Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач в особі представника звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №755878 від 01.05.2023 в розмірі 28288 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. Позов обґрунтований тим, що 01.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 755878, згідно умов якого Товариство надало грошові кошти у розмірі 4000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки визначені Договором. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі шляхом перерахування суми кредиту за реквізитами платіжної картки наданої відповідачем. 01.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» був укладений Договір факторингу №01022024, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 755878 від 01.05.2023. Позивач зазначає, що відповідач взяті на себе зобов`язання за умовами договору порушив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, що станом на день подання позову складає 28288 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4000 грн; заборгованість за процентами 24288 грн. Враховуючи, що відповідач добровільно не сплачує заборгованість, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Представник позивача подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином, шляхом направлення на його адресу реєстрації судової повістки, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву щодо заявлених позовних вимог або будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило. В подальшому, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду, однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з`явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 01.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 755878, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн, на споживчі потреби, строком на 360 днів, із стандартною процентною ставкою 2.2% в день, у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача. Періодичність сплати процентів кожні 30 днів. Договір № 755878 від 01.05.2023 був підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором Р175 01.05.2023 14:10:57, що підтверджується довідкою ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ». Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Підписанням Договору відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Відповідно до п. 9.6 Договору цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства електронними підписом, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис Споживача на Договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» виконало умови кредитного договору та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 4000 грн, шляхом перерахування на його банківську картку, що підтверджується, відповіддю АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-20642 від 08.12.2025, відповідно до якої на відповідача емітовано карту № [NUMBER] , на яку 01.05.2023 було зараховано грошові кошти в сумі 4000 грн. Позивач вказує, що відповідачем зобов`язання за кредитним договором не виконуються, у зв`язку з чим виникла заборгованість, у розмірі 28288 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4000 грн; заборгованість за процентами 24288 грн. Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме договором №755878 від 01.05.2023 про надання споживчого кредиту, відповіддю АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-20642 від 08.12.2025, розрахунком заборгованості за Договором № 755878 від 01.05.2023 станом на 01.02.2024. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Виходячи з викладеного, а також з урахуванням того, що відповідачем не надано суду доказів того, що ним хоч у якомусь обсязі виконано свої зобов`язання за кредитним договором, не спростовано розміру заборгованості належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що твердження позивача про наявність заборгованості відповідача за кредитним договором є обґрунтованими. 01.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» був укладений Договір факторингу №01022024, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 755878 від 01.05.2023, що підтверджуються Договором факторингу №01022024 від 01 лютого 2024 року, платіжною інструкцією №74875 від 01.02.2024 року, актом приймання-передачі Реєстру Боржників від «01» лютого 2024 року, витягом з реєстру боржників. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення суми боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З урахуванням положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. У даній справі судові витрати складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн, сплаченого позивачем при поданні позову до суду, та витрат на правову допомогу у розмірі 8000 грн, понесених відповідачем. Факт надання правової допомоги підтверджується договором про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025; Актом №454 наданих послуг від 10.11.2025, Актом № 589 наданих послуг від 10.11.2025, детальним описом наданих послуг до Акта № 589 наданих послуг від 10.11.2025, ордером про надання правничої допомоги серії ВС №1381377. Частиною 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). З одного боку, згідно вимог ст. 137 ЦПК України, прийняти рішення про зменшення витрат на правову допомогу суд може виключно за клопотанням відповідача, але з іншого, перевірка обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення судових витрат, у тому числі і витрат на правову допомогу, є обов`язком суду. Виходячи з викладеного, а також враховуючи обсяг отриманої позивачем правової допомоги в межах даної справи, оцінюючи заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді, дотримуючись принципу диспозитивності, а також з урахуванням складності справи, співмірності, доцільності та необхідності понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Outcome: approved