Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 12 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено кредитний договір №4961160 про надання споживчого кредиту шляхом його підписання позичальником електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами цього договору ТОВ «Лінеура Україна» надало позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 5000 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на зазначений позичальником картковий рахунок, строком на 360 днів, з датою остаточного повернення кредиту - 07.09.2025, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% від суми кредиту за кожен день користування. Вказує, що ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало [PERSON] кредитні кошти та можливість розпоряджатися ними. 31.07.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 31,07/2025, за умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти у визначений договором строк не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив. Станом на 31.07.2025 прострочена заборгованість за кредитом становить 22597 грн. 35 коп., з яких: 4999 грн. 99 коп. заборгованість по тілу кредиту, 13197 грн. 36 коп. - заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором, 1900 грн.00 коп. - заборгованість за процентами, нарахованими після укладення договору факторингу за 38 днів, 2500 грн. 00 штрафні санкції. Покликаючись на вимоги ст. 525-530, 610-612, 631, 1046-1049 ЦК України, просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 22597 грн. 35 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21), будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Судом встановлено, що 12.09.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Лінеура Україна» було укладено електронний договір № 4961160 про надання споживчого кредиту в сумі 5000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на картковий рахунок позичальника (п.1.2 договору). Згідно із п.1.3. договору строк кредиту - 360 днів, із 12.09.2024 до 07.09.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів у розмірі 1 % від суми кредиту за кожен день користування. Факт перерахування відповідачу кредитних коштів від ТОВ «Лінеура Україна» підтверджується листом ТОВ "ПЕЙТЕК" ввід 01.08.2025, повідомленням АТ КБ "ПриватБанк" від 02.02.2026. 31.07.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу №31/07/2025 згідно якого ТОВ «Факторингова компанія «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» передало (відступило) ТОВ «"ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ"» за плату належні йому права вимоги за вказаним кредитним договором, що підтверджується реєстром боржників. Із розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що позивач набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 22597 грн. 35 з яких: - 4999 грн. 99 коп. - заборгованоість за тілом кредиту; 13197 грн. 36 коп - заборгованість за відсотками, нарахована первісним кредитором; 1900 грн. 00 коп. - відсотки, нараховані позивачем у межах строку кредитування за 38 календарних днів, 2500 грн. 00 коп. штрафні санкції. Доказів пртилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного кредитного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення нарахованих штрафних санкцій у сумі 2500 грн., суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 12.09.2024, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час. Отже, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення штрафних санкції у розмірі 2500 грн. є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягає задоволенню. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені ст. 1048 1050 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору та процентів за користування кредитом, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в сумі 18197 грн. 35 коп., яка складається: 4999 грн. 99 коп. - забогованість за тілом кредиту, 13197 грн. 36 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом у межах строку кредитування 360 днів. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено до стягнення на його користь з відповідача 10000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу, у підтвердження чого надано договір про надання юридичної допомоги від 10.12.2024, дедальний опис наданих послуг, акт прийому-передачі наданих послуг від 22.12.025р. Витрати позивача зі сплати судового збору становлять 2422 грн. 40 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зокрема (18197,35 х 100) : 22597,35 = 80,53 %, тобто позов задоволено на 80,53 %. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп., тому при визначенні розміру судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, суд наводить наступний розрахунок: 2422 грн. 40 коп. х 80,53 % = 1950,75 тобто з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1950 грн. 75 коп. судових витрат зі сплати судового збору. На відшкодування витрат за надання правничої допомоги необхідно стягнути 8053 грн. (10000 х 80,53 %). На підставі викладеного та

Outcome: partial