Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулось до Заліщицького районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що 08.06.2025 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 1561-7644, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надає відповідачу кредит у розмірі 15000,00 грн., строк кредитування 365 днів, базовий період 30 днів, комісія за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту, знижена відсоткова ставка 1,00% в день, стандартна відсоткова ставка: 1,00% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення договору. В цей період можливе використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою та/або пільговою процентною ставкою, 0,74% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня дії договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Додатковою угодою № 1 від 12 червня 2025 року до договору про відкриття кредитної лінії №1561-7644 від 08.06.2025 сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600 грн. Додатковою угодою № 2 від 13 червня 2025 року до договору про відкриття кредитної лінії №1561-7644 від 08.06.2025 сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600 грн. Додатковою угодою № 3 від 14 червня 2025 року до договору про відкриття кредитної лінії №1561-7644 від 08.06.2025 сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1000 грн. Додатковою угодою № 4 від 16 червня 2025 року до договору про відкриття кредитної лінії №1561-7644 від 08.06.2025 сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2800 грн. У свою чергу, [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та комісію. Однак, відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, в зв`язку з чим станом на 22 жовтня 2025 року утворилась заборгованість в розмірі 55362,00 грн, з яких: 20000,00 грн - заборгованість за кредитом, 22362,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 10000,00 грн. - заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України, 3000,00 грн. - заборгованість по комісії. Вказану заборгованість та судові витрати позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь. Ухвалою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 01.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач не делегував свого представника в судове засідання, до позовної заяви додав клопотання, в якому просить розглянути справу у його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавав. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши отримані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуюче наступне. Судом встановлено, що 08 червня 2025 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії №1561-7644 продукту «CREDOS», за умовами якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало відповідачу кредит у розмірі 15000 грн. Згідно з п.п.2.1. - 2.4. договору кредитодавець відкриває для позичальника кредитну лінію на умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені цим договором, у порядку, передбаченому цим договором. Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника. За цим договором може застосовуватись забезпечення виконання зобов`язання позичальника у вигляді укладання договору поруки. Правила укладення договорів поруки та Примірний договір поруки затверджені кредитодавцем та розміщені на веб-сайті кредитодавця. Надання позичальником застави або інших видів забезпечення, окрім поруки, не вимагається. Відповідно до п. 3.1. договору № 1561-1744 від 08.06.2025, цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 4.1. 4.2. договору, загальний розмір кредиту 15000,00 грн. Дата надання/видачі кредиту: 08.06.2025. Відповідно до п.4.6 договору, спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п.4.1. цього договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього договору та надіслання позичальнику примірнику договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. При наданні кредитодавцем позичальнику в кредит додаткових грошових коштів на підставі додаткової угоди, ініціювання безготівкового переказу грошової суми здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами відповідної додаткової угоди та надіслання її примірника (оригіналу) позичальнику у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту. Відповідно до п. 4.14. кредитного договору, строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 07.06.2026. Продовження строку кредитування або строку виплати кредиту в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. У позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, встановлених цим договором. Строк кредитування може бути продовжений за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди до цього договору, згідно з якою після укладення додаткової угоди строк кредитування продовжується і складає з моменту укладення додаткової угоди до його закінчення 365 календарних днів. У такому випадку актуальний строк кредитування зазначається в останній укладеній сторонами додатковій угоді до цього договору, якою змінювався строк кредитування. Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 3181,67 % (п.4.15 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору (за весь строк кредитування) складає: 65238,50 грн. та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту, проценти за користування кредитом та комісійну винагороду, яка стягується з позичальника на користь третьої особи, що надає платіжні послуги під час здійснення платежів за договором через вебсайт кредитодавця або через Особистий кабінет (п. 4.16 договору). Базовий період складає 30 календарних днів (п. 4.8. договору); стандартна процентна ставка становить: 1,00% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору. В цей період можливе використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою та/або пільговою процентною ставкою; 0,74% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше) (п. 4.10. договору). Комісія за видачу кредиту становить 15.00 % від суми виданого кредиту (п. 4.11. договору). Комісійна винагорода, яка стягується з позичальника на користь третьої особи, що надає платіжні послуги, під час здійснення платежів за договором через вебсайт кредитодавця або через Особистий кабінет становить не більше 0,7% від суми платежу, що вноситься позичальником (п. 4.12 договору). Згідно з п.5.1. кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит в останній календарний день строку кредитування шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця. [PERSON] підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А8265», а ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 08 червня 2025 року перерахувало суму кредиту в розмірі 15000 грн на вказану відповідачем платіжну картку № [NUMBER] за допомогою платіжної системи EasyPay. 12 червня 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1561-7644 від 08 червня 2025 року, за умовами якої ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало [PERSON] у кредит додаткові грошові кошти у сумі 600 грн. 12 червня 2025 року позивач перерахував суму кредиту в розмірі 600 грн на вказану відповідачем платіжну картку № [NUMBER] за допомогою платіжної системи EasyPay. 13 червня 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1561-7644 від 08 червня 2025 року, за умовами якої ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало [PERSON] у кредит додаткові грошові кошти у сумі 600 грн. 13 червня 2025 року позивач перерахував суму кредиту в розмірі 600 грн на вказану відповідачем платіжну картку № [NUMBER] за допомогою платіжної системи EasyPay. 14 червня 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1561-7644 від 08 червня 2025 року, за умовами якої ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало [PERSON] у кредит додаткові грошові кошти у сумі 1000 грн. 14 червня 2025 року позивач перерахував суму кредиту в розмірі 1000 грн. на вказану відповідачем платіжну картку № [NUMBER] за допомогою платіжної системи EasyPay. 16 червня 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1561-7644 від 08 червня 2025 року, за умовами якої ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало [PERSON] у кредит додаткові грошові кошти у сумі 2800 грн. 16 червня 2025 року позивач перерахував суму кредиту в розмірі 2800 грн на вказану відповідачем платіжну картку № [NUMBER] за допомогою платіжної системи EasyPay. В свою чергу [PERSON] зобов`язався повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування ними у розмірі та порядку, визначеному основним договором кредиту. Однак, [PERSON] порушив умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними, у зв`язку з чим станом на 22 жовтня 2025 року виникла заборгованість в сумі 55362,00 грн, з яких: 20000,00 грн - заборгованість за кредитом, 22362,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 10000,00 грн. - заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України, 3000,00 грн - заборгованість по комісії за видачу кредиту. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу положень частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом частини першої статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частиною третьою статті 11 Закону України від 03 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону №675-VIII пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. За змістом частини шостої статті 11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII). В силу положень пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. В частині першій статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). За змістом статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Надані позивачем та досліджені судом письмові докази, які відповідачем не оспорюються, вказують на те, що 08 червня 2025 року між [PERSON] та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» укладено в електронній формі договір кредиту, та 12-14 і 16 червня 2025 року додаткові угоди до вказаного договору, за умовами яких вказана фінансова установа перерахувала на картковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 15000 грн, 600 грн., 600 грн., 1000 грн. та 2800 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку, визначеному договором. Проте, відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання за договором кредиту, коштів на погашення кредиту та процентів згідно графіка не вносить, в зв`язку із чим ТОВ «Укр Кредит Фінас» 28 жовтня 2025 року направило на адресу [PERSON] письмову вимогу про сплату заборгованості по кредиту протягом 30 календарних днів з дати її отримання. Проте, вказана вимога залишилась без виконання, оскільки [PERSON] не сплатив заборгованість, в зв`язку з чим позивач набув право достроково стягнути з відповідача заборгованість по кредиту в сумі 20000,00 грн, заборгованість за процентами в сумі 22362,00 грн, всього 42362,00 грн. Оскільки вимоги позивача у цій частині доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі кредиту (з урахуванням додаткових угод), відповідачем не заперечуються, тому підлягають задоволенню і з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 42362,00 грн заборгованості за договором кредиту №1561-7644 від 08 червня 2025 року. Що стосується нарахованої позивачем заборгованості за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України в сумі 10000,00 грн., то суд зважає на наступне. Відповідно до ст.4 ЦК України, основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Оскільки проценти річних на підставі ст.625 ЦК України за кредитним договором нараховані за період з 08 червня 2025 року по 22 жовтня 2025 року, то [PERSON] звільняється від обов`язку їх сплати на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та в цій частині позовних вимог слід відмовити. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача комісії в розмірі 3000,00 грн., то ці вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на таке. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (частина друга статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»). Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачив право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування. Але законодавство визначає і низку пов`язаних із цим обмежень для банку. На виконання вимог, зокрема, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Отже, банк має надати споживачу за визначеною формою детальний розпис усіх складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів, включно з передбаченою у договорі комісією за обслуговування, за кожним платіжним періодом. ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» відповідно до умов кредитного договору здійснено нарахування комісії у загальному розмірі 3000,00 грн. Пунктом 4.11 кредитного договору передбачено, що комісія за видачу кредиту становить 15% грн. від суми виданого кредиту. Однак, розмір комісії за надання кредиту та розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості, який визначено в кредитному договорі, встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості. Водночас з тексту позовної заяви взагалі не вбачається ні зміст вказаної послуги, ні обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, за змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторін вчиняє на власну користь (аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (пункти 28, 29), у справі № 363/1834/17 (пункт 27). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст. 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункт 28). У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (аналогічний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (пункт 31.25). Розрахунок для позичальника суми його чергового платежу, суми дострокового повернення заборгованості, а також інформування позичальника у вигляді SMS-повідомлень, довідок за телефоном, електронною поштою, через інтернет-сервіс банку або в іншій формі щодо суми платежу, щодо стану кредитної заборгованості, щодо надходження та зарахування коштів на рахунок для повернення заборгованості, щодо зарахування коштів платежу на рахунок для погашення заборгованості тощо, є діями, які банк вчиняє, насамперед, на власну користь. Надання за ціною встановленої у кредитному договорі комісії інших послуг за обслуговування, не пов`язаних із інформуванням позичальника, не передбачено. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Таким чином банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування, встановленому у договорі, який підписали сторони, оскільки такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункти 29-31). Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Враховуючи вищевикладене, умови договору щодо сплати комісії в загальному розмірі 3000,00 грн. за надання кредиту та за обслуговування кредиту, є нікчемними, а вимога щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за комісією в сумі 3000,00 грн. задоволенню не підлягають. Таким чином, з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» слід стягнути 42362,00 грн. заборгованості за договором кредиту №1561-7644 від 08 червня 2025 року, з яких: 20000,00 грн - заборгованість за кредитом, 22362,00 грн заборгованість за нарахованими процентами. У задоволенні вимог щодо стягнення 10000,00 грн. заборгованості за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України та 3000,00 грн. заборгованості по комісії слід відмовити. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, ціна позову становила 55362,00 грн, позов задоволено на суму 42362,00 грн, тобто на 76,52% (42362,00 х 100% : 55362,00), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1853,62 грн. (2422,40 грн. х 76,52%) судового збору.

Outcome: partial