Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16.05.1998 у виконавчому комітеті Битківської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківській області, вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , про що в Книзі реєстрації шлюбів цього ж числа складено відповідний актовий №14. Після одруження вона змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] . В шлюбі з відповідачем у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , який на даний час вже досяг повноліття, та дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є неповнолітньою і проживає разом з позивачем. Зазначає, що на перших порах сімейного життя у них з чоловіком були менш-більш нормальні дружні стосунки, однак в подальшому подружнє життя не склалося. Позивач вважає, що причиною розпаду сім`ї стало те, що у них з відповідачем з часом стали різні погляди на життя, на сімейні цінності, на ведення господарства, тощо, в результаті чого між ними стали постійно виникати непорозуміння і конфлікти. Також [PERSON] вказує, що вона намагалася зберегти сім`ю і вплинути на чоловіка з метою знайти консенсус в їх взаємовідносинах, однак позитивного результату це не принесло. Вони вже не можуть знайти спільної мови при вирішенні навіть самих елементарних побутових питань, і як наслідок між нами склалося таке відношення, як нетерпимість один до одного. Крім того, в обґрунтування вимог позову позивач посилається на те, що основною причиною припинення їх подружніх відносин став той факт, що відповідач систематично зловживає спиртними напоями і будучи в нетверезому стані вчиняв щодо неї фізичне та психологічне насильство, а саме час від часу наносив їй побої, обзивав різними непристойними словам, при тому робив це при дітях, принижуючи її гідність як жінки так і матері. Стверджує, що впродовж останніх 7 років вони не підтримують подружніх стосунків і фактично проживають окремо, оскільки майже весь час вона перебуває за межами України на роботі в Республіці Італія, а відповідач в Республіці Польща. Такі обставини привели до остаточного розпаду їх сім`ї. Враховуючи наведене, позивач переконливо вирішила розірвати їх шлюб, який став носити формальний характер. Вони з чоловіком перестали цікавитися один одним як дружина і чоловік, втративши взаємні почуття підтримки, любові та поваги. На даний час вони стали один одному зовсім чужими, а тому [PERSON] вважає неможливим перебування в шлюбі з відповідачем, який (шлюб) вичерпав себе як такий і майбутнього в нього немає. Також вважає, що недоцільно надавати їм термін на примирення, оскільки воно вже неможливе, так як неприязні стосунки між ними тривають вже досить довго. Наведене змусило позивача прийняти рішення про звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, оскільки їх шлюб уже розпався, і це відповідає їх інтересам. Звертає увагу, що після розірвання шлюбу вона залишає собі шлюбне прізвище [PERSON] . Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Стислий виклад позицій сторін: Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги позивача підтримує повністю з підстав, наведених у позовній заяві, а саме просить розірвати шлюб між сторонами по даній справі, та стягнути з відповідача на користь останньої понесені нею судові витрати в розмірі сплаченого судового збору і витрат на професійну правничу допомогу. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.01.2026 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що 16.05.1998 у виконавчому комітеті Битківської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківській області, між сторонами по справі: [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №14. У зв`язку з реєстрацією шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на прізвище відповідача [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються повторно виданим свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 09.03.2010 (а.с. 7). В шлюбі з відповідачем у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , який на даний час вже досяг повноліття, та дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є неповнолітньою і проживає разом з позивачем. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище [PERSON] , а також просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати в розмірі сплаченого судового збору і витрат на правничу допомогу. Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач посилається на те, що подружнє життя у них не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на сімейне життя, шлюбні відносини припинені вже тривалий час, шлюб існує формально. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається матеріалів справи, за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, позивачем [PERSON] у відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», сплачено судовий збір в сумі 1331,20 грн, що підтверджується квитанцією № 75231496 від 15.01.2026 (а.с. 3). З урахуванням положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано: договір про надання правничої допомоги № 10 від 15.01.2026, квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №75231631 від 15.01.2026, акт виконаних робіт від 11.03.2026, який міститься в матеріалах справи (а.с.9-10, 12). Згідно п.п.4.3, 4.5 договору про надання правничої допомоги № 10 від 15.01.2026, тарифи, згідно яких виплачується винагорода адвокату, становлять: попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази, що регулюють спірні відносини і надання консультації по суті спору 500 грн; складення процесуальних документів, а саме позовної заяви 2000,00 грн; представництво інтересів клієнта адвокатом в суді 1 інстанції (за одне засідання) 1000,00 грн. Факт надання послуг підтверджується актом виконання робіт про надання послуг на правничу допомогу від 11.03.2026, з якого вбачається, що адвокатом Гурашем М.В., розмір витрат на правову допомогу по даній справі складає 3500 грн, з яких: попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази, що регулюють спірні відносини і надання консультацій по суті позову (заяви) 500 грн; складання адвокатом процесуальних документів по справі (позовної заяви) 2000 грн; представництво інтересів адвокатом в суді (1000 грн. за кожне судове засідання) 1000 грн за одне судове засідання. Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №75231631 від 15.01.2026, позивачем [PERSON] сплачено адвокату Гурашу М.В. кошти в сумі 3500 грн за надання послуг правової допомоги. Тому враховуючи положення статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3500 грн. як компенсацію витрат на професійну правничу. Висновки суду: Вирішуючи спір судом встановлено, що сторони сімейні стосунки не підтримують протягом часу, який оцінюється тривалим, спільного господарства та побуту не ведуть, їх шлюб існує формально та втратив своє значення і не може бути поновлений в зв`язку з категоричним запереченням позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України вибір прізвища позивача, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, є її правом. Тому після розірвання шлюбу прізвище позивачу [PERSON] необхідно залишити без змін. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь позивача, зокрема: 3500 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 1331,20 грн. судового збору, а всього - 4831,20 грн. На підставі наведеного, ст.51 Конституції України, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved