Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.02.2025 року звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 135104,92 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 08.11.2024 року о 17:45 год. в місті Одесі по вул. Євгена Чикаленка, 39А, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Tesla Model S», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу [PERSON] , та автомобілем «Кіа К5», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 09.12.2024 року у справі №947/36404/24, [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2024 року у справі №947/36402/24, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.11.2024 року, як вказує позивачка, належний їй автомобіль «Tesla Model S», реєстраційний номер [NUMBER] , також зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Згідно зі Звітом суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] № 11-008 про оцінку вартості матеріального збитку від 12.01.2025 року: вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, що оцінюється, марки «Tesla Model S», реєстраційний номер [NUMBER] , на дату дорожньо- транспортної пригоди становить - 194462,16 грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ, що оцінюється марки «Tesla Model S», реєстраційний номер [NUMBER] , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей на дату ДТП. становить - 464672,01 грн. Ринкова вартість КТЗ, що оцінюється марки «Tesla Model S», реєстраційний номер [NUMBER] , без урахування аварійних пошкоджень на дату ДТП, становить -686 720,12 грн. Позивачка в обґрунтування позову також вказує, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «КІА К5», реєстраційний номер [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.11.2024 року, була застрахована в ПАТ «СК «УСГ», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №219960453, який був чинним на момент дорожньо-транспортної пригоди, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 160 000, 00 грн., франшиза 0 грн. Як вказує позивачка, з огляду на факт обопільної вини осіб які керували транспортними засобами та визначення рівного ступеню вини кожного учасника ДТП, розрахунок страхового відшкодування було здійснено в сумі 97231,08 грн., з розрахунку 50% від вартості матеріального збитку, який встановлено в сумі 194 462,16 грн. 24.01.2025 року ПАТ «СК «УСГ» здійснило виплату [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 97231,08 грн. У зв`язку з чим, як вказує позивачка [PERSON] , невідшкодована різниця між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу «Tesla Model S», реєстраційний номер [NUMBER] , який становить 464 672,01 грн., та сумою виплаченого страхового відшкодування ПАТ «СК «УСГ» в сумі 97231,08 грн., з урахуванням обопільної вини обох водіїв та застосуванню обов`язку з відшкодування у розмірі 50% від суми збитків, становить 135104,92 грн. (464672,01/2 97231,08). Оскільки, відповідачем [PERSON] вказану суму шкоди в добровільному порядку не сплачено, як вказує позивачка [PERSON] , вона вимушена була звернутись до суду з даним позовом. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 12.03.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомленням сторін по справі. 28.03.2025року до суду від представника первісного відповідача Днищенко О.А. надійшло клопотання про перехід до розгляду справив порядку загального позовного провадження та призначення дати і часу проведенні підготовчого судового засідання. Також, до суду від представника первісного відповідача Днищенко О.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що позивачкою [PERSON] безпідставно ототожнюється у позові матеріальна шкода та відновлювальний ремонт, що згідно з наданим звітом, є різними поняттями. Також представник відповідача [PERSON] вказує, що позивачка [PERSON] просить суд стягнути відновлювальний ремонт за автомобіль «Tesla Model S» реєстраційний номер [NUMBER] , однак до позову не надано жодних доказів на підтвердження проведення відновлювального ремонту, а відтак заявлені вимоги вважає безпідставними. Тієї ж дати, 28.03.2025 року до суду надійшов від відповідача [PERSON] та [PERSON] зустрічний позов до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму франшизи в сумі 3200,00 грн. та на користь [PERSON] різницю між вартістю матеріальної шкоди та недоплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 52070,76 грн., а також судові витрати. В обґрунтування зустрічного позову, [PERSON] та [PERSON] посилаються на те, що інший автомобіль марки «КІА К5», реєстраційний номер [NUMBER] , який був пошкоджений у дорожньо-транспортній пригоді яка мала місце 08.11.2024 року, на праві власності належить [PERSON] , а також належить до спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . Як вказує [PERSON] , він та [PERSON] визнані винними у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, а відтак наявна спільна вина у її події. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова Компанія «УСГ» за полісом ЕР-219123670, який був дійсним на момент дорожньо-транспортної пригоди 08.11.2024 року, відповідно до якого розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 160 тисяч гривень на одного потерпілого, а розмір франшизи становить у розмірі 3200 гривень. Як зазначають позивачі за зустрічним позовом, [PERSON] подала заяву до страхової компанії ГІАТ «СК «УСГ» про виплату страхового відшкодування по пошкодженому автомобілю «КІА К5» реєстраційний номер [NUMBER] . 14 січня 2025 року [PERSON] отримала страхове відшкодування пошкоджень автомобіля «КІА К5» реєстраційний номер [NUMBER] від страхової компанії ПАТ «СК «УСГ» в розмірі 48870 гривень 76 копійок. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 13.01.2025 року розмір матеріальної шкоди нанесеного позивачам пошкодженого автомобіля становить 104141 (сто чотири тисячі сто сорок одна) тисяча гривень 52 коп. У зв`язку з тим, що наявна вина обох водіїв [PERSON] та [PERSON] , як вказують позивачі за зустрічним позовом, страхова компанія відшкодувала лише 50% (п`ятдесят відсотків) від повної матеріальної шкоди, та за вирахуванням франшизи. За наслідком чого, позивачі за зустрічним позовом вважають, що згідно з ч. 1 ст. 1166, 1187 ЦК України, відповідач [PERSON] , повинна виплатити позивачам [PERSON] та [PERSON] , суму у розмірі 55270,76 грн., з розрахунку 104141,52 гривень, що становить матеріальний збиток завданий внаслідок ДТП - 48870,76 гривень, що становить виплату страхової компанії ПАТ «СК «УСГ» + 3200 (франшиза) = 55270 (п`ятдесят п`ять тисяч двісті сімдесят) гривень 76 коп. У зв`язку з чим, позивачі за зустрічним позовом просять суд стягнути з [PERSON] різницю між матеріальною шкодою та недоплаченою виплатою страхової компанії у розмірі 52070 гривень 76 коп. на користь [PERSON] , як власника пошкодженого транспортного засобу та суму франшизи у розмірі 3200 гривень потерпілому [PERSON] , як водієві пошкодженого транспортного засобу у дорожньо-транспортній пригоді. 15.05.2025 року судом було ухвалено прийняти вказану зустрічну позовну заяву [PERSON] та [PERSON] до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] . Стороною позивача за первісним позовом [PERSON] відзив на зустрічним позовну заяву не надано. 23.09.2025 року судом було ухвалено закрити стадію підготовчого провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні по суті. У судове засідання призначене на 26.02.2026 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Однак, 25.02.2026 року до суду від представника [PERSON] [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що підтримує зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] , які просить суд задовольнити, а у задоволенні первісного позову [PERSON] відмовити повному обсязі. Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили. Згідно з ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі зокрема неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Судом підстав для відкладення судового засідання у відповідності до положень статті 223 ЦПК України не встановлено. За наслідком викладеного, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності учасників справи за наявними документами в матеріалах справи. За наслідком розгляду даної справи, суд перейшовши до стадії ухвалення судового рішення та у відповідності до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав судове засідання до 10.03.2026 року о 13 год. 30 хв. для ухвалення та проголошення судового рішення. Про дату, час і місце судового засідання з проголошення судового засідання, учасники справи повідомлялись належним чином. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що 08.11.2024 року о 17:45 годин по вул. Є.Чиклаенка, 39 в м. Одесі, сталась дорожньо-транспортна пригода за участі двох транспортних засобів: автомобіля марки «TESLA Model S», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «КІА К5», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Як вбачається, відносно кожного з водіїв складено протокол про адміністративне правопорушення за наслідком порушення правил дорожнього руху у зазначеній пригоді. Так, постановою судді Київського районного суду м. Одеси Войтова Г.В. від 09.12.2024 року у справі №947/36404/24, визнано [PERSON] , [INFO] , винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України. Накладено на [PERSON] , [INFO] , адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 850 гривень, а також стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн. Згідно з вказаною постановою, суть адміністративного правопорушення полягає у тому, що: «08.11.2024 року о 17:45 годин на вул. Є.Чиклаенка, 39 в м. Одесі, [PERSON] , керуючи автомобілем TESLA Model S державний номер [NUMBER] , порушила вимоги п. 10.4 «Правил дорожнього руху України», здійснила проїзд на заборонний жовтий сигнал світлофору, при повороті ліворуч, не надала перевагу водієві зустрічного руху та скоїла зіткнення з автомобілем КІА К5 державний номер [NUMBER] . Від дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.». Постанова судді Київського районного суду м. Одеси Войтова Г.В. від 09.12.2024 року у справі №947/36404/24 , не оскаржувалась та набрала законної сили 20.12.2024 року. Такою, постановою судді Київського районного суду м. Одеси Чаплицького В.В. від 12.12.2024 року у справі №947/36402/24, визнано [PERSON] , [INFO] , винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 гривень 00 копійок, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. Згідно з вказаною постановою, суть адміністративного правопорушення полягає у тому, що: «08.11.2024 року о 17:45 годині, [PERSON] , керуючи транспортним засобом Kia K5, д.н.з. [NUMBER] ,за адресою: м.Одеса, вул.Євгена Чикаленка, 39А, здійснив проїзд перехрестя на заборонний жовтий сигнал світлофора, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом Tesla Model S. д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.». Вказаною постановою також встановлено, що [PERSON] дійсно здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.п. г) п.8.7.3. ПДР. Постанова судді Київського районного суду м. Одеси Чаплицького В.В. від 12.12.2024 року у справі №947/36402/24 , не оскаржувалась та набрала законної сили 24.12.2024 року. Тексти вказаних постанов оприлюднені та наявні в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а їх текст відповідає наданим до суду копіям цих постанов. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою. В силу ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За наслідком чого, судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 08.11.2024 року о 17:45 годин по вул. Є.Чиклаенка, 39 в м. Одесі, за участі двох транспортних засобів: автомобіля марки «TESLA Model S», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «КІА К5», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , сталась зі спільної вини обох водіїв вказаних транспортних засобів, як учасників цієї пригоди, кожним з яких було допущено по одному порушення правил дорожнього-руху, обставини з чого додатковому доказуванню під час розгляду даної справи не підлягають. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі: марки «TESLA Model S», реєстраційний номер [NUMBER] , та марки «КІА К5», реєстраційний номер [NUMBER] , отримали механічні пошкодження. Щодо пошкодженого транспортного засобу марки «TESLA Model S», реєстраційний номер [NUMBER] , судом встановлено, що останній станом на час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.11.2024 року, був зареєстрований на праві власності за [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 01.02.2024 року. Цивільна правова-відповідальність [PERSON] , як власника транспортного засобу марки «TESLA Model S», реєстраційний номер [NUMBER] , станом на час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.11.2024 року, була застрахована у ПАТ «СК «УСГ» на підставі полісу №ЕР-219123670 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зі строком дії з 29.01.2024 року по 28.01.2025 року включно, згідно з яким ліміт розміру за шкоду заподіяну майну потерпілого становить в сумі 160000,00 грн., розмір франшизи 3200,00 грн. У відповідності до звіту №11-008 фахівця-автотоварознавця про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження автомобіля марки «TESLA Model S», складеного 12.01.2025 року ФОП [PERSON] , за замовленням ПАТ «УСГ», встановлено, що: - ринкова вартість автомобіля «Tesla Model S», держ. номер [NUMBER] , на дату оцінки (12.01.2025 року), визначена без урахування отриманих в ДТП 08 листопада 2024 року пошкоджень, складала 686720 гривень 12 копійок; - вартість відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП 08 листопада 2024 року автомобіля «Tesla Model S», держ. помер [NUMBER] , на дату оцінки становить 464672 гривні 01 копійка; - коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля «Tesla Model S», держ. номер [NUMBER] , на дату ДТП ( 08 листопада 2024 року ) визначено рівним 0,7; - коефіцієнт фізичного зносу передньої правої шини автомобіля «Tesla Model S», держ. номер [NUMBER] , на дату ДТП (08 листопада 2024 року) визначено рівним 0,31; - вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження в ДТП 08 листопада 2024 року автомобіля «Tesla Model S», держ. номер [NUMBER] , визначена з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових (0,7) та автошин (0,31), становить 194462 гривні 16 коп. Щодо іншого пошкодженого транспортного засобу марки «КІА К5», реєстраційний номер [NUMBER] , судом встановлено, що останній станом на час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.11.2024 року, був зареєстрований на праві власності за [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 30.09.2020 року. Власник вказаного транспортного засобу [PERSON] та [PERSON] , який був водієм даного транспортного засобу у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 08.11.2024 року, перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.12.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.12.2015 року. Також у поданому зустрічному позові, [PERSON] та [PERSON] особисто визнано факт, що в силу положень статті 60 СК України, вказаний транспортний засіб марки «КІА К5», реєстраційний номер [NUMBER] , належить їм на праві спільної сумісної власності. У відповідності до листа МТСБУ від 30.01.2025 року за вих. №9-03/3238 повідомлено, що станом на дату дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.11.2024 року, цивільна правова відповідальність [PERSON] , як власника транспортного засобу марки «КІА К5», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПАТ «СК «УСГ» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за №219960453, зі строком дії з 23.03.2024 року по 22.03.2025 року, згідно з яким ліміт розміру за шкоду заподіяну майну потерпілого становить в сумі 160000,00 грн., розмір франшизи 0,00 грн. У відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування складеного ПАТ «СК «УСГ» 13.01.2025 року, в рамках визначення суми страхового відшкодування [PERSON] , як власнику транспортного засобу марки «КІА К5», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 08.11.2024 року, розмір матеріального збитку з врахуванням коефіцієнту зносу, визначено в сумі 104141,52 грн. Як вбачається кожен з власників вищевказаних транспортних засіб пошкоджених у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 08.11.2024 року, з врахуванням обопільної вини у даній пригоді, звернулись до Страховика винної особи, який є спільним ПАТ «СК «УСГ». Так, у відповідності до наданих до суду доказів вбачається, що позивачеві за первісним позовом [PERSON] , як власнику пошкодженого транспортного засобу марки «TESLA Model S», реєстраційний номер [NUMBER] , зі сторони Страховика ПАТ» СК «УСГ» виплачено 24.01.2025 року страхове відшкодування, з урахуванням розміру франшизи в сумі 0,00 грн., у розмірі 97231,08 грн., що становить 50 % від встановленого у звіті 11-008 від 12.01.2025 року розміру матеріального збитку в сумі 194462 гривні 16 коп. (194462,16 / 2 =97231,08). Виплата страхового відшкодування підтверджується наданою до суду випискою АТ «КП «Приватбанк» по надходженням коштів на картковий рахунок [PERSON] . Щодо розміру страхового відшкодування власникові іншого пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 08.11.2024 року, транспортного засобу марки «КІА К5», реєстраційний номер [NUMBER] , - [PERSON] , то у відповідності до вищевказаного розрахунку суми страхового відшкодування складеного ПАТ «СК «УСГ» 13.01.2025 року, вбачається, що виходячи з встановленої суми розміру матеріального збитку з врахуванням коефіцієнту зносу в сумі 104141,52 грн., страховиком визначено розмір страхового відшкодування у вказаному розмірі, яке на підставі положень статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було зменшено на суму 52070,76 грн., тобто на 50%, та з виключенням розміру франшизи в сумі 3200,00 грн., визначено до сплати страхове відшкодування в сумі 48870,76 грн. (104141,52/2 =52070,76; 52070,76 - 3200 = 48870,76). Виплата суми страхового відшкодування [PERSON] у зазначеній сумі 48870,76 грн. підтверджується платіжною інструкцією №51308 від 14.01.2025 року. Як вбачається, позивачкою [PERSON] у даній справі заявлено до стягнення винної особи у дорожньо-транспортній пригоді [PERSON] розмір шкоди, що становить різницю між вартістю виплаченого страхового відшкодування та 50% визначеного розміру відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «TESLA Model S», реєстраційний номер [NUMBER] , а саме в сумі 135104,92 грн. (464672,01 / 2 = 232 336,00; 232336,00 97231,08 = 135104,92), виходячи з обопільної вини двох водіїв у дорожньо-транспортній пригоді. Позивачами за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] заявлено до стягнення з [PERSON] суму матеріальної шкоди у розмірі 52070,76 грн., що становить різницю між визначеним страховою компанією розміром матеріального збитку та виплаченим страховим відшкодуванням, та суму франшизи в сумі 3200,00 грн., що в цілому заявлено до стягнення у розмірі 55270,76 грн. Виходячи з заявлених позовних вимог за первісним позовом та зустрічним позовом, суд зазначає наступне. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Положеннями частини 1статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої статті 22 ЦК України). За приписами частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Зобов`язання щодо відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Отже, цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 зазначеної норми визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею (у порядку часткової відповідальності). У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. У пункті 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що шкода, завдана кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці, завданій нею (у порядку часткової відповідальності). Отже, за цих обставин обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду. Якщо наявна вина двох осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, шкода відшкодовується кожним з них залежно від ступеня вини. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 328/2750/18 (провадження № 61-13747св19). Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (ст. 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою, за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За змістом статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором та/або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно, у разі вчинення дій, які не врегульовані нормами цивільного законодавства, перед судом може постати завдання оцінки таких дій. Виходячи з формулювання статті 11 ЦК України, можна зробити висновок, що такі дії повинні відповідати загальним засадам цивільного законодавства України, які закріплені в статті 3 ЦК України. Страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством; (стаття 1 Закону України «Про страхування» (Закон №1909-IX). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Суд зазначає, що на момент настання спірної дорожньо-транспортної пригоди 08.11.2024 року, як і поліси обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо кожного з водіїв у даній дорожньо-транспортній пригоді, були також укладені у 2024 році, а відтак під час дії Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV (який втратив чинність 01.01.2025 року). Пунктом 6 Розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 року № 3720-IX в діючій редакції передбачено, що договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами. На договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що укладені після набрання чинності цим Законом та набирають чинності після введення в дію цього Закону, поширюються вимоги цього Закону. Дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Жодне положення цього Закону не може збільшувати будь-які зобов`язання за будь-якими випадками, що мають ознаки страхових випадків за договорами страхування цивільно-правової відповідальності, укладеними відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 1, ст. 1 із наступними змінами). Отже, приймаючи, що договори страхування кожного з водіїв дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.11.2024 року, з приводу чого виник спір у даній справі, був укладений в період дії Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV, до даних правовідносин підлягають застосування положення цього Закону. Законом №1961-IV визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22, 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Пункт 7.1 статті 7 зазначеного Закону передбачено, що розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуванням положень пункту 13.2 статті 13 цього Закону. Страховику забороняється встановлювати або пропонувати встановити розмір страхового платежу, розрахований в інший спосіб. Пунктом 9.1 статті 9 Закону №1961-IV передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно зі статтею 12 Закону № 1961-IV , розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується Відповідно до ст.36 зазначеного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial