Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на те, що 14.02.2023 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №614544, відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу грошові кошти у розмірі 4000 грн., а Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість. 01.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №01022024, за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до [PERSON] за кредитним договором №614544 від 14.02.2023. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 32599,98 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3999,99 грн.; заборгованість за відсотками 28599,99 грн. На підставі вищевикладеного позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість на загальну суму 32599,98 грн. та судові витрати по справі. 01.12.2025 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судова засідання призначено на 05.01.2026, роз`яснено сторонам порядок та строки подання заяв по суті справи (а.с. 56). У подальшому, розгляд справи неодноразово відкладався, з поважних причин. Сторони у судове засідання 05.03.2026 повторно не з`явилися, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Ураховуючи, що усі учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступних висновків. Судом установлено, що 14.02.2023 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір №614544 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort». За умовами Договору Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені Договором (п. 1.2. Договору). Сума кредиту складає 4000 гривень, строк кредиту 420 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів (п.п. 1.3., 1.4. Договору). Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується у межах строку вказаного у п. 1.4. Договору. Знижена процентна ставка 0,01% в день та застосовується, якщо Споживач до 16.03.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних умовах, що передбачені цим Договором (п.п. 1.5., 1.5.1., 1.5.2. Договору). Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (п. 3.1. Договору) (а.с. 7-18). Вказана інформація підтверджується також паспортом споживчого кредиту (а.с. 18 на звороті-20). Укладаючи договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» вчинило дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписала Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ( а.с. 20 на звороті). ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало останній кредит в сумі 4000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на її платіжну картку, що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 20.10.2025 №20251020-80 (а.с. 21 на звороті) та інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ( а.с. 81). Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №614544 від 14.02.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 01.02.2024 відповідач має заборгованість у розмірі 32599,98 грн., з яких: тіло кредиту 3999,99 грн., проценти за користування 28599,99 грн. (а.с. 22-28). 01.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №01022024, за умовами якого Фактор набуває Права Вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав Вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором, а Клієнт відступає (передає) Факторові права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами. Внаслідок передачі Права Вимоги за цим Договором, Фактор заміняє Клієнта у Кредитних договорах, що входять до Портфеля Заборгованості, та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржника належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами (а.с. 28 на звороті-33). Згідно акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 01.02.2024 до договору факторингу від 01.02.2024 №01022024, Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників Клієнта від 01.02.2024, кількість боржників 11562 (а.с. 34). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №01022024 від 01.02.2024, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32599,98 грн., з яких: 3999,99 грн. залишок по тілу кредиту; 28599,99 грн. залишок по відсотках (а.с. 33 на звороті). ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 14.11.2025 направлено відповідачу претензію щодо виконання договірних зобов`язань, а саме вимогу погасити заборгованість у сумі 32599,98 грн. (а.с. 35). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч. 12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Пунктом 6 статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Ураховуючи положення вказаних статей, ТОВ «ФК « Кредит-Капітал» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених вимог, суд приймає до уваги розрахунок заборгованості наданий позивачем, оскільки він повністю узгоджується з умовами укладеного кредитного договору, не суперечить чинному законодавству. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, доказів у спростування доводів позивача не надав. Таким чином, суд приходить до переконання, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 32599,98 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3999,99 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків 28599,99 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було сплачено 2422,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 1). Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають задоволенню, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 8000 грн. суд виходить з наступного. Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до матеріалів справи, між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» 01.07.2025 був укладений Договір про надання правової (правничої) допомоги №0107. До позову додано: ордер про надання правничої допомоги; копію договору про надання правової (правничої) допомоги №0107; копію акта наданих послуг (правової (правничої) допомоги) №58 від 10.11.2025; копію детального опису наданих послуг до Акту №58 від 10.11.2025 за Договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 (а.с. 37 на звороті 39). Вищенаведені документи суд оцінює, як належні та достатні у розумінні положень ст. ст. 77-80 ЦПК України, оскільки вони підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» витрат на професійну правничу допомогу. Відповідачем заяв про не співмірність судових витрат подано не було. Відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, виходячи з конкретних обставин справи, ураховуючи, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача розмір понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Outcome: approved