Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Позивач ТОВ «ЕЙС» 29.01.2026 звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 501199094 від 07.01.2022 у розмірі 17866,77 грн., судові витрати в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 07.01.2022 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 501199094 на суму 3100,00 грн. у формі електронного документу з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора MNV37NQ9. Перед укладенням Кредитного договору відповідач з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора: www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет позичальника, заповнив та подав заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав свої персональні дані, номер банківської картки для перерахування коштів, пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу після того, як сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, в т.ч. щодо розміру кредиту, строку та умов користування коштами, розміру і типу процентної ставки. Як зазначає позивач, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, в сумі 3100,00 грн. на умовах, визначених Кредитним договором, шляхом перерахування через банк-провайдер. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту, тому загальна сума становить 12400,00 грн. 28.11.2018 між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, термін дії якого в подальшому продовжувався шляхом укладання Додаткових угод. Первісний кредитом та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору Факторингу підписали Реєстр прав вимог №175 від 05.05.2022, за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 27/0524-01, за умовами якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги №1 від 27.05.2024. В подальшому, 15.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 15/07/25-Е, за яким до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 17866,77 грн., з яких 12399,50 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 5467,27 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Посилаючись на те, що відповідач кредит та відсотки за його користування не сплачує, просить стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним кредитним договором, витрати на професійну правничу допомогу та судові витрати по справі. Розгляд справи просить здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача, а у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою від 03.02.2026 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено сторонам строки для подачі відзиву, відповіді на відзив та заперечення, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів від АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та призначено судове засідання на 05.03.2026 (а.с.120-121). 24.02.2026 на виконання ухвали від 03.02.2026 до суду від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла витребувана інформація (а.с.128-131). Представник позивача в судове засідання не з'явився, в прохальній частині позову просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та зазначив, що він на даний час не має змоги сплатити заборгованість по кредиту, так як не працевлаштований, отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи. Заявлені вимоги в частині заявленої заборгованості по тілу кредиту та нарахованих відсотків не заперечує, однак не погоджується із заявленою сумою витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн., вважає цю суму необґрунтовано завищеною та просить відмовити в задоволенні позову в цій частині. Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. З матеріалів справи убачається, що 07.01.2022 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі «Кредитодавець») та [PERSON] (далі «Позичальник») укладено Договір кредитної лінії № 501199094 в електронній формі, відповідно до умов п.1.1. якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 12400,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі -Правила) (а.с.13 зворот.-16). Згідно пунктів 1.3-1.4. Договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 3100,00 грн. одразу після укладення договору, який має бути повернено до 06.02.2022; позичальник в будь-який час протягом Дисконтного періоду Договору може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а Договір вважається припиненим шляхом його повного виконання. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, а саме за період до 06.02.2022 за процентною ставкою 0,41 процентів від суми кредиту за кожний день користування, а за умови продовження Дисконтного періоду нарахування процентів здійснюється за ставкою 2,05 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п.1.9. Договору). Згідно пунктів 4.5-4.6. Договору за результатами заповнення Заявки Позичальник вказує реквізити платіжної картки, яка випущена для управління відкритого на його ім`я рахунком, на який він бажає отримати кредит. На підставі даних, зазначених у первинній Заявці, Інформаційно-телекомунікаційна система Кредитодавця здійснила ідентифікацію Позичальника та формувала його Особистий кабінет. Позичальником [PERSON] вказаний Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV37NQ9 07.01.2022 (а.с.16 на звороті). Також матеріали справи містять роздруківку заявки на отримання грошових коштів в кредит від 07.01.2022, що містить суму кредиту 3100,00 грн., персональні дані [PERSON] , його адресу реєстрації та проживання, номер карти [NUMBER] (а.с.27). З даних довідки щодо дій позичальника в Інформаційній-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» убачається, що акцепт оферти підписано позичальником [PERSON] одноразовим ідентифікатором MNV37NQ9, відправленим позичальнику 07.01.2022 о 21:19:58 номер телефону [NUMBER] . Ідентифікатор введено позичальником 07.01.2022 о 21:20:19, перерахування грошових коштів здійснено 07.01.2022 о 21:20:25. В подальшому було збільшено суму кредиту: 11.01.2022 - сума 100,00 грн.; 17.01.2022 - сума 200,00 грн.; 17.01.2022 - сума 300,00 грн.; 19.01.2022 - сума 550,00 грн.; 30.01.2022 - сума 6000,00 грн.; 04.02.2022 - сума 1500,00 грн.; 06.02.2022 - сума 550,00 грн. З метою продовження Дисконтного періоду 30.01.2022 позичальником було проведено оплату та було продовжено строк кредитування з кінцевою оплатою 01.03.2022 (а.с.19). Перерахування грошових коштів платником ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" отримувачу [PERSON] підтверджується платіжними дорученнями: від 07.01.2022 - перераховано 3100,00 грн. (а.с.32); від 07.01.2022 - перераховано 100,00 грн. (а.с.32 на звороті); від 11.01.2022 - перераховано 100,00 грн. (а.с.33); від 17.01.2022 - перераховано 200,00 грн. (а.с.33 на звороті); від 17.01.2022 - перераховано 300,00 грн. (а.с.34); від 19.01.2022 - перераховано 550,00 грн. (а.с.34 на звороті); від 30.01.2022 - перераховано 6000,00 грн. (а.с.35); від 04.02.2022 - перераховано 1500,00 грн. (а.с.35 на звороті); від 06.02.2022 - перераховано 550,00 грн. (а.с.36), у графі призначення платежів вказано "переказ коштів згідно договору № 501199094 від 07.01.2022, [PERSON] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer", що також підтверджується довідками ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА"(а.с.76,77,78,79,80). Згідно наданої 11.02.2026 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформації на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку зараховувалися грошові кошти (а.с.128). Крім того, банк надає підтверджуючу інформацію у вигляді виписок та платіжної інструкції щодо зарахування грошових коштів на вказану карту переказів на вказані абзацом вище суми та дати (а.с.130). Сума заборгованості відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками заборгованості (а.с.92-93,94,95), які не спростовані відповідачем. Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним Договором № 501199094 від 07.01.2022 за розрахунком позивача загальна заборгованість [PERSON] за цим кредитним договором перед ТОВ «ФК «ЕЙС», станом на 26.12.2025 складає 17866,77 грн., з яких 12399,50 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, та 5467,27 грн. прострочена заборгованість за процентами (а.с.95). Отже наведені обставини укладання договору виконання кредитором обов`язку із надання грошових коштів у кредит, та невиконання відповідачем позичальником обов`язку із їх повернення та сплати відсотків, є встановленими судом й відповідачем не заперечуються. Своїм підписом на договорі відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та розміром і порядком сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Поряд з цим, без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07.10. 2020 у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20, від 12.08.2022 у справі №234/7297/20, від 09.02.2023 у справі №640/7029/19 та ін. Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину. Судом встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передає (відступає) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за плату. Згідно з п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку; підписанням реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги (а.с.37-42). В подальшому ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладали додаткові угоди Договору факторингу № 19 від 28.11.2019 (а.с.42 на звороті), №26 від 28.11.2018 (а.с.43-47), №27, №31, №32 від 31.12.2018 (а.с.48-50), якими в тому числі продовжувався строк дії договору факторингу 328/1118-01 від 28.11.2018. Згідно Реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 ТОВ «ФК «ТАЛІОН ПЛЮС» приймає від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» право вимоги до боржників, в якому під порядковим № 6250 зазначено [PERSON] , при цьому у ньому зазначені номер і дата кредитного договору, реєстраційний номер облікової картки платника податків, загальна заборгованість (сума відступленої грошової вимоги) 17006,21 грн. (а.с.51-52). 27.05.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов'язується відступити ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» зобов'язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с.53-57). Згідно з п. 4.1. цього Договору право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Згідно з реєстру прав вимоги № 1 від 27.05.2024 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 501199094 від 07.01.2022, загальна сума заборгованості по кредиту становить 17866,77 грн. (а.с.58-59). В подальшому 15.07.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» укладено договір факторингу № 15/07/25-Е, відповідно до умов якого фактор зобов'язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов'язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов'язання (позики), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов'язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід'ємною частиною договору (а.с.61-67). Згідно з Реєстром боржників до Договору факторингу № 15/07/25-Е від 15.07.2025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» набуло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 501199094 від 07.01.2022, загальна сума заборгованості по кредиту становить 17866,77 грн., яка складається із : прострочене тіло - 12399,50 грн., прострочені відсотки 5467,27 грн. (а.с.68-69). Відтак право вимоги за кредитним договором № 501199094 від 07.01.2022 були передані ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на користь ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «Онлайн Фінанс», а в подальшому позивачу ТОВ «ФК «ЕЙС» на підставі реєстрів прав вимог, які оформлені належним чином. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст. 1050, 1048, 625 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає обов'язок позичальника повернути позикодавцеві крім позики проценти від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлено договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК). На підставі наведеного вище, виходячи з «балансу ймовірностей» як стандарту доказування, котрий ЄСПЛ у рішенні «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» (заява № 59166/12) від 23.08.2016 визнає притаманним саме цивільним справам, відповідно до якого доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, суд доходить до висновку, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», (правонаступником якого є позивач), належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти в кредит, тоді як відповідач [PERSON] не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість, розмір такої заборгованості відповідачем в порядку встановленому ЦПК України не спростований, а отже позовні вимоги про її стягнення підлягають задоволенню. Щодо питання розподілу судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Ейс» суму сплаченого судового збору 2662,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. В силу ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу. До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту. Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.06.2020 у справі № 757/16448/17-ц. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав: копію Договору про надання правничої допомоги від 20.08.2025 № 20/08/25-01 (а.с.103-104); копію Додаткової Угоди №25771044365 від 01.09.2025 до Договору (а.с.105); протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги (а.с.104 на звороті); копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 20.08.2025, згідно з яким адвокат надав клієнту послуги на загальну суму 7 000 грн. (а.с.106) свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №7073/10 (а.с.108). На думку суду, витрати позивача на професійну допомогу є документально підтвердженими, отже, у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Водночас, у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат. Велика Палата Верховного Суду неодноразова зазначала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії», заява №58442/00, зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Зі змісту Акту прийому-передачі наданих послуг (а.с.106) вбачається детальний опис фактично виконаних робіт адвокатом, а саме: складання позовної заяви, вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника [PERSON] , підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника, підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника. Загальна вартість складає 7000,00 грн. Оцінивши надані докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, з урахуванням заперечень відповідача, беручи до уваги складність справи, яка є малозначною в силу вимог закону та не є складною, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторони, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 7000,00 грн. є завищеними, не відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру; такі витрати не співрозмірні зі складністю справи, та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат, відтак підлягають зменшенню до 2000,00 грн. Враховуючи викладене вище з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді в сумі 2662,40 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Outcome: partial