Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

У листопаді 2025 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 1 386,56 Доларів США, за кредитним договором № DNUGGK70470120 від 23.10.2006 року, яка складається з: 1386,56 Долар США - 3% річних від простроченої суми за період з 31.10.2022 року по 31.10.2025 року; а також судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 23.10.2006 року уклали кредитний договір № DNUGGK70470120. Згідно договору АТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати Відповідачу кредит у розмірі 21 600.00 Доларів США на термін до 23.10.2026 року, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. В порушення умов кредитного Договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. 30.03.2016 року рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська у справі №204/7544/15-ц було стягнено з Відповідача - [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DNUGGK70470120 від 23.10.2006 року в розмірі 15 392,22 Доларів США, яка складалась за наступного: 14248,31 Доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 1084,37 Доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 38,33 Доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 21,21 Доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. 10.09.2018 року на виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист. У зв`язку з порушенням виконання зобов`язань за кредитним договором, а саме непогашенням заборгованості у розмірі 15 392,22 Доларів США, згідно рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30.03.2016 року у справі № 204/7544/15-ц про стягнення заборгованості, Відповідач має зобов`язання зі сплати 3% річних за період 31.10.2022 року по 31.10.2025 року в розмірі 1 386,56 Доларів США. У зв`язку з порушенням Відповідачем зобов`язань за Кредитним договором Позивач вимушений був звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 21 листопада 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 21.11.2025 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались. Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву, не скористався, а тому суд розглядає справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що 23 жовтня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № DNUGGK70470120 (а.с.22-23). Згідно із вищевказаним кредитним договором позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 21600 доларів США на термін до 23.10.2026 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 30 березня 2016 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська у цивільній справі №204/7544/15-ц постановлено рішення, яким цивільній позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю; стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DNUGGK70470120 від 23.10.2006 року у розмірі 15392 (п`ятнадцять тисяч триста дев`яносто два) долари США 22 центи США, що згідно з курсом Національного банку України станом на 30 березня 2016 р. становить 406970 (чотириста шість тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 29 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 4961 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят одна) грн. 68 коп. (а.с.18-19) 18 листопада 2016 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська у цивільній справі №204/7544/15-ц постановлено додаткове рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DNUGGK70470120 від 23.10.2006 року у розмірі 15392 (п`ятнадцять тисяч триста дев`яносто два) долари США 22 центи США, що згідно з курсом Національного банку України станом на 30 березня 2016 р. становить 406970 (чотириста шість тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 29 коп., з яких: 14248 долари США 31 центів США - заборгованість за кредитом, 1084 долари США 37 центів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 38 доларів США 33 центів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 21 долари США 21 центів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с.20). 10 вересня 2018 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська видано виконавчий лист №204/7544/15-ц на підставі рішення суду від 30 березня 2016 року, яке набрало законної сили 30 травня 2017 року (а.с.21). Позивач зазначає, що рішення суду не виконується і до цього часу, у зв`язку із чим, у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 1 386,56 Доларів США, за кредитним договором № DNUGGK70470120 від 23.10.2006 року, яка складається з: 1386,56 Доларів США - 3 % річних від простроченої суми за період з 31.10.2022 року по 31.10.2025 року (а.с.14,15-17). Відповідно до частини першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною другою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти. Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з вимогами статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на вищенаведені норми права, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, зокрема, і факту наявності боргу, встановленого рішенням суду. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18). Крім того, Верховним Судом у постанові від 01 липня 2020 року у справі № 535/757/17 (провадження № 61-30148св18) зроблено аналогічний висновок щодо подібних правовідносин. Отже, у розумінні наведених положень закону позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)). Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, з 05:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває на цей час. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Касаційний суд вже робив висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/8349/22); На кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а позивачем нараховано 3% річних за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором в цей період (з 31.10.2022 року по 31.10.2025 року), підстави для стягнення з відповідача 3% річних відсутні. А тому, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed