Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Приватне підприємство «Транс Логістик» звернулося до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 125817,52 гривень. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 24.09.2021 року водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ОРEL ASTRA» з державним номерним знаком [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем марки «INTERCARGO TRUCK» із номерним знаком [NUMBER] , який належить приватному підприємству «Транс Логістик». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди була порушена кримінальна справа за ч. 1. ст. 286 КК України, адже, в автомобілі відповідача були постраждалі особи. Яремчанський міський суд Івано-Франківської області своєю ухвалою від 01.09.2022 року звільнив [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою та закрив кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021091110000069 від 24.09.2021 року порушене відносно нього за ч. 1 ст. 296 КК України. У вищевказаній ухвалі зазначається, що у підготовчому засіданні [PERSON] визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «INTERCARGO TRUCK» із номерним знаком [NUMBER] був значно пошкоджений. Між ПП «Транс Логістик» та ТОВ «Трак Сервіс Львів» був укладений договір про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів №24661 від 09.04.2019 року. В рамках виконання вищевказаного договору ПП «Транс Логістик» замовило послуги з ремонту автомобіля марки «INTERCARGO TRUCK» із номерним знаком [NUMBER] . За результатами ремонту (відновлення авто після ДТП) між сторонами підписано Акт виконаних робіт № ТС-00006369 від 17.11.2021 року на загальну суму 343 763,72 гривень. ПП «Транс Логістик» своїм платіжним дорученням №49122 від 09.12.2021 року сплатило на користь ТОВ «Трак Сервіс Львів» вартість ремонтних робіт пошкодженого автомобіля в розмірі 343 763,72 гривень. Між ПП «Транс Логістик» та ПАТ Страхова компанія «Українська страхова група» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-0401-21-00229 від 30.06.2021 року, в тому числі страхування автомобіля марки «INTERCARGO TRUCK» із номерним знаком [NUMBER] . У рамках розслідування страхового випадку по автомобілю марки «INTERCARGO TRUCK» із номерним знаком [NUMBER] сплачено ПАТ Страхова компанія «Українська страхова група» своїм платіжним дорученням № 45143 від 30.11.2022 року на користь ПП «Транс Логістик» 217 946,20 гривень. Отже, повний комплекс відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля становить 343 763,72 гривень за мінусом отриманого страхового відшкодування від ПАТ «СК «Українська страхова група» у розмірі 217 946,20 гривень, тому ПП «Транс Логістик» заявляє до відповідача шкоду (збитки) завдані внаслідок дорожньо-транспортної в розмірі 125 817,52 гривень. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2025 року матеріали справи передано на розгляд судді Джусу Р.В. Ухвалою суду від 04.06.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження в підготовчому засіданні. Від представника відповідача до суду поступив відзив на позовну заяву (а.с.71-78), в якому він просив відмовити у задоволенні позову ПП «Транс Логістик» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди в повному обсязі за його безпідставністю та необґрунтованістю. Відзив мотивовано тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24.09.2021 року в с. Микуличин Надвірнянського району Івано-Франківської області з вини відповідача заподіяно матеріальну шкоду позивачу шляхом пошкодження належного йому транспортного засобу марки «INTERCARGO TRUCK» із державним номерним знаком [NUMBER] . Із матеріалів позовної заяви вбачається, що між ПП «Транс Логістик» та ПАТ Страхова компанія «Українська страхова група» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №28-0401-21-00229 від 30.06.2021 року про страхування автомобіля марки «INTERCARGO TRUCK» із д.н.з. [NUMBER] по програмі комплексного автострахування - КАСКО та позивачу за цим договором 30.11.2022 року у повному обсязі відшкодовано заподіяну шкоду в розмірі 217946,20 гривень. Більше того, позивач погодився з сумою виплати та не заявляв додаткових вимог до ПАТ «СК» «УСГ». Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «УПСК» згідно полісy AP-9719012 та встановлено страховий ліміт в сумі 127400 гривень, франшиза в розмірі 2600 гривень. У зв`язку з цим відповідач змушений був врегулювати з ПрАТ «УПСК» відшкодування в порядку регресу суми 90546,20 гривень (217946,20 гривень. - 127400 гривень), на яку перевищено страхову виплату позивачу за полісом, сплативши на підставі угоди від 16.01.2023 року страховику обумовлене відшкодування в сумі 55000 гривень. Обгрунтовуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача додатково 125817,52 гривень, позивач безпідставно стверджує, що загальна сума шкоди, заподіяна внаслідок ДТП становить 343763,72 гривень, а не 217946,20 гривень, посилаючись на Акт виконаних робіт №ТС00006369 від 17.11.2021 року. Вказаний акт не є належним, достовірним та достатнім доказом в розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України, оскільки наявна у ньому інформація не доводить, що виконані роботи були повністю пов`язані з усуненням пошкоджень автомобіля марки «INTERCARGO TRUCK» д.н.з. [NUMBER] , яких він зазнав внаслідок ДТП, яке сталося 24.09.2021 року. Від представника позивача до суду поступила відповідь на відзив (а.с. 86-89), в якій він вказав, що доводи представника відповідача викладені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими. ПП «Транс Логістик» звернуло увагу, що в процесі врегулювання страхового випадку від ПАТ Страхова компанія «Українська страхова група» в рамках виконання договору добровільного страхування наземного транспорту № 28-0401-21-00229 від 30.06.2021 року (в частині страхування автомобіля марки INTERCARGO TRUCK, номерний знак [NUMBER] ) отримано загальну суму страхового відшкодування в загальному розмірі 217 946,20 гривень з ПДВ, за виключенням суми 125 817,52 гривень, яка була сформована на основі застосованого коефіцієнту пропорційності з причин невідповідності розміру страхової суми та ринкової вартості автомобіля, визначеною на підставі проведення незалежної експертизи на замовлення страхової компанії. У своєму відзиві представник відповідача зазначає, що між [PERSON] та ПАТ «СК «УСГ» була укладена угода від 16.01.2023 року про відшкодування збитків заподіяних в рамках виплати страхового відшкодування в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Сам факт підписання вищевказаної угоди від 16.01.2023 року та її повне виконання підтверджує, що [PERSON] повністю визнав наявність збитків, заподіяних в рамках виплати страхового відшкодування в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, [PERSON] не був позбавлений права заперечувати проти розрахунку вартості виплаченого страхового відшкодування, права ознайомитися з матеріалами страхової справи (щодо розрахунків відновлювального ремонту автомобіля марки «INTERCARGO TRUCK» із номерним знаком [NUMBER] ), права не підписувати угоду від 16.01.2023 року, а натомість мав право заперечувати проти вартості відновлювального ремонту (в матеріалах страхової справи наявні всі докази відновлювального ремонту), але відповідач не здійснив жодних дій щодо невизнання розрахунків страхового відшкодування. Він, підписавши угоду від 16.01.2023 року, фактично підтвердив вартість визначеного страхового відшкодування. Згідно з розпорядженням керівника апарату Верховинського районного суду Івано-Франківської області № 157/01-20/25 від 30.09.2025 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2025 року, дану справу передано для розгляду судді Чекан Н.М. у зв`язку із відрядженням судді Джуса Р.В. до Миколаївського районного суду Львівської області для здійснення правосуддя. Ухвалою суду від 06.10.2025 року матеріали цивільної справи за позовом приватного підприємства "Транс Логістик" до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди прийнято до свого провадження суддею Чекан Н.М. у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14.11.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судовому засіданні вказав, що доданий акт виконаних робіт від 17.11.2021 року клієнт підписував зі страховою компанією. У матеріалах страхової компанії є всі розрахунки. Претензія до страхової компанії по системі КАСКО. Страхова не доплатила, бо застосувала коєфіцієнт пропорційності (автомобіль був недострахований), була вказана менша вартість застрахованого автомобіля, позивач погодився. Представник відповідача у судовому засіданні вказав, що відповідач позов не визнає, оскільки ті докази, які є в матеріалах справи не доводять заявлених позовних вимог. Актом виконаних робіт не встановлюється, що робилися ремонтні роботи, пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою. Належним доказом є висновок експерта. Відповідач доплатив із суми 217 000 гривень різницю своїй страховій. Суддя заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. На підтвердження позивачем заявлених вимог до суду надано: - свідоцтво серії [NUMBER] про реєстрацію транспортного засобу марки «INTERCARGO TRUCK» моделі F17221 з реєстраційним номером [NUMBER] , власником якого є ПП «Транс Логістик» (а.с. 7, 8); - витяг з Єдиного реєстру досудового розслідування кримінального провадження №12021091110000069 від 24.09.2021 року (а.с.6), з якого вбачається правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч.1 ст. 286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди по вул. Грушевського в с. Микуличин Надвірнянського району Івано-Франківської області за участі транспортного засобу марки «ОРEL ASTRA» із реєстраційним номером [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «INTERCARGO TRUCK» із реєстраційним номером [NUMBER] під керуванням [PERSON] ; - повідомлення Надвірнянської окружної прокуратури від 31.10.2022 року №09.55/1-55303ВИХ-22 (а.с.9) про те, що за фактом вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди Яремчанським відділом Надвірнянської окружної прокуратури 22.07.2022 року за результатами проведення досудового розслідування кримінального провадження № 12021091110000069 скеровано до суду обвинувальний акт щодо [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України; 01.09.2022 року Яремчанським міським судом за результатами судового розгляду кримінального провадження № 12021091110000069 винесено ухвалу про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України в зв`язку з примиренням винного з потерпілою, а порушене відносно нього кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України закрито; - договір №28-0401-21-00229 від 30.06.2021 року добровільного страхування наземного транспорту в двох частинах (а.с. 15-28), укладений між страховиком ПАТ "СК"УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА» в особі директора Дніпровської ОД Кусонської Ольги Володимирівни та страхувальником приватне підприємство "Транс Логістик", яким застраховано транспортні засоби, зазначені у Додатку 2 до цього договору; вид страхування: добровільне страхування наземного транспорту (КАСКО); страхові суми, страхові тарифи та страховіплатежі зазначено у Додатку 2 до цього договору; *при цьому із долученого договору №28-0401-21-00229 від 30.06.2021 року добровільного страхування наземного транспортного засобу не вбачається, які транспортні засоби були застрахованими, які страхові суми, страхові тарифи та страховіплатежі, оскільки їх перелік, як вказано в самому договорі зазначено у додатку 2 до цього договору, який не долучено до матеріалів справи; - платіжна інструкція №45143 від 30.11.2022 року (а.с. 30) про перерахування грошових коштів у сумі 217 946,20 гривень платником ПАТ СК УСГ отримувачу ПП «Транс Логістик» із призначенням платежу стах. Відшк. 28-0401-21-00229\\745 в01.07.21 стр. акт ДККА-77780 від 25.11.22; ПП «Транс Логістик» ЄДРПОУ 34307753; [NUMBER] . Без ПДВ; - акт виконаних робіт №ТС-00006369 від 17.11.2021 року ТОВ «Трак Сервіс Львів» (а.с.39), з якого вбачається, що замовником робіт є ПП «Транс Логістик», наряд-замовлення №ТС-00005822 від 27.09.2021 року договір №24661 від 19.04.2019 року тип ремонту: комерційний, КТЗ з державним номером [NUMBER] , загальна сума до сплати 343 763,72 гривень; - платіжна інструкція №49122 від 09.12.2021 року (а.с. 42) про перерахування грошових коштів у сумі 343 763,72 гривень платником ПП «Транс Логістик» отримувачу «Трак Сервіс Львів», призначення платежу за послуги згідно дог №24661 від 09.04.2019 згідно рахунка ТС-6931 від 17.11.2021. Крім того, до матеріалів позовної заяви долучено документ «Договор №24661» однак його зміст викладено іноземною мовою без надання перекладу його змісту, внаслідок чого суд не може його взяти до уваги як належний доказ у справі. Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП та вина відповідача [PERSON] . Предметом спору є відшкодування різниці між сумою страхової виплати здійсненою страховиком позивача та вартістю відновлювального ремонту. Стороною відповідача не визнаються позовні вимоги, внаслідок не доведення позивачем, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача, яка вказана у акті виконаних робіт №ТС-00006369 від 17.11.2021 року у розмірі 343763,72 гривень, пов`язана і усунення пошкоджень отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 24.09.2021 року, яка відбулася з вини відповідача. Також представник відповідача вказує про те, що позивачу його страховою компанією відшкодовано заподіяну шкоду в повному розмірі, а саме у сумі 217946,20 гривень за програмою комплексного автострахування КАСКО його страховиком. Позивач погодився з сумою виплати та не заявляв додаткових вимог до ПАТ «СК» «УСГ». У свою чергу відповідач, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «УПСК» згідно полісy AP-9719012 та страховий ліміт становив 127400 гривень, франшиза в розмірі 2600 грвень , у порядку регресу відшкодував страховику суму, на яку було перевищено страхову виплату, уклавши угоду 16.01.2023 року. На підтвердження вказаного представником відповідача долучено угоду від 16.01.2023 року, укладену між ПрАТ «УПСК» (кредитор) та [PERSON] (боржник), за якою кредитор та боржник домовилися, що боржник відшкодовує кредитору збитки, заподіяні виплатою страхового відшкодування по дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулась 24 вересня 2021 року за участю транспортного засобу марки «Opel Astra» із д.н.з. [NUMBER] під керуванням боржника та транспортного засобу марки «INTERCARGO TRUK» із д.н.з. [NUMBER] в розмірі 90 546,20 гривень. Боржник зобов`язався відшкодувати кредитору збитки в розмірi 55 000 гривень із загальної суми, що підлягала відшкодуванню у розмірі 90 546,20 гривень. Після відшкодування боржником збитків в розмірі 55 000 гривень кредитор не матиме претензій до боржника з приводу вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. [PERSON] сплачено на користь ПАТ СК «УСГ» 55 000 гривень, що стверджується квитанцію №9294-7491-9927-6047 від 26.01.2023 року (а.с.75). За загальним правилом, визначеним частиною першою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст. 1187 ЦК України). Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, є Закон України № 1961-IV від 01 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV в редакції чинній на час ДТП). Згідно зі ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Суд звертає увагу, що із долученого договору від 30.06.2021 року №28-0401-21-00229 добровільного страхування наземного транспорту, укладеного між ПАТ «СК «УСГ» та ПП «Транс Логістик», не можливо встановити страхову суму, страхові тарифи та страхові платежі, оскільки як вказано у п.7.1 договору такі зазначаються у додатку 2 до цього договору, який не долучено до матеріалів справи. Крім того, під час розгляду справи позивачем не доведено, що різниця між страховою виплатою та загальною сумою завданої шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, виникла саме внаслідок зазначених законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Представник позивача у судовому засіданні стверджував, що страховиком не покрито повну вартість відновлювального ремонту внаслідок заниження вартості застрахованого автомобіля під час укладення договору цивільно-правової відповідальності позивача із страховиком та вказав, всі докази наявні у матеріалах страхової справи, однак ним їх не долучено до матеріалів справи та не заявлено клопотань про витребування цих доказів. При цьому слушним є посилання представника відповідача, що акт виконаних робіт №ТС-00006369 від 17.11.2021 року не встановлює причинно-наслідкового зв`язку із розміром шкоди отриманої транспортним засобом внаслідок ДТП 24.09.21 року, оскільки зі змісту цього документу вбачається, що ТОВ «Трак Сервіс Львів» здійснив комерційний ремонт транспортного засобу з номерним знаком [NUMBER] на загальну суму 343763,72 гривень, а не внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У ст.76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша ст.95 ЦПК України). Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно з правового висновку Верховного Суду викладеного в постанові від 21.07. 2021 року в справі 287/363/16, при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування з важливим елементом змагальності судового процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про недоведеність. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд має право винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі (правова позиція Верховного Суду в постанові від 29 вересня 2022 року в справі 857/7/22). За наведених обставин, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю. У ст. 265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суду зазначаються розподіл судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. Так, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. З урахуванням того, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати в частині сплати судового збору необхідно віднести на її рахунок. Представником відповідача заявлено клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 гривень. На підтвердження заявлених витрат представник відповідача долучив: - договір №24/25 від 24.06.2025 року про надання правничої допомоги наданої адвокатом Атаманюком Р.І. клієнту [PERSON] ; - додаток №1 до договору №24/25 від 24.06.2025 року з якого вбачається, що у порядку та на умовах договору №24/25 від 24.06.2025 року адвокат здійснює: аналіз та консультування щодо правової політики із зазначеного питання з врахуванням всіх складових сфери регулювання (національного законодавства, судової практики, інформаційного простору); юридичний супровід та представництво по цивільній справі за позовом ПП «Транс Логістик» до клієнта про відшкодування матеріальної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди в судах першої та апеляційної інстанції; вартість юридичних послуг за представництво інтересів у суді першої інстанції 10000 гривень, представництво у судах апеляційної інстанції 12000 гривень; - акт (опис) робіт (наданих послуг) та витрати робочого часу згідно договору №24/25 від 24.06.2025 року: спілкування з клієнтом, вивчення матеріалів, складання відзиву на позовну заяву, підготовка додатків (5год.) 5000 гривень; участь у судових засіданнях 5000 гривень; - платіжні інструкції від 24.06.2025 року та від 28.11.2025 року на загальну суму 10000 гривень. Згідно з ч.ч.1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат відноситься: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного суду в постанові від 19.02.2020 року в справі N 755/9215/15-ц, провадження N 14-382цс19 вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони. У судовому засіданні 04.03.2026 року представник позивача зазначив, що не заявляє клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, надану відповідачу, та наполягав на завершенні розгляду цієї справи. Таким чином, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову з позивача на користь відповідача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved