Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

І. Стислий виклад позицій заявниці та заінтересованої особи: заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що п. 70 рішення тринадцятої сесії двадцять першого скликання Вишківської сільської ради народних депутатів від 31.12.1993, про передачу у приватну власність земельної ділянки, прийнято щодо неї. В обґрунтування поданої заяви послалась на те, що рішенням тринадцятої сесії двадцять першого скликання Вишківської сільської ради народних депутатів від 31.12.1993 їй було передано у приватну власність земельну ділянку - для ведення сільського господарства, площею 0,60 га. Однак при виготовленні тексту даного рішення сесії було допущено описку в написанні її імені, а саме: замість правильного " [PERSON] ", помилково зазначено " [PERSON] ", що позбавляє її можливості завершити процедуру приватизації даної земельної ділянки. Вказує, що встановлення даного факту необхідне їй для реалізації свого права на приватизацію земельної ділянки. У судове засідання заявниця [PERSON] та її представник адвокат Кажук В.Б. не з`явились. Останній 04.03.2026 через канцелярію суду подав заяву (а.с. 25), в якій зазначив про підтримання заяви та про розгляд справи без їх участі. Представниця відповідача Вигодської селищної ради Івано Франківської області у судове засідання не з`явилась, 13.02.2026 через канцелярію суду подала заяву (а.с. 24), в якій просить розгляд справи проводити без її участі, зазначивши про відсутність заперечень щодо задоволення даної заяви. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 05 лютого 2026 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання. Представники учасників справи подали заяви про розгляд справи без їх участі, підтримання вимог заяви та про відсутність заперечень щодо задоволення такої. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: заявниця [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується копію паспорта громадянки України серії [NUMBER] , виданим Долинським РВ УМВС України в Івано Франківській області (а.с. 2). Відповідно до копії архівного витягу, із рішення тринадцятої сесії двадцять першого скликання Вишківської сільської ради народних депутатів від 31.12.1993, заявниці було передано земельну ділянку - для ведення сільського господарства, площею 0,60 га. Однак, при виготовленні тексту даного рішення сесії було допущено описку в написанні її імені, а саме: замість правильного " [PERSON] ", помилково зазначено " [PERSON] ". Встановлення даного факту має для заявниці [PERSON] юридичне значення, оскільки надасть їй право здійснити приватизацію належної їй земельної ділянки. Правовідносини у даній справі виникли через описку у рішенні сесії сільської ради про передачу заявниці у приватну власність земельної ділянки. ІV. Оцінка суду: суд, взявши до уваги позицію представниці заінтересованої особи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Статтею 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як передбачено п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заявниками у справі про встановлення факту можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, котрі мають право на спадщину, проте не мають відповідних документів або у цих документах була допущена помилка, яку не можна виправити позасудовим шляхом. Згідно із роз`ясненнями, викладеними в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, Державного акта на право приватної власності на землю. Також, як визначено ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для заявниці [PERSON] встановлення даного факту породжує юридичні наслідки, оскільки після встановлення такого. вона зможе здійснити приватизацію переданої їй у власність земельної ділянки. Таким чином, в ході судового розгляду, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов висновку про необхідність задоволення даної заяви та встановлення факту прийняття п. 70 рішення тринадцятої сесії двадцять першого скликання Вишківської сільської ради народних депутатів від 31.12.1993, про передачу у приватну власність земельної ділянки, прийнято щодо заявниці. V. Розподіл судових витрат: відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 2, 4, 13, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України та

Outcome: approved