Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

11.02.2025 представник позивача Пшеничний О.Л. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №524/207/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, а саме просив стягнути з відповідача на користь позивача 10000,00 грн у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу. Представником надано суду докази на обґрунтування витрат на правничу допомогу. Заява прийнята до розгляду, учасники повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача в своїй заяві просив провести розгляд заяви без їх участі, наполягав на задоволенні заявлених вимог. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином, заяв та клопотань до суду не надходило. Неявка учасників по справі в судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, в силу ч.4 ст. 270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в силу ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Розглянувши заяву, дослідивши докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням перекладачів, а також витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданняпослуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.5,6 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини визначені ч.3 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів ,рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат дозакінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. На підтвердження факту здійснення витрат на правничу допомогу, представником позивача Пшеничним О.Л. суду надано ордер на надання правничої допомоги, договір про надання правничої допомоги №01-10/10-24 від 31.10.2024, укладений між адвокатом Пшеничним О.Л. та клієнтом [PERSON] , акт виконаних робіт та наданих послуг, який містить детальний опис правничих послуг за договором, квитанцію серії ААЗ №739455 від 05.02.2026, в якій визначено вартість на загальну суму 10000 грн. Заявлений до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу позивача, на переконання суду, є співмірним з обсягом наданих послуг, відповідає тому переліку, що був наданий у рамках даної справи, а тому суд вважає заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу обгрунтованими. Отже, з огляду на зазначені норми права, правову позицію Великої Палати Верховного Суду та встановлені обставин справи, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат відповідача на правничу (правову) допомогу підлягають задоволенню, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, при цьому суд вважає, що позивачем були дотримані критерії розумності їх вартості. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що заявлений представником позивача розмір витрат на правчину допомогу є доведеним, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 10000 грн. у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved