Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтував тим, що 28.11.2015 року відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Казанківського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №93, було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу останні мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.05.2021 року по справі №210/1304/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 23.03.2021 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської у справі 210/1277/21 винесено судовий наказ, яким вирішено стягнути з боржника [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , [INFO] , починаючи з 10.03.2021 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно інформації з автоматизованої системи виконавчих проваджень, вищезазначений судовий наказ з 14.05.2021 року перебуває на примусовому виконанні в Довгинцівському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавче провадження [NUMBER]. Однак, на даний час у позивача [PERSON] не має можливості для виплати відповідачу аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від його доходу у зв`язку із зміною його сімейного та майнового стану. Так, підтвердженням зміни у сімейному стані є те, що 19.10.2022 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який був зареєстрований Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1285, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] від шлюбу у останніх народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №999. [INFO] дружина позивача [PERSON] померла у віці 28 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради, про що 05.08.2025 року складено відповідний актовий запис №3159. Після смерті дружини Позивач залишився сам з новонародженим сином та був вимушений взяти відпустку по догляду за дитиною, що підтверджує зміни в майновому стані платника аліментів. Відповідно довідки №01-16/257 від 10.11.2025 року, виданої Криворізькою гімназією №26 Криворізької міської ради, [PERSON] дійсно працює в Криворізькій гімназії №26 Криворізької міської ради на посаді вчителя трудового навчання та інформатики з 21.08.2020 року. На даний час [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною на підставі свідоцтва про народження сина [PERSON] та свідоцтва про смерть дружини [PERSON] . У зв`язку зі зміною сімейного стану Позивача, спричинене народженням сина та раптовою смертю дружини, враховуючи відсутність можливості у [PERSON] працювати та перебування останнього у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку, що підтверджує зміну майнового стану платника аліментів, Позивач не має можливості сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, відповідно до судового наказу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №210/1277/21. Тому, представник позивача просить суд змінити розмір аліментів, визначений судовим наказом Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №210/1277/21 від 23.03.2021 року; стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь стягувача, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; припинити стягнення з [PERSON] аліментів на підставі судового наказу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №210/1277/21 від 23.03.2021 року. Ухвалою суду від 03.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для надання відзиву. Двічі направлена ухвала суду від 03.12.2025 року повернулась на адресу суду із позначкою «за закінченням терміну зберігання». У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, однак в судові засідання не з`явилась, у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вирішуючи справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , [INFO] , починаючи з 10.03.2021 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с.8). 19.10.2022 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). [INFO] від шлюбу у останніх народився син [PERSON] (а.с.12). [INFO] дружина позивача [PERSON] померла у віці 28 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.13). Згідно з довідкою №01-16/257 від 10.11.2025 року, виданої Криворізькою гімназією №26 Криворізької міської ради, [PERSON] дійсно працює в Криворізькій гімназії №26 Криворізької міської ради на посаді вчителя трудового навчання та інформатики з 21.08.2020 року. На даний час [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною на підставі свідоцтва про народження сина [PERSON] та свідоцтва про смерть дружини [PERSON] (а.с.14). Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7 та 8ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі №554/3355/20 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Наведене вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, а й низка інших норм, які стосуються обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 СК «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року №6-143цс13. За змістом ст.182 ЦПК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Так, в обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що у зв`язку зі зміною сімейного стану позивача, спричинене народженням сина та раптовою смертю дружини, враховуючи відсутність можливості у [PERSON] працювати та перебування останнього у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку, що підтверджує зміну майнового стану платника аліментів, Позивач не має можливості сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. За таких обставин, враховуючи матеріальне та сімейне становище сторін, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково, зменшити розмір аліментів та стягувати з позивача на користь відповідача аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів його доходів на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Сплата аліментів у зазначеному розмірі буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: partial