , помер раніше [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 27.11.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, серія [NUMBER] (а. с. 13). Обставини щодо перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] підтверджуються інформацією, наведеною у свідоцтвах про право на спадщин за законом від 14 вересня 2016 року (а. с. 15-17). Згідно із свідоцтва про шлюб, [PERSON] 16 вересня 2005 року уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а. с. 12). Позивачка,[PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Вінічук Н.В. з заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Вінічук Н.В. від 19 листопада 2025 року за вихідним № 90/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строку, встановленого для прийняття спадщини (а. с. 20). Також судом встановлено, що позивачка, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10). Встановивши зазначені обставини справи, суд виходить з наступного. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви при про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними». У постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Також, згідно правового висновку, викладено у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15) та від 14 вересня 2016 року (справа № 6-1215цс16), правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Отже, з урахуванням наведених правових норм та роз`яснень, суду належить відповісти на питання, чи дійсно було пропущено строк прийняття спадщини позивачем та чи існували у позивача об`єктивні перешкоди для реалізації спадкових прав. З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до нотаріальної контори після спливу строку з дня відкриття спадщини, зазначивши поважністю причини пропуску строку для прийняття спадщини в зв`язку з великою відстанню між місцем її постійного проживання і місцем знаходженням майна та повномасштабного вторгнення збройних сил рф до України, ведення воєнного стану. Вказані обставини, зокрема, велика відстань між місцем постійного проживання позивачки і місцем знаходженням майна, та повномасштабного вторгнення збройних сил рф до України, ведення воєнного стану, свідчать про те, що строк для подання заяви був пропущеним з поважним причин і ці причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. Вирішуючи питання про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд також враховує позицію відповідача, представники якого не заперечують проти задоволення позовних вимог. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved