Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Представник позивача звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області із вказаним вище позовом, який мотивований тим, зокрема, що 28.07.2025 на автородозі Т2308 біля села Серебрія Могилів-Подільського району Вінницької області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Subaru Tribeca» ДНЗ [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та транспортним засобом «BMW 530D» ДНЗ [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції у результаті чого здійснив зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент дорожньо-транспортної пригоди позивачі направлялись на відпочинок у «Буковель» та в транспортному засобі «Subaru Tribeca» (семимісний транспортний засіб) перебували водій [PERSON] , [PERSON] (дружина [PERSON] ), [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (сини [PERSON] ), [PERSON] та її донька [PERSON] , які отримали травми та ушкодження. 28.07.2025 відносно водія «BMW 530D» ДНЗ [NUMBER] , [PERSON] було складено адміністративний протокол і в подальшому 18.08.2025 постановою Могилів-Подільского міськрайонного суду Вінницької області у справі №138/2142/25 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В судовому засіданні [PERSON] вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю. Після вказаної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті водій та пасажири «Subaru Tribeca» отримали ушкодження здоров`я та звернулись за медичною допомогою. В зв`язку з вищевикладеним, [PERSON] вимушений був купувати ліки, займатись поїздками до лікарів на обстеження та реабілітацію для себе, дружини та дітей. З таких обставин позивачі отримали внаслідок ДТП з вини відповідача моральну та матеріальну шкоду. Автомобіль сторони [PERSON] отримав значних пошкоджень, а тому він не має змоги використовувати його за призначенням, оскільки має велику сім`ю то всі поїздки здійснюються на таксі і це створює серйозний фінансовий тягар. Також, прошу суд врахувати такий важливий факт, як зменшення ринкової вартості та ринкового попиту на автомобіль, оскільки зазвичай потенційний покупець не зацікавлений у купівлі автомобіля після ДТП за повною ринковою вартістю аналогічного неушкодженого авто. Крім того, він, його дружина та син отримали ушкодження здоров`я, що також нанесло їм моральної шкоди, яка виявилась у моральних стражданнях і переживаннях за здоров`я та благополуччя не лише себе, а і членів сім`ї. Зважаючи на викладене, позивач 1 оцінює моральну шкоду заподіяну внаслідок ДТП в грошовому виразі - 70000 грн. [PERSON] зазнала серйозного стресу та психологічного навантаження у зв`язку із дтп, так як постраждав її син з яким, вона сама та її чоловік, що призвело до того що багато часу було проведено в лікарнях на реабілітації, тощо. Особливої моральної шкоди завдали дитячі нічні кошмари, стан занепокоєння, перебування в стурбованому стані, необхідність заспокоювати сина і все це відповідно вливає на Позивача 2, що негативно відображається на житті, побуті та роботі [PERSON] і створює несприятливу психологічну обстановку у сім`ї. Дитина [PERSON] в свою чергу зазнала суттєві зміни в індивідуально-психологічних проявах, які полягають у пригніченості, пасивності, емоційній нестабільності, загостреній чутливості, роздратованості, відчуженості, високій тривожності, невпевненості у собі та своїх силах, у втраті інтересу до оточуючого, у високій фіксації на психотравмуючій ситуації та зниженні стресостійкості, що підтверджено відповідними доказами. На підставі викладеного, [PERSON] оцінює моральну шкоду заподіяну їй та сину внаслідок ДТП в грошовому виразі 100 000 грн. [PERSON] постраждала в даному дтп разом із своєю дитиною, внаслідок цього для неї настали суттєві негативні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, що полягають у домінуванні негативних (астенічних) емоцій, страхів. Суттєві зміни в індивідуально-психологічних проявах полягають у пригніченості, пасивності, емоційній нестабільності, загостреній чутливості, роздратованості, відчуженості, високій тривожності, невпевненості у собі та своїх силах, у втраті інтересу до оточуючого, у високій фіксації на психотравмуючій ситуації та зниженні стресостійкості, що підтверджено відповідними доказами. Дитина отримала травми, з якими [PERSON] змушена була їздити по лікарям, проходити лікування та реабілітацію після отриманих травм. [PERSON] оцінює моральну шкоду заподіяну внаслідок ДТП в грошовому виразі 100 000 грн. Вказані вище обставини, у свої сукупності стали підставою для звернення до суду із даним позовом, а тому позивачі просять суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитки, нанесені останньому в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 5 447 грн. 23 коп.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитки, нанесені останньому в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 4 391 грн. 06 коп; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , моральну шкоду, нанесену останньому в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 70 000 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , моральну шкоду, нанесену останній та її дітям в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 100 000 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , моральну шкоду, нанесену останній та її дітям в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 100 000 грн. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.12.2025 залишено позовну заяву без руху та надано позивачу строк 10 днів для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.01.2026 відкрито загальне позовне провадження у справі та розпочато підготовче судове провадження. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.02.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача подала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі. Позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.08.2025 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 гривень (а.с.13) Вказаною вище постановою також встановлено, що 28.07.2025 о 09 год. 30 хв. на автодорозі Т2308 біля с. Серебрія Могилів-Подільського району Вінницької області водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «BMW 530D», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Subaru Tribeca», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався на зустріч. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди власникам. При цьому, водій [PERSON] свою вину визнав. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 16.09.2025 між [PERSON] та страховиком [PERSON] було узгоджену суму страхового відкшодування у розмірі 112390,52 грн. (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12-зворотній бік). Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Із наведених норм закону слідує, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Суд встановив, що позивачам завдана шкода джерелом підвищеної небезпеки: автомобілем марки «BMW 530D» д.н.з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Як стверджують позивачі, внаслідок зазначеної вище ДТП їм було завдано матеріальної та моральної шкоди, а також після вказаної події, водій та пасажири «Subaru Tribeca» отримали ушкодження здоров`я та звернулись за медичною допомогою. Так, відповідно до виписки епікризу КНП «Ямпільська територіальна лікарня» [PERSON] перебував на лікуванні у період з 01.08.2025 по 18.08.2025. Згідно анамнезу захворювання батьки пов`язували скарги на здоров`я у зв`язку з травмуючим елементом емоційного стану в результаті аварії. Призначено лікування: процедура ЛФК, заняття з психологом, заняття з ерготерапевтом (а.с.15-16). Згідно протоколу індивідуального діагностичного обстеження [PERSON] з 01.08.2025 по 18.08.2025 у КНП «Ямпільська територіальна лікарня», у зв`язку з діагностикою емоційного стану через переживання дитиною наслідків аварії, практичний психолог дійшла висновку, зокрема, що дитина проявляє підвищений рівень тривожності, який пов`язаний із пережитим стресом. Спостерігається емоційна нестабільність. Уникає розмов про аварію. Рекомендовано продовжувати психологічний супровід дитини (а.с.17). Також в матеріалах справи наявна довідка КНП «Ямпільська територіальна лікарня» від 06.08.2025 та від 20.08.2025 відносно [PERSON] в яких зазначено про медичну подію, встановлені діагнози, діагностичні звіти, результати спостереження та проведенні процедури (а.с.18-23). Згідно консультаційного висновку спеціаліста КНП «Ямпільська територіальна лікарня» від 30.07.2025 [PERSON] , [INFO] , внаслідок проведених досліджень, було встановлено діагноз хронічний посттравматичний головний біль, компресія нервових корінців та сплетінь при інших дорсопатіях. Рекомендовано комірець Шанса, ібупрофен 400 мг., диклак гель (диклофенак), омепразол (а.с.24). Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста КНП «Ямпільська територіальна лікарня» від 30.07.2025 [PERSON] , [INFO] , внаслідок проведених досліджень, було встановлено діагноз хронічний посттравматичний головний біль, компресія нервових корінців та сплетінь при інших дорсопатіях. Рекомендовано комірець Шанса, корсет на грудний відділ хребта, ібупрофен 400 мг., диклак гель, омепразол (а.с.25). Згідно консультаційного висновку спеціаліста КНП «Ямпільська територіальна лікарня» від 30.07.2025 [PERSON] , [INFO] , внаслідок проведених досліджень, було встановлено діагноз хронічний посттравматичний головний біль, компресія нервових корінців та сплетінь при інших дорсопатіях. Рекомендовано комірець Шанса, корсет на грудний відділ хребта, ібупрофен 400 мг., диклофенак, омепразол (а.с.26). Таким чином, з аналізу вказаних вище документів слідує, що потерпілим було призначено лікарські засоби, а саме: комірець Шанса, корсет на грудний відділ хребта, ібупрофен 400 мг, диклак гель (диклофенак), омепразол. Відомості про призначення будь-яких інших лікарських препаратів у матеріалах справи відсутні. Як стверджує позивач [PERSON] , він був вимушений купувати ліки, займатись поїздками до лікарів на обстеження та реабілітацію для себе, дружини та дітей. Доказами витрат є чеки з аптек щодо купівлі ліків, а саме: 05.08.2025 124,30 грн.; 10.08.2025 685,40 грн.; 15.08.2025 315,34 грн.; 11.08.2025 545,75 грн.; 19.08.2025 315,48 грн.; 30.07.2025 319,14 грн.; 18.08.2025 244,50 грн.; 08.08.2025 428,00 грн.; 25.08.2025 1239,80 грн.; 13.08.2025 456,02 грн.; 20.08.2025 345,50 грн.; 07.08.2025 428,00 грн. Загальна сума витрачених коштів становить: 5 447 (п`ять тисяч чотириста сорок сім) грн 23 коп. Також, як стверджує позивач [PERSON] після дорожньо-транспортної пригоди разом з дитиною відвідувала лікарів, купувала ліки, витрачала багато часу на реабілітацію морально-психологіного стану дитини. Доказами витрат є чеки з аптек щодо купівлі ліків, а саме: 26.08.2025 355,80 грн.; 31.07.2025 412,24 грн.; 21.08.2025 116,71 грн.; 31.07.2025 667,90 грн.; 30.07.2025 116,08 грн.; 31.07.2025 97,52 грн.; 19.08.2025 246,15 грн.; 25.08.2025 164,10 грн.; 18.08.2025 280,75 грн.; 21.08.2025 312,93 грн.; 01.08.2025 354,68 грн.; 30.07.2025 533,90 грн.; 01.08.2025 732,30 грн.. Загальна сума витрачених коштів становить: 4 391 (чотири тисячі триста дев`яносно одна) грн 06 коп. Разом з тим, у наданих до суду квитанціях наявні докази купівлі лише два комірця Шанса (квитанція №2812 від 07.08.2025 на суму 428,00 грн. (а.с.29); квитанція №2863 від 08.08.2025 на суму 428,00 грн. (а.с.29), а також омепразола (квитанція №2352 від 31.07.2025 на суму 216,20 грн. (а.с.31). Всі інші ліки та лікарські засоби, які зазначені у наданих до суду квитанціях (а.с.27-32) не містять відомостей про купівлю ліків, які були призначені у вказаних вище консультативних висновках. Так само відсутні докази призначення лікування тими препаратами, які купували позивачі та які зазначені у вказаних вище квитанціях, а тому такі не можуть бути враховані судом при визначенні розміру понесених витрат. Таким чином, в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази на підтвердження понесених позивачем матеріальних витрат на лікування лише у розмірі 1072,20 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів. Щодо стягнення моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною другою цієї статті передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (частина 1 статті 1168 ЦК України). Позивачам завдана моральна шкода ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до статті 23 ЦК України кожна особа, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22) зроблено висновок, що гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. У справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04, п. 64, від 15 жовтня 2009 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним», як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17 зроблено висновок, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. Отже адекватне відшкодування шкоди, зокрема, й моральної, за порушення прав людини є одним з ефективних засобів юридичного захисту. З матеріалів справи слідує, що позивачі перенесли фізичний біль та психічні страждання, яких вони зазнали у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, а також їм завдано душевних страждань, яких вони зазнала від зазначеної події. При цьому, враховуються і такі обставини, що разом з повнолітніми позивачами були також їхні неповнолітні діти. Також судом враховується та обставина, що відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Таким чином, з урахуванням наведених норм закону і встановлених обставин справи, спричинена позивачам моральна шкода підлягає відшкодуванню особою винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, тобто [PERSON] , до якого позивачі заявили такі вимоги. При визначенні розміру моральної шкоди судом враховується характер вчиненого відповідачем [PERSON] правопорушення та його особу, а також враховано заявлені позивачами вимоги та обґрунтування ними моральної шкоди і її розміру, інші обставини, які мають істотне значення, та виходячи із засад розумності, справедливості, законності, розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд визначає до стягнення з відповідача моральної шкоди на користь позивача [PERSON] у розмірі 2000,00 грн., позивача [PERSON] у розмірі 3000,00 грн., позивача [PERSON] у розмірі 3000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 вказаної статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що ціна позову визначена позивачем у розмір 279838,29 грн, то за подачу даного майнового позову до суду підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2798,38 грн. Таким чином, оскільки розмір задоволених позовних вимог становить 3,24% з відповідача на користь Державної судової адміністрації України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 90,67 грн. (2798,38/3,24%). Решту судового збору у розмірі 2707,71 грн. слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у виді витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Так, 18.11.2025 між адвокатом Мишковською Т.М., [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір №270/25 про надання правової допомоги. У розділі 4 вказаного вище договору передбачено, що за надання послуги з правової допомоги клієнт сплатив адвокатові плату у формі гонорару у розмірі 6000,00 грн. під час підписання даного договору. Розрахунки проводяться в готівковій формі. Оплата гонорару адвоката не залежать від результату вирішення справи судом. Відповідно до додатку №1 до вказаного вище договору щодо умов та порядку розрахунків, сторони домовились, що розмір плати (гонорару) за надання правової допомоги становить 6000,00 грн. Згідно квитанції від 18.11.2025 [PERSON] було сплачено адвокату гонорар у сумі 6000,00 грн. 18.11.2025 між адвокатом Мишковською Т.М., [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір №269/25 про надання правової допомоги. У розділі 4 вказаного вище договору передбачено, що за надання послуги з правової допомоги клієнт сплатив адвокатові плату у формі гонорару у розмірі 6000,00 грн. під час підписання даного договору. Розрахунки проводяться в готівковій формі. Оплата гонорару адвоката не залежать від результату вирішення справи судом. Відповідно до додатку №1 до вказаного вище договору щодо умов та порядку розрахунків, сторони домовились, що розмір плати (гонорару) за надання правової допомоги становить 6000,00 грн. Згідно квитанції від 18.11.2025 [PERSON] було сплачено адвокату гонорар у сумі 6000,00 грн. 18.11.2025 між адвокатом Мишковською Т.М., [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір №268/25 про надання правової допомоги. У розділі 4 вказаного вище договору передбачено, що за надання послуги з правової допомоги клієнт сплатив адвокатові плату у формі гонорару у розмірі 6000,00 грн. під час підписання даного договору. Розрахунки проводяться в готівковій формі. Оплата гонорару адвоката не залежать від результату вирішення справи судом. Відповідно до додатку №1 до вказаного вище договору щодо умов та порядку розрахунків, сторони домовились, що розмір плати (гонорару) за надання правової допомоги становить 6000,00 грн. Згідно квитанції від 18.11.2025 [PERSON] було сплачено адвокату гонорар у сумі 6000,00 грн. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у своїй постанові від 28.09.2023 у справі 686/31892/19 (провадження 61-4683св23). Також, суд при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу при частковому задоволенні позову звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України такі витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням предмета спору, ціни позову, складністю справи, обсягу виконаної роботи, необхідності та розумності відповідних витрат, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у розмірі 3,24%, то суд визначає вартість наданих юридичних послуг кожному із позивачів у розмірі 194 гривень 40 копійок (6000 грн./3,24%).

Outcome: partial