Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» Столітній М.М. звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1502506 від 17.03.2024 в розмірі 253250,00 грн, з яких: 25000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 215750,00 грн - заборгованість за процентами, 12500,00 грн - штрафні санкції; судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.03.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1502506 (далі - кредитний договір, договір), за умовами якого відповідачу був наданий кредит на суму 25000,00 грн на строк 360 днів, з процентною ставкою в розмірі 2,00 % в день протягом пільгового періоду, зі стандартною процентною ставкою - 2,50% в день. Договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. 27.06.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу № 27062025, 30.06.2025 - додатковий договір № 1, за умовами яких позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27062025 від 27.06.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1502506 від 17.03.2024 на загальну суму 253250,00 грн. Відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість в означеному розмірі. Ухвалою судді від 25.11.2025 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 24.12.2025. 24.12.2025 справу знято з розгляду на 21.01.2026, з 21.01.2026 на 18.02.2026, у зв`язку із відсутністю електроенергії в приміщенні суду. 18.02.2026 справу знято з розгляду на 11.03.2026 у зв`язку з перебуванням головуючого судді у стані тимчасової непрацездатності. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив, що просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у даній справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до приписів ст. 128, 130, 131 ЦПК України, зокрема, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив таке. 17.03.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1502506 від 17.03.2024, за умовами якого товариство надало позичальнику кредит у розмірі 25000,00 грн, на строк 360 днів, з процентною ставкою в розмірі 2,50 % в день, яка застосовується в межах строку кредиту (п. 1.3, 1.4, 1.5.1 договору). Відповідно до п. 1.5.2 договору, якщо споживач до 06.04.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, застосовується знижена процентна ставка 2,000% в день. Пунктом 6.4 договору передбачено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: - у розмірі 1 250,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; - у розмірі 250,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора P909. Відповідачем електронним підписом також було підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту, яким погоджено основні умови кредитування, процентну ставку, порядок повернення, а також інші важливі правові аспекти. Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Із копії листа ТОВ «Пейтек Україна» № 20250702-424 від 02.07.2025 слідує, що 17.03.2024 о 21:10:16 було успішно здійснено перерахування коштів на суму 25000,00 грн на платіжну карту № [NUMBER] , номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек Україна» - a570e9ad-158c-4d3f-a183-03d34e78f751, номер транзакції в системі ТОВ «Слон Кредит» - 15025061710702611, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Із доданого до позову розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Слон Кредит», вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 1502506 від 17.03.2024 станом на 25.07.2025 складає 254500,00 грн, з яких: 25000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 217000,00 грн - заборгованість по процентах, 12500,00 грн -заборгованість за штрафом. З вказаного розрахунку вбачається, що відповідачем 07.04.2024 здійснено часткове погашення заборгованості за кредитним договором: 8000,00 грн - за процентами. 27.06.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Фінтраст Капітал» укладено договір факторингу № 27062025, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступає, а ТОВ «Фінтраст Капітал» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених цим договором. До позову додані копії платіжної інструкцій № 7210 від 01.07.2025 про оплату фінансування згідно з договором факторингу, витягу з реєстру боржників до договору факторингу. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27062025 від 27.06.2025 ТОВ «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором на загальну суму 253250,00 грн. До позову додана копія повідомлення, адресована відповідачу, про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором на користь позивача. Означені докази суд уважає допустимими, належними та достовірними. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Поданими доказами підтверджено укладення 17.03.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем [PERSON] кредитного договору № 1502506, отримання ним кредитних коштів у розмірі 25000,00 грн. Крім того, часткове погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором (07.04.2024 - 8000,00 грн), на думку суду, свідчить про визнання ним як факту укладення такого договору, так і наявних зобов`язань з повернення кредиту та сплати встановлених договором процентів за користування кредитом. Відповідно до частин 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Законом України № 3498-ХІ від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023, було внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування та встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Кредитний договір № 1502506 був укладений між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] 17.03.2024, тобто після набрання чинності вказаним законом. Із доданого до позову розрахунку заборгованості вбачається, що первісним кредитором були нараховані проценти за період із 17.03.2024 до 12.03.2025 за ставкою 2,50% в день, що є порушенням вищезазначених законодавчих норм. Судом у відповідності до вимог означеного закону та в межах строку кредитування (360 днів), визначено суму заборгованості за процентами: 25000,00 грн : 100 % х 1 % х 360 днів = 90000,00 грн. З врахуванням здійсненої відповідачем оплати частини заборгованості за процентами (07.04.2024 на суму 8000,00 грн) розмір процентів, що підлягає стягненню із відповідача, становить 82000,00 грн (90000,00 грн - 8000,00 грн). Представником позивача також долучено належні та допустимі докази, які підтверджують, що у відповідності до вимог закону ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1502506 від 17.03.2024. Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22 роз`яснив, що тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Судом встановлено, що кредитний договір був укладений між сторонами 17.03.2024, тобто в період звільнення позичальника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, що встановлена ст. 625 ЦК України, а тому вимога про нарахування штрафних санкцій в розмірі 12500,00 грн є неправомірною. Враховуючи викладене вище, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованості за кредитним договором № 1502506 від 17.03.2024 в розмірі 107000,00 грн, з яких: 25000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 82000,00 грн - заборгованість за процентами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, задовольняючи позовні вимоги в розмірі 107000,00 грн (42,25 % від ціни позову), стягує з відповідача судові витрати пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1023,46 грн (2422,40 : 100 % х 42,25 %). Відповідно ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представником позивача були подані наступні докази: копію договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 про надання правової допомоги; копію заявки № 12188 від 21.10.2025 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024; копію акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 19.11.2025; копію рахунку на оплату № 12188-19/11-2025 від 19.11.2025; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10 від 18.09.2020. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), «Двойних проти України» (заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі № 756/2114/17 від 13.02.2019, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи. У постанові від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами,

Outcome: partial