Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Котелевської селищної ради Полтавської області, в якому просить: Встановити факт, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є останнє її місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , постійно проживала на час відкриття спадщини з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , прийняла спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 07 січня 2026 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 46-48). [PERSON] у підготовчому засіданні зазначила що позовні вимоги підтримує в повному обсязі . Відповідач Котелевська селищна рада Полтавського району Полтавської області у підготовче засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, але надала до суду19.01.2026 року відзив на позов в порядку ст. 178 ЦПК України, в якому просять суд провести судове засідання без участі їхнього представника зазначивши, що позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи , вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву [PERSON] слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Котелевською сільською радою Котелевського району Полтавської області 30.10.1970 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Машівського РУЮ Полтавської області 09.08.2005 року, а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00052924408 від 09.08.2025 року. 4 березня 2014 року у зв`язку з початком окупаційних дій російської федерації на території Автономної Республіки Крим та Донецької області [PERSON] забрала свою матір з Донеччини для спільного проживання з собою в с. Кустолово-Суходівка Полтавського (колишнього - Машівського) району Полтавської області. На той час житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у якому проживали, не був належним чином оформлений, у зв`язку з чим позивачка мала можливості зареєструвати матір за місцем свого проживання. Право власності на зазначений будинок у розмірі 1/3 частки за [PERSON] та 2/3 частки за її дочкою [PERSON] було визнано рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2017 року . З огляду на відсутність правовстановлюючих документів родичка, яка проживає поруч, надала згоду на реєстрацію матері у своєму житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . При цьому фактично мати постійно проживала разом з позивачкою без реєстрації місця проживання. [INFO] мати позивачки [PERSON] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно виконавчим комітетом Кустолово-Суходільської сільської ради Машівського району Полтавської області 09.08.2025 року. Поховання матері було здійснено позивачкою особисто. Згідно довідкою за № 09-05/07/279 від 18.08.2025 року, виданою виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області повідомлено, що згідно даних погосподарської книги № 2 села Кустолово-Суходілка об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки № 01-0788-1, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , фактично була зареєстрована до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . За вищевказаною адресою разом з нею в даному домогосподарстві були зареєстровані: [PERSON] - не родичка, 1961 року народження, [PERSON] - не родич, 1956 року народження, [PERSON] - не родич, 1982 року народження, [PERSON] - не родич, 1991 року народження. Згідно довідкою за № 09-05/07/277 від 12.08.2025 року, виданою виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області повідомлено, що згідно даних погосподарської книги № 2 села Кустолово-Суходілка об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки № 01-0136-1, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , фактично проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею в даному домогосподарстві була зареєстрована та проживала її донька [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. За життя мати мала рідного брата [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та на день смерті проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] .На час відкриття спадщини він проживав за вказаною адресою один, що підтверджується довідкою № 873, виданою виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області 07.08.2025 року. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються нормами Цивільного кодексу України (2003 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовуються норми законодавства, чинного на той час, зокрема Цивільного кодексу УРСР. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , тобто до [INFO] , до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР у редакції від 18.07.1963 року. Згідно зі ст. 530 ЦК УРСР, за відсутності спадкоємців першої черги або у разі неприйняття ними спадщини, право на спадкування у рівних частках мають брати і сестри померлого, а також його дід та баба з боку батька і матері (друга черга спадкування). Оскільки дядько позивачки [PERSON] не мав ані дітей, ані дружини, то мати позивачки була єдиною спадкоємицею після його смерті як спадкоємець другої черги та прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Спадкове майно після смерті [PERSON] складається із земельної ділянки площею 4,62 га, наданої для сільськогосподарського використання та розташованої на території Котелевської селищної ради, яка належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 021066, виданого Котелевською селищною радою 11 січня 2000 року. У серпні 2025 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпака Віталія Івановича з питанням щодо заведення спадкової справи після смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав на майно брата [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Нотаріусом було роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття такої спадщини впродовж шести місяців з моменту смерті спадкодавця або постійно проживати разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявити про відмову від неї протягом строку, встановленого для її прийняття. Згідно з даними Спадкового реєстру інформація щодо заведення спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] відсутня (інформаційна довідка № 82229706 від 15.08.2025 року). Згідно з даними Спадкового реєстру інформація щодо заведення спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] відсутня (інформаційна довідка № 82229721 від 15.08.2025 року). Відповідно довідки, наданої на запит нотаріуса Полтавським обласним державним нотаріальним архівом 11.01.2025 року за № 82/01-15, зазначено, що згідно проведеної перевірки Алфавітних книг обліку спадкових справ Котелевської ДНК за період 2003-2006 роки встановлено, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] , не заводилась. Відповідно до статей 68, 69 Закону України «Про нотаріат» та підпунктів 1.2, 1.12, 1.13 п. 1 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при відкритті спадкової справи нотаріус перевіряє та з`ясовує місце відкриття спадщини. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказаний факт. Місце відкриття спадщини підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади, довідкою про реєстрацію місця проживання спадкодавця, іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (рішення суду, документи, до яких вносились відомості про місце проживання тощо). Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини с останнє місце проживання спадкодавця. Нотаріусом повідомлено про неможливість встановлення місця відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , а також факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Підставою для такого висновку зазначено те, що, з пояснень [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та я [PERSON] , [INFO] , на день смерті спадкодавця фактично постійно проживали разом за адресою: [ADDRESS] , водночас наявні офіційні документи містять різні відомості щодо місця проживання спадкодавця. Так, відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 11.08.2025 року № 09-05/07/271, згідно з даними погосподарської книги № 2 села Кустолово-Суходілка за 20112015 роки (об`єкт погосподарського обліку № 01-0136-1), [PERSON] фактично проживала до дня своєї смерті за адресою: [ADDRESS] , де разом із нею була зареєстрована та проживала її донька [PERSON] . Разом з тим, у повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00053060342 від 15.08.2025 року, отриманому шляхом безпосереднього доступу до Реєстру, у відомостях про померлу особу зазначено інше місце проживання, а саме: [ADDRESS] . Також, відповідно до поданих документів неможливо встановити: - родинний зв`язок між померлою (сестрою) - [PERSON] , та померлим (братом) [PERSON] , - факт прийняття [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщини [PERSON] , який помер [INFO] . Враховуючи вищевикладене, позивачу було рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту місця відкриття спадщини, факту прийняття спадщини та про встановлення факту, що має юридичне значення, про що свідчить лист за вих. №242/01-16, наданий приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпаком В.І. 15.08.2025 року. Правові підстави звернення до суду в порядку позовного провадження. Заявлені позивачем вимоги про встановлення фактів місця відкриття спадщини, місця постійного проживання, родинних відносин та прийняття спадщини шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном є необхідними з метою оформлення спадкових прав на земельну ділянку площею 4,62 га, надану для сільськогосподарського використання та розташовану на території Котелевської селищної ради. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 021066, виданого Котелевською селищною радою 11 січня 2000 року. Спадкоємцем після його смерті була [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Вона прийняла спадщину після смерті брата шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, однак свої спадкові права належним чином не оформила. Земельна ділянка, що входить до складу спадкового майна, розташована на території Котелевської селищної ради. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна зобов`язаний звернутися до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. Таким чином, у даній справі наявний спір щодо можливості закликання позивачки [PERSON] до кола спадкоємців після смерті [PERSON] , яка, у свою чергу, прийняла спадщину після смерті свого рідного брата - [PERSON] . Зазначений спір підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки потребує встановлення юридичних фактів, від яких безпосередньо залежить можливість реалізації мною права на спадкування земельної ділянки або ж переходу її у власність територіальної громади як відумерлої спадщини. Щодо позовних вимог про встановлення факту місця відкриття спадщини та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до п. 1.14 глави 10 «Видача свідоцтва про право на спадщину» розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини, у такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого цим Кодексом він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкодавець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Факт постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини, [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , спільно зі мною, [PERSON] , підтверджується такими доказами: довідкою, виданою виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 11.08.2025 року № 09-05/07/271, в якій зазначено, що згідно з даними погосподарської книги № 2 села Кустолово-Суходілка (об`єкт погосподарського обліку за 20112015 роки № 01-0136-1) [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , фактично проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . У цьому ж господарстві була зареєстрована та проживала донька [PERSON] ; актом обстеження домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , складеним 11 серпня 2025 року депутатом сільської ради Івасюк Світланою Петрівною за участю сусідів [PERSON] та [PERSON] , згідно з яким у зазначеному домоволодінні разом із [PERSON] проживала її мати [PERSON] у період з 04.03.2014 року по 22.03.2014 року; показами свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які надані під час судового розгляду справи, і в свою чергу кожен окремо підтвердили оставини, які зазначені у заяві . Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту місця відкриття спадщини та факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є необхідним для отримання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті спадкодавця. Щодо позовної вимоги про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до підпункту 4.4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, доказами родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів державної реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин, а також документи, видані органами іноземних держав, які посвідчують такі факти. Відповідно до ст. 530 ЦК УРСР, за відсутності спадкоємців першої черги або у разі неприйняття ними спадщини, а також коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, спадкоємцями другої черги у рівних частках є брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері. Оскільки у позивачки не збереглися свідоцтва про народження ані матері [PERSON] , [INFO] , ані її брата [PERSON] , [INFO] , було вжито заходів з метою отримання відповідної інформації з Державного архіву Полтавської області. Так, згідно з листом № 04-16/702 від 20.08.2025 року, отриманим електронною поштою, Державним архівом Полтавської області повідомлено, що книги реєстрації актових записів громадянського стану про народження жителів с-ща Котельва (станом на 01.09.1946 року Котелевського району Полтавської області) за 1930 та 1939 роки на зберігання до архіву не надходили. У зв`язку з цим відсутня можливість надати архівні довідки та копії актових записів про народження гр. [PERSON] та гр. [PERSON] . Значна кількість відповідних документів була втрачена в період тимчасової окупації Полтавщини під час Другої світової війни (19411943 роки). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як рідними братом та сестрою підтверджено показами свідків, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає справи про встановлення родинних відносин у разі, якщо такий факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, коли його підтвердження необхідне заявникові для отримання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як рідними братом та сестрою має істотне юридичне значення для можливості закликання [PERSON] до спадкування як спадкоємця другої черги після смерті [PERSON] та набуття спадкових прав на належне йому майно. Щодо позовної вимоги про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , тобто до 01 січня 2004 року, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР у редакції від 18.07.1963 року. Відповідно до статей 548, 549 ЦК УРСР, для набуття спадщини спадкоємець повинен її прийняти. Прийняття спадщини під умовою або з застереженнями не допускається. Прийнята спадщина визнається такою, що належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття. Зазначені дії мають бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року № 18/5, доказами вступу в управління або володіння спадковим майном можуть бути, зокрема: довідки органів місцевого самоврядування про проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем; довідки про сплату податків або обов`язкових платежів після відкриття спадщини; записи у паспорті або будинковій книзі; рішення суду про встановлення факту прийняття спадщини; інші документи, що підтверджують фактичне управління чи володіння спадковим майном. Аналогічні положення містяться у Методичних рекомендаціях щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із видачею свідоцтв про право на спадщину, схвалених рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України від 29.01.2009 року, згідно з якими фактичне прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємця щодо управління, користування, розпорядження спадковим майном, його утримання, обробітку земельної ділянки, сплати податків та інших обов`язкових платежів. Так, у пункті 3.3 зазначених Методичних рекомендацій вказано, що Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав можливість фактичного прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР, спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під таким фактичним вступом слід розуміти різні дії спадкоємця щодо управління, розпорядження і користування спадковим майном, підтримання його у належному стані, сплату податків та інших обов`язкових платежів тощо. При цьому Методичні рекомендації прямо передбачають, що фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, незалежно від її складу та місця знаходження. У пункті 3.4 Методичних рекомендацій зазначено, що прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємця, які за своїм характером свідчать про те, що у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Доказами такого вступу можуть бути, зокрема: довідки органів місцевого самоврядування про проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем; документи, що підтверджують сплату спадкоємцем після відкриття спадщини податків, страхових чи інших обов`язкових платежів; записи у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі щодо реєстрації у спадковому будинку; наявність у спадкоємця документів на майно спадкодавця, зокрема державного акта на право приватної власності на землю, технічного паспорта, реєстраційних документів на транспортні засоби та інших документів, користування якими можливе лише після належного оформлення прав; інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем або фактичне управління спадковим майном. Водночас у Методичних рекомендаціях наголошено, що зазначені положення цивільного законодавства щодо встановлення факту прийняття спадщини застосовуються виключно до спадщини, яка відкрилася до набрання чинності Цивільним кодексом України, що повністю узгоджується з обставинами цієї справи. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних юридичних фактів, зокрема факту прийняття спадщини, особа має право звернутися до суду із заявою про встановлення таких фактів. Заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року, підлягають розгляду судом. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини розглядається судом у разі, якщо нотаріальний орган не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що підтверджують вступ спадкоємця в управління або володіння спадковим майном. Факт того, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого брата [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, підтверджується наступними доказами: наявністю у [PERSON] оригіналу державного акта на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 021066, виданого Котелевською селищною радою 11.01.2000 року, який посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 4,62 га, надану для сільськогосподарського використання та розташовану на території Котелевської селищної ради; здійсненням моєю матір`ю догляду за житловим будинком, поточного ремонту та обробітку земельної ділянки площею 0,26 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та обліковуються за її покійним братом відповідно до рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 31.03.1997 року № 86 та даних погосподарського обліку (що підтверджується довідкою № 2543-н від 14.10.2025 року та випискою з погосподарського обліку №1193 від 14.10.2025 року); показами свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті її брата [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном має істотне юридичне значення для можливості закликання її до спадкування як спадкоємця другої черги та оформлення спадкових прав на належне спадкове майно. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до Котелевської селищної ради Полтавської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved