Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

22.01.2026 представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2203172 від 27.03.2020 року в загальному розмірі 16400,00 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.03.2020 між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» укладено кредитний договір №2203172 від 27.03.2020. Згідно з договором позичальник отримав суму кредиту у розмірі 5000,00 гривень, строк кредиту 30 днів, з стандартною процентною ставкою в розмірі 1,90 % в день, знижена процентна ставка 0,95% в день від суми кредиту, що передбачені кредитним договором. Вказаний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором М669107. На підставі договору відступлення права вимоги №ККАУ-07122020 від 07.12.2020 ТОВ «Авентус-Україна» відступило, а ТОВ ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги, в тому числі і за кредитним договором №2203172 від 27.03.2020 року на загальну суму заборгованості 16400,00 грн. Умови кредитного договору відповідачем виконані не були, внаслідок чого сума заборгованості відповідача відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги 16400,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000,00 грн, заборгованість за відсотками становить 11400,00, яку представник позивача просить стягнути з відповідача на їх користь. Ухвалою суду від 26.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, 25.02.2026 через систему «Електронний суд» надав до суду заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, та не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.73,79), у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, заяв з процесуальних питань та по суті справи не надано, відзиву не подано. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Враховуючи відсутність заперечень з боку представника позивача щодо заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 27.03.2020 між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» укладено кредитний договір №2203172 від 27.03.2020. Згідно з договором позичальник отримав суму кредиту у розмірі 5000,00 гривень, строк кредиту 30 днів, з стандартною процентною ставкою в розмірі 1,90 % в день, знижена процентна ставка 0,95% в день від суми кредиту, що передбачені кредитним договором. Вказаний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором М669107 (а.с. 9-12). Факт перерахування коштів відповідачу підтверджено довідкою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» (а.с.13). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 25.07.2020 [PERSON] мав заборгованість у розмірі 16400,00 грн. з яких заборгованість за кредитом 5000,00 грн., 11400,00 грн. -заборгованість за відсотками. Дані щодо нарахування відсотків відображені в відомості про щоденне нарахування та погашення. Кошти на погашення кредиту, відсотків не вносилися (а.с. 14-19). 07.12.2020 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» уклали договір відступлення права вимоги №ККАУ-07122020, згідно з яким відбулось переуступлення прав вимоги за рядом кредитних договорів, у тому числі за кредитним договором укладеним з [PERSON] . Відповідно до вказаного Договору права вимоги перейшли до нового кредитора, що підтверджено змістом умов договору. Факт переходу прав вимоги підтверджується також актом приймання передачі реєстру боржників від 07.12.2020 (а.с.20-21). Відповідно до витягу з реєстру боржників та реєстру прав вимоги за відповідачем станом на дату відступлення права вимоги була наявною заборгованість у сумі 16400,00 гривень, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 5000,00 гривень, заборгованості по процентам 11400,00 гривень. Відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення заборгованості, але як стверджує позивач та не заперечив відповідач, борг залишається несплаченим (наявна в ЕС). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч. 1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи той факт, що відповідач неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого кредиту, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань за кредитним договором у розумінні норм ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім цього, відповідно до вимог ст.141ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2662, 40 гривень на користь позивача. Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 8000,00 грн. При визначенні розміру витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу адвокатом суд виходить з такого. Судом встановлено, що 01 липня 2025 року між ТОВ «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» укладено договір про надання правової допомоги № 0107.Також, в матеріалах справи міститься Акт №884 від 12.01.2026 наданих послуг, виконаних вказаним адвокатським об`єднанням необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Кредит-Капітал» щодо стягнення кредитної заборгованості згідно якого вартість наданих послуг складає 8000,00 грн за складання позовної заяви за кредитним Договором №2203172 боржник [PERSON] , копію ордера на надання правничої (правової) допомоги адвоката Усенка М.І., керуючого партнера адвокатського об`єднання, копія свідоцтва адвоката (наявні в електронному вигляді справи). За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно з якою розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Матеріали справи свідчать про те, що інтереси позивача в справі за вищевказаним позовом представляло АБ «Апологет», вартість послуг з правничої допомоги оцінена в 8000 грн, що підтверджено актом приймання-передачі наданих послуг. Суд, розглянувши вказані докази, оцінивши розмір витрат на правничу допомогу з точки зору реальності, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову, приходить до висновку, що заявлені до відшкодування витрат на правничу допомогу не є реальними та пропорційними сумі заявлених позовних вимог. Так, суд звертає увагу на те, що така складова як «ознайомлення з матеріалами кредитної справи…», що нібито склала 2 години роботи, є явно необґрунтованою з урахуванням обсягу документів, на яких ґрунтувався позов, а це розрахунки складені первісним кредитором, договір кредиту та факторингу. Така складова як «складення позовної заяви…» тривалістю роботи 3 год. 30 хв., є явно необгрунтованою та завищеною, оскільки зміст позову є нескладним, ґрунтується на незначній кількості документів, є поданим через систему електронний суд, що не вимагає додаткових часових та ресурсних витрат. Беручи до уваги викладене, враховуючи суму заборгованості, яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, суд приходить до висновку, що обґрунтованою є сума витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн, що відповідає реальним витратам на надання правничої допомоги в даній справі, не призведе до надмірного, невиправданого збагачення.

Outcome: approved