Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07 грудня 2025 року [PERSON] , через сайт Реєстру боржників, стало відомо про факт наявного виконавчого провадження ВП №63639839, з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем. 09 грудня 2025 року [PERSON] подала заяву до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Макової Марії Вікторівни про надання можливості ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, шляхом направлення копій матеріалів виконавчого провадження, в т.ч. постанови про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором доступу), на вказані ел. адреси. Електронним листом від 25.12.2025 року №25214 приватний виконавець Малкова М.В., направила на електронну адресу заявника копію постанови про відкриття виконавчого провадження №63639839 (із ідентифікатором доступу). Після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження через сайт Міністерства юстиції «Виконавчі провадження» позивачу по справі стало відомо, що при вчиненні виконавчого напису №30181 від 08.09.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД" заборгованості в розмірі 13 386,43 гривень. приватний нотаріус Горай Олег Станіславович грубо порушив вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що підтверджується наступним. Відповідно до змісту виконавчого напису №30181 від 08.09.2020 стягнуто заборгованість з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №002-24703-110314 від 11.03.2014, укладеного нею з ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК", право вимоги по якому на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №379/K від 13.04.2018 було відступлено ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», а в подальшому згідно договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами №11/08/2020-ФА від 11.08.2020 було відступлено ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД». В матеріалах виконавчого провадження №63639839, які відкриваються через ідентифікатор доступу, знаходиться копія виконавчого напису №30181 від 08.09.2020 року і копія кредитного договору №002-24703-110314 від 11.03.2014. Відповідно до п.1.3 договору на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної карти та обслуговування платіжної карти (надалі - кредитний договір) №002-24703-110314 від 11.03.2014 Банк надає Клієнту кредит шляхом відкриття Клієнту відновлювальної кредитної лінії на загальну суму 30 000,00 гривень та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії в сумі 11 534,19 гривень. Згідно п.1.5 кредитного договору №002-24703-110314 від 11.03.2014 кредит діє 364 календарних дні. Укладений між [PERSON] та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №757/24703/18-ц і від 15.04.2020 у справі №58/2157/17. Крім того, між [PERSON] та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» було укладено кредитний договір №002-24703-110314 від 11.03.2014 із кінцевим строком повернення кредиту 11.03.2015. Отже, строк кредитного договору закінчився 12.03.2015 і з цього часу виникло право вимоги до боржника. Виконавчий напис №30181 був вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 08 вересня 2020 року, тобто за межами трирічного строку після виникнення права вимоги (11.03.2015). Таким чином, про при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не дотримано вимог щодо строків в межах яких можливо вчиняти виконавчий напис, виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича №30181 від 08.09.2020 про сягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» заборгованості в сумі 13 386,43 гривень, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 16 лютого 2026 року. З метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи витребувано у: 1) приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. завірені належним чином документи, що були подані ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості з [PERSON] , [INFO] , за кредитним договором №002-24703-110314 від 11.03.2014; 2) ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» належним чином завірену копію кредитного договору №002-24703-110314 від 11.03.2014, на підставі якого проводиться стягнення з [PERSON] , [INFO] . Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, згідно поданої заяви просили розгляд справи проводити без їх участі. Крім того, подали заяву про відшкодування судових витрат у справі, а саме стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу. Представник відповідача ТОВ «ФК «Аланд» в судове засідання не з`явився хоча про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином. Витребовувані судом докази не надані. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, через невручення рекомендованого поштового відправлення, яке було повернуто до суду Укрпоштою за адресою: 10008, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд.35 за адресою робочого місця (контори) приватного нотаріуса. На виконання ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08.01.2026 про витребування доказів, приватним нотаріусом не було надано витребовувані документи, а саме: завірені належним чином документи, що були подані ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків. 11 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір №002-24703-110314 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки. Згідно якого Банк надає Клієнту Кредит шляхом відкриття Клієнту відновлювальної відкличної Кредитної лінії в загальному розмірі 30 000 грн. та на день укладання цього Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 11 534,19 грн. Ліміт Кредитної лінії розраховується Банком самостійно. Перегляд та/або зміна ліміту Кредитної ліні/загального розміру Кредитної ліні здійснюється у відповідності до внутрішніх процедур банку та умов цього Договору. Банк самостійно може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії та/або загальний розмір Кредитної лінії, при цьому Сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода до цього Договору про зміну ліміту Кредитної лінії/загального розміру Кредитної лінії Сторонами не складається. Інформація щодо зміни ліміту Кредитної лінії /загального розміру Кредитної лінії та строків уведення в дію зазначаються Клієнту у щомісячній виписці та/або текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону Клієнта. Кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у цьому Договорі, та не потребує підписання додаткових угод до цього Договору (а.с.21,22). 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис (реєстровий номер 30181) про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 12 886 грн. 43 коп., що складається із заборгованості за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року із: простроченої заборгованості за сумою кредиту 9 053,21 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам 3 833,22 грн. на підставі кредитного договору №002-24703-110314 від 11 березня 2014 року, укладеного між позивачем та первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 379/К від 13 квітня 2018 року є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11.08.2020, а також 500 грн., які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, за вчинення виконавчого напису нотаріусом (а.с.20). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. від 17 листопада 2020 року, за вищезазначеним виконавчим написом приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. відкрито виконавче провадження №63639839 про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 13 386 грн. 43 коп. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження №12-5гс21), постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №751/5727/20 (провадження №61-13976св21). Судом установлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 08 вересня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Докази посвідчення нотаріально кредитного договору укладеного між банком та позивачем, ні відповідачем, ні третіми особами, не надано, на чому наполягає і позивач, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17 (провадження №61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі №172/1652/18 (провадження №61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження №12-5гс21). Суд звертає увагу, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц. Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача, відповідно до положень ст.76-81 ЦПК України, не було надано суду, належних і допустимих доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. Також стороною відповідача не було надано доказів надсилання стороні позивача досудової вимоги про виконання зобов`язань за кредитним договором, що позбавило його процесуальної можливості реалізувати свої права щодо вирішення спору в добровільному порядку чи оскарження такої заборгованості. За таких обставин, оскільки станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, оскільки оскаржується позивачем, а також, враховуючи, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд приходить до висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, суд враховує, що відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати в розмірі 1 331,20 грн., за подання позовної заяви, слід покласти на відповідача - ТОВ «ФК «Аланд». При цьому, суд враховує, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За матеріалами справи встановлено, що у своїй позовній заяві позивач просить стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на його користь судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн. Згідно копії Договору про надання правничої допомоги №128/25 від 30 грудня 2025 року [PERSON] та Адвокатське об`єднання адвокатська контора бюро «ЛОГОС» в особі голови об`єднання Кічі В.В. уклали даний договір про те, що [PERSON] доручає, а адвокат Джура С.П. приймає на себе зобов`язання надавати їй юридичні послуги та представляти права та її інтереси в загальних та спеціалізованих судах всіх інстанцій (а.с.12,13). Згідно копії Додаткової угоди №1 від 30.12.2025 до договору про надання правничої допомоги №128/25 від 30.12.2025 сторони встановили, що вартість послуг у справі за позовом [PERSON] , представник позивача адвокат Джура Сергій Петрович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, про захист прав споживача шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, включаючи складання позовної заяви, а також інших процесуальних документів, супроводу і представництву інтересів у суді першої інстанції представником, становить 5 000 грн. (а.с.14). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи викладене, зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають задоволенню. За змістом частин 4,5 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням відповідача зменшити розмір витрат на правничу допомогу адвоката, якщо вони є не співмірними із складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. При цьому стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

Outcome: approved