Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

До суду звернулось ТОВ «Юніт Капітал» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 18 листопада 2024 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем по справі [PERSON] було укладено кредитний договір №160915, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 18824грн., строком на 273 дні, з типом процентної ставки фіксована. 16 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №16042025 відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] на суму 11063,08 грн.. Заборгованість по вказаному кредитному договорі становить 11063,08 грн., з яких: 10459,52 грн. заборгованість за сумою кредиту; 2,56 грн. заборгованість за процентами; 601 грн. заборгованість за комісією. Вищевказаний борг виник внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору кредиту, а тому позивач звернувся до суду із даним позовом. Відповідно до відповіді №218642 від 07 січня 2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Ухвалою від 02 лютого 2026 року по даній справі відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов. Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання надсилалась вказана ухвала суду, однак на адресу суду повернувся даний лист із відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, відповідач [PERSON] вважається таким, що ухвала суду йому вручена належним чином. Станом на 06 березня 2026 року відповідачка відзив на позов не подала. Суд, розглянувши справу за наявними у ній матеріалами, встановив наступні обставини. 18 листопада 2024 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем по справі [PERSON] було укладено кредитний договір №160915, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 18824 грн., строком на 273 дні, з типом процентної ставки фіксована (а.с.22-23). 16 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №16042025 відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] на суму 11063,08 грн., що підтверджується самим договором, витягом з додатку №1 до договору та актом приймання-передачі Реєстру прав вимоги №5 (а.с.6-10, 48-49). Згідно позовної заяви та виписки з особового рахунку заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 01.11.2025 року становить 11063,08 грн., з яких: 10459,52 грн. заборгованість за сумою кредиту; 2,56 грн. заборгованість за процентами; 601 грн. заборгованість за комісією (а.с.43). Будь-яких спростувань встановлених обставин судом не здобуто. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що оскільки відповідачем боргові зобов`язання перед позивачем в добровільному порядку не виконані, даний позов підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в користь позивача 2422,40 грн. сплаченого судового збору. Також позивач просить суд стягнути з відповідачки 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується договором про надання правової допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025 року, додатковою угодою №25771367803 до договору та актом прийому-передачі наданих послуг (а.с.39-42). Однак, враховуючи характер виконаної представником позивача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зі значення справи для сторони, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки в користь позивача 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved