Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

До Царичанського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю із Канівського міськрайонного суду Черкаської області надійшли матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 04 липня 2005 року він уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №46. Зазначає, що приблизно з серпня 2019 року шлюбні відносини з відповідачкою фактично припинились через постійні непорозуміння; на даний час шлюб носить формальний характер, сім`я розпалась остаточно; спільного господарства не ведуть; від шлюбу з відповідачкою дітей не мають. Враховуючи викладене, просить розірвати шлюб з відповідачкою. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2026 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.29). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав на поштову адресу суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 43). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище " [PERSON] " (а.с. 34). Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 04 липня 2005 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 46, що підтверджується повторним Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23 жовтня 2025 року (а.с. 5). Відносини сторін із 2019 року фактично припинились, на даний час сторони не проживають однією сім`єю, їх шлюб набув формального характеру, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved