Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Заявник [PERSON] через свого представника адвоката Ломагу К.В., звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт здійснення ним утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування своїх вимог зазначає, що з 10 серпня 2003 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Разом зі своєю дружиною [PERSON] та трьома дітьми, одна з яких [PERSON] , [INFO] , народжена у спільному шлюбі, а [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є дітьми покійного брата дружини [PERSON] та [PERSON] , які разом загинули [INFO] через ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків (попадання ворожого дрону по їх автомобілю), перебувають під опікою його дружини [PERSON] , вони проживають однією сім`єю у належному йому будинку за адресою: [ADDRESS] . Діти є школярами, відвідують навчальні заклади. Вони з дружиною спільно займаються вихованням дітей, дбають про їх навчання, розвиток, здоров`я, фізичний, психічний та духовний стан, забезпечують здобуття дітьми освіти, постійно відвідують батьківські збори, цікавляться успіхами дітей, за необхідності надають допомогу класним керівникам. Також зазначає, що на даний час його дружина [PERSON] не працює, не має самостійного джерела доходів, оскільки займається домашнім господарством та доглядом за трьома дітьми, тому вся сім`я знаходиться на його повному утриманні. Він є фізичною особою-підприємцем з видом економічної діяльності електромонтажні роботи, має стабільний матеріальний дохід, а відтак він є єдиним членом сім`ї, який має реальну можливість утримувати та утримує родину, в тому числі [PERSON] та [PERSON] .. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] мають рідних дідуся та бабусь, однак фінансова можливість утримувати дітей та надавати їм хоча б мінімальну матеріальну допомогу, у них відсутня. Наразі він є військовозобов`язаним та має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», однак для її отримання йому необхідно підтвердити факт перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років. Підтвердити вказаний факт у позасудовому порядку не є можливим, у зв`язку з чим він звернувся до суду із вказаною заявою. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник заявника надала суду заяву, в якій підтримала вимоги в повному обсязі та просила розглядати справу без її участі та участі заявника. Представник заінтересованої особи головний спеціаліст служби у справах дітей Глухівської міської ради Сумської області Топчій В.М. в судове засідання також не з`явилася, а представила заяву, в якій підтримала вимоги заявника в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі, а заяву заявника [PERSON] задовольнити, так як це насамперед відповідатиме інтересам дітей. Заінтересована особа [INFO] у судове засідання свого представника не направив, надавши письмові пояснення по справі стосовно заяви, в яких зазначають, що за своїм предметом та правовими наслідками вимоги заявника щодо встановлення факту перебування на його утриманні неповнолітніх дітей з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, пов`язані з публічно-правовими відносинами заявника з державою, а тому, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства. Вважають, що у даній справі має місце спір про право, який повинен вирішуватись у порядку позовного провадження шляхом подачі адміністративного позову до належного відповідача, у зв`язку з чим заяву [PERSON] , просили залишити без розгляду. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Так судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , з 10 серпня 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] (а.с.15) Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Дружина заявника [PERSON] є опікуном двох неповнолітніх племінників [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яким надано статус дітей-сиріт у зв`язку зі смертю (загибеллю через ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків) [INFO] їх батьків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.14-16, 18-19,21). Заявник разом з дружиною та трьома дітьми (одна з яких їх спільна, двоє під опікою дружини) проживають однією сім`єю у належному йому на праві приватної власності будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22-24, 39-41). Довідками та характеристиками Комунального закладу Есманьської селищної ради «Есманьська загальноосвітня школа I-III ступенів», учнем 4-го класу Сопицької філії якої, є [PERSON] , Глухівської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 1 Глухівської міської ради Сумської області, ученицею 8-Б класу якої, є [PERSON] , та Глухівської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 2 Глухівської міської ради Сумської області, ученицею 10 класу якої, є [PERSON] встановлено, що заявник [PERSON] разом з дружиною [PERSON] бере активну участь у вихованні всіх дітей, відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами, забезпечує навчання та розвиток дітей, має позитивний вплив на їх виховання (а.с.28-30). З декларацій про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу відносно пацієнта № 001-707Е-1210 [PERSON] , [INFO] , № 001-4ЕТЕ-1210 відносно пацієнта [PERSON] , [INFO] , та № 001-2502-1210 відносно пацієнта [PERSON] , [INFO] , слідує, що місцем проживання неповнолітніх пацієнтів зазначено адресу: [ADDRESS] , законним представником неповнолітніх зазначено [PERSON] ( а.с. 26-27). [PERSON] , [INFO] , офіційно не працевлаштована і не працює, самостійного джерела доходів не має ( а.с.31-35, 116). Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] , які перебувають під опікою дружини заявника [PERSON] [PERSON] , мають рідних бабусю та дідуся по батьку [PERSON] та [PERSON] , які є пенсіонерами за віком, внутрішньо переміщеними особами, мають невеликий дохід від пенсійних та соціальних виплат, на даний час тимчасово проживають у будинку заявника, та бабусю по матері [PERSON] , яка офіційно не працевлаштована і не працює, самостійного джерела доходів не має (а.с.17, 37-39, 42-52, 113, 117-119). Заявник [PERSON] є фізичною особою-підприємцем з видом економічної діяльності електромонтажні роботи, має стабільний матеріальний дохід. Обіг коштів за рахунками останнього за період з 01.01.2025 по 19.11.2025 становить: кредитовий обіг 271115 грн. 65 коп., дебетовий 69302 грн.; за період з 01.01.2025 по 07.12.2025 становить: кредитовий обіг 367692 грн. 90 коп., дебетовий 367665 грн.; за період з 01.03.2026 по 11.03.2026 становить: кредитовий обіг 80000 грн., дебетовий 31300 грн. (а.с.25, 30-31, 111). Звертаючись до суду із вказаною заявою в порядку окремого провадження заявник зазначив, що встановлення факту перебування на його утриманні неповнолітніх дітей (одна з яких його рідна донька, двоє племінники дружини, які знаходяться під її опікою) має для нього юридичне значення, оскільки є підставою для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із ч. 5 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним. Пунктом 2 частини 1 вказаної статі передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання ( ч.1 ст. 316 ЦПК України). У частині сьомій статті 19 ЦПК України регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Також на підставі Додатку № 5 «Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, вбачається, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, для підтвердження права на відстрочку подають документи, зокрема, свідоцтво про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень ст. 315 ЦПК України, а також договір про сплату аліментів на дитину. Отже, одним із документів, що підтверджує право на відстрочку для жінок та чоловіків, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, є рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень ст. 315 ЦПК України. Таким чином, факт перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного може бути встановлений рішенням суду за ст. 315 ЦПК. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. Отже, юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18 січня 2024 року по справі № 560/17953/21. Аналіз наведених норм матеріального і процесуального права, практики Верховного Суду дає підстави для висновку, що справи про встановлення факту перебування дітей на утриманні військовозобов`язаного підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду та наявності в заявника певних цивільних прав й обов`язків чи виникнення в майбутньому публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень. З огляду на викладене доводи заінтересованої особи [INFO] щодо наявності в цій справі спору про право та необхідності її розгляду за правилами адміністративного судочинства є необґрунтованими, оскільки юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, зокрема, факт перебування дітей на утриманні, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. За вказаних обставин, суд не приймає до уваги клопотання заінтересованої особи [INFO] про залишення заяви без розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 265 СК України баба, дід зобов`язані утримувати своїх малолітніх, неповнолітніх внуків, якщо у них немає матері, батька або якщо батьки не можуть з поважних причин надавати їм належного утримання, за умови, що баба, дід можуть надавати матеріальну допомогу. Особи, у сім`ї яких виховувалася дитина, зобов`язані надавати їй матеріальну допомогу, якщо у неї немає батьків, баби, діда, повнолітніх братів та сестер, за умови, що ці особи можуть надавати матеріальну допомогу (ст. 269 СК України) Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Аналізуючи наведені вище докази та норми діючого законодавства, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Досліджені судом докази, в їх сукупності, надають суду підстави для висновку, що фактично єдиним джерелом утримання неповнолітніх [PERSON] , яка є рідною донькою заявника, що підтверджується свідоцтвом про її народження та доведення не потребує, а також [PERSON] та [PERSON] племінників дружини, які знаходяться під опікою останньої та проживають в сім`ї заявника [PERSON] , є матеріальне забезпечення останнього. Інші особи, які б у відповідності до вимог ч.1 ст. 265 СК України могли б надавати матеріальну допомогу неповнолітнім [PERSON] та [PERSON] , відсутні. Встановлення даного факту не суперечить закону і жодним чином не порушує прав і законних інтересів інших осіб, відповідає інтересам дітей, має для заявника юридичне значення, і в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт він не має можливості. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що заява є обгрунтованою і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved