Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернувся до суду з позовом до відповідача до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 березня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №С-202-006535-18-980, за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді кредитної лінії з лімітом 10000 гривень та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % річних. 02 грудня 2020 року між АТ «Ідея банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №12/89, у відповідності до умов якого, АТ «Ідея банк» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру боржників ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 21889,10 грн., з яких 9597,39 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12291,71 грн. - заборгованість по відсоткам. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 21889,10 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 січня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відзив від відповідача на адресу суду не надходив. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 23 березня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №С-202-006535-18-980, за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді кредитної лінії з лімітом 10000 гривень та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % річних. 02 грудня 2020 року між АТ «Ідея банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №12/89, у відповідності до умов якого, АТ «Ідея банк» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру боржників ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 21889,10 грн., з яких 9597,39 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12291,71 грн. - заборгованість по відсоткам. Враховуючи положення ст. ст. 514, 516 ЦК України, згідно з якими до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором №С-202-006535-18-980 від 23 березня 2018 року, укладеного між [PERSON] та АТ «Ідея банк». Частинами 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 611 ЦК України, передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Укладений з відповідачем вищезазначений договір в судовому порядку розірваний не був, не визнаний він також недійним, тобто в силу статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У зв`язку з вище наведеним, позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту та відсотків є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Із наведеного слідує, що понесені позивачем та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з даним позовом в розмірі 3028,00 грн., у зв`язку із задоволенням позову, підлягають компенсації за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved