Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Представник-адвокат Бобак О.Б. в інтересах [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,03га з кадастровим номером 4624287900:25:000:0858, що передана йому на підставі рішення Самбірської міської ради Львівської області 25.07.2023 року за №28. Із метою відчуження даного нерухомого майна він звернувся до приватного нотаріуса Самбірського нотаріального округу Кір Р.А., де йому повідомлено, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про заборону (архівний запис) щодо відчуження майна [PERSON] , а саме: невизначене майно, окреме майно, підстава обтяження: заява б/н, 01.01.1999 Самбірська нотконтора. У зв`язку із відсутністю будь-яких ідентифікаційний даних особи на майно якої накладено обтяження (дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків) та встановити на підставі якого саме документу накладено обтяження, Самбірською державною нотаріальною конторою Львівської області не може бути вилучене обтяження, а саме заборона (архівний запис) № 4033547. Щодо захисту свого права позивачу рекомендовано звернутися до суду щодо вилучення обтяження. Наявність обтяження (заборони) перешкоджає позивачу в реалізації свого права власності, а саме в розпорядженні майном, а тому [PERSON] просить скасувати обтяження вказаного нерухомого майна. Позивач та його представник-адвокат Бобак О.Б. у судове засідання не з`явились, остання подала заяву про розгляд справи в їх відсутності, просила позов задовольнити з підстав, наведених у зверненні до місцевого суду. Представник відповідача Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати наведену справу за відсутності відповідача та покладався на об`єктивність і повному розгляду справи та законність прийнятого рішення. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю виходячи з наступних підстав: З інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 12.12.2025р. за параметрами пошуку щодо фізичної особи [PERSON] за частковим співпадінням відомо про обтяження: заборона (архівний запис) реєстраційний номер обтяження 4033547, зареєстроване 10.11.2006р. реєстратором - Самбірською державною нотаріальною конторою на підставі заяви, б/н від 01.01.1999 Самбірська нотконтора на об`єкт обтяження: невизначене майно, окреме майно, не вказ. состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, комментарий: Самбірський район Львівська обл. Самбірський р-н с. не вказ. вул. не вказ.; власником значиться [PERSON] ; причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 2526981LVOV141, архівна дата: 18.12.2000, дата виникнення: 01.01.1999, №реєстра: 339080-351, внутр.. № EF015F332DF149297D4C, комментарий: алф.кн. 1999р. Згідно із повідомленням приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Кір Р.А. від 23.12.2025 року відомо, що за її запитом Львівський державний нотаріальний архів оповістив, що документи, які стали підставою для накладення заборони відчуження нерухомого майна належного [PERSON] та Реєстри для реєстрації заборон за 1999-2000р. Самбірської державної нотаріальної контори на зберігання до Львівського державного нотаріального архіву не передавалися. Із наданого повідомлення завідувачем Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області від 29.12.2025 року за №1553/01-16 відомо, що документи на підставі яких накладено заборону (архівний запис) реєстраційний номер 4033547, зареєстрована 10.11.2006р. Самбірською державною нотаріальною конторою на підставі заяви Самбірської нотконтори №б/н від 01.01.1999р. на майно, що належить [PERSON] не зберігаються в Самбірській державній нотаріальній конторі, а можуть зберігатись у Львівському держаному нотаріальному архіві. Також у зв`язку із відсутністю будь-яких ідентифікаційний даних особи на майно якої накладено обтяження (дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків) та встановити на підставі якого саме документу накладено обтяження, Самбірською державною нотаріальною конторою Львівської області не може бути вилучене обтяження, а саме заборона (архівний запис) № 4033547. Щодо захисту свого права позивачу рекомендовано звернутися до суду щодо вилучення обтяження. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в с. Дубрівка Самбірського району Львівської області, що підтверджується даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] , що виданий Самбірським РВ УМВСУ у Львівській області 15.10.1996 року, і на час виникнення заборони заява б/н від 01.01.1999р. йому виповнилося лише 27 років. Як відомо із витягу з реєстру територіальної громади від 02.01.2026 року, адреса місця проживання позивача - [ADDRESS] . Із листа-повідомлення виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області від 02.01.2026 року за №01 відомо про наявність наступних даних, а саме: що згідно запису в погосподарській книзі №2 с. Дубрівка Самбірського району Львівської області за 1996 - 2000рр., особовий рахунок № [NUMBER] , стор. 12, [PERSON] - [INFO] до дня смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Отже, отримані дані про наявність особи за тотожним прізвищем ім`ям по батькові: [PERSON] , яка проживала на території с. Дубрівка Самбірського району Львівської області, дають підстави стверджувати, що заборона (архівний запис) могла бути накладена на іншу, ніж позивач, особу. Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004 року (далі Закон №1952). За приписами пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 10 Закону №1952 державний реєстратор, зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. У відповідності до п. п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових правна нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Отже, прийняттю рішення державного реєстратора про обтяження нерухомого майна передує перевірка поданих документів вимогам законодавства, а також відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Із системного аналізу зазначених норм права випливає, що відновлення порушеного права позивача, неможливе без виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження нерухомого майна і саме на державного реєстратора покладено обов`язок вносити відомості щодо обтяжень до зазначеного реєстру. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що «ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року в справі №82614016/16, від 11 лютого 2019 року в справі №2а-204/1). Ураховуючи наведені норми закону в сукупності з представленими суду документами, а також те, що наявність заборони у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює розпорядження даним майном, а Самбірська державна нотаріальна контора, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права як власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд приходить висновку, що позов є підставний і такий, що підлягає задоволенню. Таке вирішення спору базується виходячи із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства, аналізуючи подані суду документи. Судом із матеріалів справи встановлено які реально права порушені, ким саме, в який спосіб і які конкретно несприятливі наслідки спричинило для позивача це порушення; а також мету пред`явлення позову позивачем як захист (відновлення) його прав і законних інтересів, оскільки лише при обраному ним способі захисту можливо відновити (захистити) його права.

Outcome: approved