Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Основ`янського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на період продовження його навчання в Державному навчальному закладі «Харківське вище професійне училище №6» у розмірі 1/3 частки усіх доходів (заробітку), щомісячно, починаючи з 01.11.2025 і до 30.06.2026. В обґрунтування позову позивач зазначила, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15 червня 2007 року, від якого вони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.04.2017 у справі №646/2109/17 шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 23 березня 2017 року до повноліття дитини. Син сторін на теперішній час навчається у Державному навчальному закладі «Харківське вище професійне училище №6» на денній формі навчанні, строк навчання з 01.09.2023 по 30.06.2026. Син потребує матеріальної допомоги, а відповідач має постійний та достатній дохід, проходить військову службу в ЗСУ та ухиляється від виконання обов`язку з утримання дитини на період його навчання. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 25 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 19.12.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до яких представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що позивач не надала доказів понесення витрат, пов`язаних з навачанням дитини, тому розмір стягнення аліментів та потреба у них не доведена. Спільний син не має хронічних захворювань, що свідчить про те, що позивач витрат на лікування не несе. Син навчається на бюджетній формі навчання, отримує стипендію, проживає у м. Харків, де і навчається, тому витрат на проїзд також не несе. На утриманні відповідача перебувають двоє хворих непрацездатних батьків пенсійного віку: [PERSON] , [INFO] , та батько [PERSON] , [INFO] . Батько відповідача є особою з інвалідністю третьої групи, учасником бойових дій, є тяжкохворим, є постраждалим від Чорнобильської катастрофи. Він не має змоги обслуговувати себе, потребує постійного стороннього догляду, є прикутим до ліжка, переніс інсульт у червні 2023 року. Батьки перебувають на утриманні відповідача, який надає їм щомісячно 5000,00 грн. на оплату комунальних послуг, купівлю продуктів харчування та ліків. Крім цього, відповідач одружений з [PERSON] , яка не працює, перебуває на утриманні відповідача. Має серйозні хронічні захворювання, приймає ліки. Крім цього, відповідач має заборгованість зі стягнення аліментів у справі №646/2109/17 558 865,97 грн., який утворився внаслідок невірних розрахунків державного виконавця. 27.02.2026 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, в якому просила долучити витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 03.02.2026 №170/26/163/В відносно [PERSON] , яким встановлено останній ІІІ групу інвалідності. У судове засідання позивач не з`явилася, у позовній заяві просила провести розгляд справи без її участі, від представника відповідача також надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача, представник відповідача підтримала позицію, викладену у відзиві на позовну заяву. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.11.2007 [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки №228 від 26.08.2025 [PERSON] навчається у Державному навчальному закладі «Харківське вище професійне училище №6»з 01.09.2023 по 30.06.2026 на денній формі навчання. Відповідач [PERSON] має на утриманні батьків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є пенсіонерами. [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС у 1986 році та інвалідом ІІІ групи, що підтверджується відповідними посвідченнями, долученими до відзиву на позовну заяву. [PERSON] має ряд хронічних захворювань, не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися, що підтверджується копією висновку ЛКК №697 від 17.05.2024, виданого КНП «Міська клінічна лікарня №13» ХМР, виписками із медичної карти стаціонарного хворого №4607/н від 05.12.2025 з КНП «Харківська міська поліклініка №6» ХМР та №9447 від 20.06.2023 з КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладеної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова», а також іншою медичною документацією на ім`я [PERSON] , доданою до відзиву на позовну заяву. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.09.2020 [PERSON] має дружину [PERSON] , яка також має ряд хронічних захворювань, що підтверджується медичною документацією на ім`я [PERSON] , доданою до відзиву на позовну заяву. Відповідно до довідки ВЧ [NUMBER] від 03.12.2025 [PERSON] проходить військову службу за мобілізацією. Відповідно до відомостей з Державного реєстру осіб платників податків про джерела/ суми нарахованого доходу станом на 03.12.2025 [PERSON] отримав грошове забезпечення з липня 2025 року по жовтень 2025 року в таких розмірах: липень 2025 року 73720,80 грн.; серпень 2025 року 21441,53 грн.; вересень 2025 року 81997,34 грн.; жовтень 2025 року 77206,59 грн. Згідно з копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.06.2016 [PERSON] має у власності 1/3 частки квартири загальною площею 68,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , отримана внаслідок приватизації. З розрахунку заборгованості по аліментам №3225 від 17.12.2025, складеного Основ`янсько-Слобідським відділом державної виконавчої служби у м. Харків СМУ Міністерства юстиції, де боржником є [PERSON] , останній має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 558 865,97 грн. Згідно з інформацією, наданою на запит представника відповідача за вих. №244 від 05.12.2025 директором Державного навчального закладу «Харківське вище професійне училище №6» Бобовський Данило навчається у Державному навчальному закладі «Харківське вище професійне училище №6» з 01.09.2023, користується безоплатно навчально-матеріальною базою, учні забезпечені на 72% підручниками. [PERSON] не проживає у гуртожитку, навчається на бюджеті, отримує стипендію. Відповідно до копії письмових пояснень, відібраних від матері відповідача [PERSON] представником відповідача [PERSON] зазначила, що вона та її чоловік є непрацездатними особами. Чоловік є особою з інвалідністю ІІІ групи, прикутий до ліжка та потребує стороннього постійного догляду. Єдиним доходом батьків відповідача є пенсія, відповідач надає щомісячну допомогу батькам 5000,00 грн. З витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 03.02.2026 №170/26/163/В відносно [PERSON] , вбачається, що останній з 06.01.2026 встановлено ІІІ групу інвалідності. Відповідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є працездатним, має постійне джерело доходу у вигляді заробітної плати та перебуває на військовій службі. Відповідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У роз`ясненнях Пленуму Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. ст. 200, 201 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що повнолітній [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання на денній формі та не має змоги працювати, що свідчить про його потребу в наданні матеріальної допомоги від батьків, неповне забезпечення училищем навчальними матеріалами. Відповідач працездатний, несе військову службу в ЗСУ, наявність на утриманні відповідача непрацездатних батьків похилого віку та дружини, яка не працює та має інвалідність ІІІ групи, відповідно до вимог ст. 180 СК України обов`язок та можливість надавати утримання повнолітньому сину. Тому суд вважає, що обґрунтованим буде стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/10 частини доходів відповідача, щомісячно, починаючи з 01.11.2025 по день закінчення навчання 30.06.2026. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, враховуючи, що позивач є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial