Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивач, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовує позов тим, що відповідно до укладеного шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 28.12.2022 року кредитного договору №455576-КС-002 [PERSON] отримала від ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» кредит у розмірі 7000 грн. Згідно умов договору позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала. Станом на 08.08.2025 року утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 22580 грн. 58 коп., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 7000 грн.; сума прострочених платежів по процентах 14530 грн. 58 коп., сума прострочених платежів за комісією - 1050 грн. Позивач прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 22580,58 грн., сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В прохальній частині позову представник позивача зазначив, що просить розгляд справи проводи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилася, судова кореспонденція направлена за її зареєстрованим місцем проживання повернулася без вручення з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. (Пункт 3, 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, Постанови ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17) Отже, відповідачка вважається повідомленою про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідачка своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача у позовній заяві та клопотанні зазначив, що не заперечує проти заочного рішення. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача на підставі матеріалів наявних у справі. Дослідивши матеріали справи, суд виходить за наступного. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28 грудня 2022 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір №455576-КС-002 про надання кредиту, підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору позивач надає відповідачу грошові кошти у розмірі 7000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності. Згідно цього договору строк кредитування становить 16 тижнів, до 19.04.2023 року. Фіксована стандартна процентна ставка в день 2%, фіксована знижена процентна ставка в день 1,16272505, комісія становить 1050 грн.. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 14720 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 12248,27 процентів. /а.с.20-24/ Суд враховує, що Закон України «Про електронну комерцію» передбачає можливість укладення електронних договорів. При цьому, згідно ст.12 вказаного Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п.12 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Про допустимість такої форми укладення правочинів також зазначено у численних правових позиціях Верховного Суду, зокрема, у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, у постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 234/7163/20,у постанові від 12 червня 2023 року у справі №263/3470/20. Факт надання позичальнику кредитних коштів в сумі 7000 грн. підтверджується квитацією з даними транзакції, згідно якої кошти перераховані 28.12.2022 на платіжну карту [NUMBER] , зазначену в анкеті клієнта, через платіжний платформу ТRC/Pay. /а.с.36, 37/ Крім того на виконання ухвали суду про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» надав інформацію, з якої вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовану карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Додатково АТ КБ «ПриватБанк» надано виписку по рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період з 28.12.2022-19.04.2023, згідно якої 28.12.2022 року (тобто, в день укладення кредитного договору) на карту [PERSON] зараховані кошти в сумі 7000 гривень. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після розстрочення. Відповідачка порушила умови кредитного договору, покладені на неї обов`язки щодо своєчасного і повного погашення кредиту та процентів належним чином не виконувала. За період з 28.12.2022 року до 19.04.2023 року станом на 08.08.2025 року утворилася заборгованість в сумі 22580,58 грн. (з яких 7000 грн. заборгованість за кредитом, 14530,58 грн. заборгованість по відсотках, комісія - 1050 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. /а.с.11-16, 17/ З наданого розрахунку заборгованості убачається, що розрахунок заборгованості проведено в межами строку дії кредитного договору (до 19.04.2023 року). Заборгованість позичальником не погашена. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за наданим кредитом є обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідачка в добровільному порядку не погашає заборгованість, розмір заборгованості підтверджено документально, заперечень проти її розміру не надійшло, позов слід задовольнити. Судовий збір підлягає стягненню з відповідачки у відповідності до положення ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved