Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

24 лютого 2026 року представник відповідача звернувся до суду із заявою про компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, у якій просив суд стягнути понесені витрати на правничу допомогу в сумі 16750,00 грн. В обґрунтування заяви представник відповідача зазначив, що 17.06.2026 рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 17 лютого 2026 року по цивільній справі № 527/823/25, частково задоволено позов [PERSON] до ТОВ «Агрофірми «Хлібодар» про стягнення заборгованості з орендної плати та розірвання договору оренди. З метою правильного застосування та захисту своїх прав, підготовки відзиву на позовну заяву, клопотань, зібрання доказів, участі в судових засіданнях, тощо, ним як адвокатом та ТОВ «АФ «Хлібодар» 19.03.2025 укладений договір про надання правничої допомоги, тому відповідач поніс значні витрати. 04 березня 2026 року представник позивача подала до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. В обґрунтування клопотання представник позивача зазначила, що вважає розмір правничої допомоги у сумі 16750 грн завищеним та необґрунтованим з наступних підстав. Так, згідно попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат, представником відповідача зазначена сума витрат на правничу допомогу у розмірі 15000 грн, яка складається з витрат: на професійну правничу допомогу під час складання відзиву на позовну заяву, клопотань, тощо, підготовка копій документів, направлення їх сторонам 10 000 грн; участі в судових засіданнях 5000 грн. Із зазначеного можна зробити висновок, що між відповідачем та його представником була узгоджена сума у розмірі 5000 грн як оплата за участь представника в усіх судових засіданнях по справі. При цьому, представником окремо не подавалось будь-яких додаткових попередніх розрахунків вартості надання правничої допомоги у вигляді участі в судових засіданнях, в якому було б зазначено окрема вартість участі адвоката в одному судовому засіданні чи вартість години витраченого часу адвоката в судовому засідання у розмірі 1500 грн, як про це зазначено в акті наданих послуг правової допомоги від 20.02.2026 року. Не підтверджується участь адвоката в судових засіданнях. Акт наданих послуг правової допомоги від 20.02.2026 року підписаний сторонами на іншому пустому аркуші паперу, а тому незрозуміло чи дійсно сторонами погоджено саме той обсяг виконаної роботи адвоката та в тому розмірі суми гонорару, що в ньому зазначена. Також, зважаючи на те, що ТОВ «Агрофірми «Хлібодар» у своїй господарській діяльності використовує і підпис директора і печатку товариства (зворотній аркуш акту наданих послуг правової допомоги від 20.02.2026 року, довідки товариства надані до матеріалів відзиву містять підпис директора та печатку товариства), вважаємо, що договір про надання професійної правничої допомоги від 19.03.2025 року, підписаний директором товариства та адвокатом, є не укладеним, оскільки не містить печатки ТОВ «Агрофірми «Хлібодар». До заяви про відшкодування судових витрат, поданої представником відповідача 23.02.2026 року, не надано жодного платіжного документу, який би підтверджував факт оплати відповідачем наданої правничої допомоги. При цьому, подані із заявою документи не містять відомостей про те, що сторони договору про надання правничої допомоги домовилися про оплату таких витрат у майбутньому. За таких обставин, вважаємо що відповідачем не доведено факту оплати правничої допомоги. Окрім того, сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16750 грн. є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг. Посилаючись на викладене, представник позивача просила суд, в задоволенні заяви представника відповідача про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи відмовити в повному обсязі. У випадку, якщо суд не вбачатиме підстав для відмови у задоволенні заяви представника відповідача зменшити розмір стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ «Агрофірми «Хлібодар» витрат на правову допомогу в десять разів від заявленої до стягнення суми стороною відповідача. В судове засідання позивач та його представник, третя особа не з`явилися, належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив суд, проводити розгляд справи у його відсутність. Враховуючи положення ч. 3 ст. 270 ЦПК України, неприбуття сторін не перешкоджає розгляду справи. Вивчивши матеріали заяви, додані до неї документи, матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 17 лютого 2026 року по цивільній справі № 527/823/25 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірми «Хлібодар», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості по орендній платі, пені, інфляційних втрат та моральної шкоди, позов [PERSON] задоволено частково. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з Договору про надання професійної правничої допомоги від 19 березня 2025 року, адвокат Левицький В.І. надавав професійну правничу допомогу ТОВ «Агрофірми «Хлібодар» (а.с.4-5). Відповідно до Акту наданих послуг правової допомоги від 20 лютого 2026 року, адвокат Левицький В.І. надав професійну правничу допомогу ТОВ «Агрофірми «Хлібодар» на суму 16750,00 грн (а.с.3). Представник позивача просить суд, відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, зокрема з огляду на те, що Договір про надання професійної правничої допомоги від 19 березня 2025 року не містить печатку зі сторони відповідача. Надаючи оцінку вказаним твердженням, суд зазначає, що дійсно копія Договору про надання професійної правничої допомоги не містить печатки відповідача. Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Судом встановлено, що до відзиву до позовної заяви представником відповідача адвокатом Левицьким В.І. на підтвердження його повноважень було надано ордер на надання правничої допомоги. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що факт відсутності печатки на Договорі про надання професійної правничої допомоги, не спростовує ту обставину, що адвокат Левицький В.І. представляв інтереси відповідача ТОВ «Агрофірми «Хлібодар». Надаючи оцінку твердженням представника позивача, що відповідачем не надано жодного платіжного документу, який би підтверджував факт оплати відповідачем наданої правничої допомоги, суд зазначає таке. У постанові Верховного Суду у справі № 648/1102/19, суд дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником позивача заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) зроблено висновки про те, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Загальну вартість послуг (гонорар) адвокат оцінює в 16750,00 грн. Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану відповідачу під час розгляду справи у суді першої інстанції, суд враховує, що участь у судових засіданнях адвокат оцінює у розмірі 6000,00 грн, проте, як встановлено судом із журналів судових засідань, адвокат брав участь у чотирьох судових засіданнях, які по часу тривали від 15 хвили до 45 хвилин, окрім того у 1000,00 грн адвокат оцінює прибуття до суду на 2 засідання, на які не з`явився позивач. Разом з тим, суд дійшов висновку, що сума гонорару за участь в судових засіданнях, а також за прибуття до суду з урахуванням часу перебування адвоката в приміщенні суду є занадто завищеною. Окрім того, адвокат оцінює надані послуги з зустрічі та консультації з клієнтом, виготовлення відзиву та клопотань з процесуальних питань в розмірі 9750,00 грн. Суд враховує, що при підготовці відзиву на позовну заяву відсутня необхідність у вивченні та опрацюванні великої за обсягом законодавчої бази, що регулює спірні відносини, оскільки існує усталена судова практика, тому суд дійшов висновку, що вказані витрати є також занадто завищеними. За таких обставин, суд вважає, що заявлений представником відповідача розмір витрат на правничу допомогу є занадто завищеним, виходячи з критерію розумності та враховуючі конкретні обставини справи, тому суд дійшов висновку, що загальна вартість виконаних представником відповідача робіт (наданих послуг), які є реальними та необхідними становить 4000,00 грн.

Outcome: partial