Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач, 03.10.2025 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за укладеним між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» договору кредитної лінії №732830391 від 08.01.2025 в сумі 106491 грн 49 коп., з яких: 35000 грн 00 коп. заборгованість по кредиту; 71491 грн 49 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1750 грн 00 коп. заборгованість по комісії за надання кредиту, оскільки відповідач отримавши кредитні кошти не виконує взяті на себе зобов`язання за цим договором. Право грошової вимоги за вказаним договором кредитної лінії перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» на підставі укладеного між ним та первісним кредитором договору факторингу № МВ-ТП/26 від 11.03.2025. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір за подання даного позову до суду в сумі 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн 00 коп. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, 23 лютого 2026 року подав заперечення на позовну заяву, в яких вказав, що не може бути присутнім у судовому засіданні, у зв`язку з чим подає ці заперечення до суду та просить суд прийняти їх до уваги. По суті спору зазначив, що не заперечує отримання ним кредиту в ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». При цьому, не згоден з нарахованими відсотками та комісією. Відповідно до положень п.3.1 договору кредит надається строком на тридцять днів з дати отримання кредиту, з можливістю його пролонгації ще на 30 днів за умови сплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження дисконтного періоду (п.3.2 договору), однак позивач просить стягнути з нього проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку.Так, перший дисконтний період тривав 30 днів (з 08.01.2025 по 07.02.2025) та завершився. Разом з тим, ним не було активовано функцію пролонгації. Таким чином, правомірно нарахованими відсотками відповідач вважає 10290,00 грн (35000,00 грн х 30 дн. х 0,98%/100 = 10290,00 грн). Щодо стягнення комісії за надання кредиту, зазначив, що у договорі не зазначено переліку додаткових послуг та супутніх послуг кредитодавця, що пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, за які встановлена комісія. Відтак умови кредитного договору про сплату ним на користь позивача комісії є нікчемними. За вказаного відповідач просить суд частково задовольнити позовні вимоги ТОВ «Таліон Плюс», стягнути з нього заборгованість по кредиту в сумі 35000 грн 00 коп. та заборгованість за процентами за користування кредитом у сумі 10290 грн 00 коп. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , 08.01.2025 в мережі Інтернет подав заявку до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на отримання грошових коштів у кредит, в якій вказав свої персональні дані, адресу проживання та номер картки, на яку бажав отримати в кредит грошові кошти. Після чого між, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 08.01.2025 в електронній формі укладено договір кредитної лінії №732830391 за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у формі кредитної лінії, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно п.2.2 вказаного договору, загальний розмір кредиту за цим договором становить 15050 грн 00 коп. Разом з тим позичальнику на умовах та у порядку, що передбачені цим договором можуть бути надані додаткові грошові кошти у кредит шляхом надання додаткових траншів. Транш - операція щодо надання позичальнику грошових коштів у кредит. Відповідно до п.2.3 договору, кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у розмірі, що дорівнює загальному розміру кредиту 08.01.2025 (що є датою надання кредиту). Згідно з п.2.4 договору, другий та решта траншів за договором можуть бути надані позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим договором. Надання кожного додаткового траншу за договором збільшує загальний розмір кредиту на суму такого траншу. Дисконтний період кредитування або дисконтний період період користувнаня кредитом, протягом якого позичальник має право отримувати нові транші, у тому числі у разі часткового кредиту протягом строку дії договору. Згідно з п.6.1 вказаного договору, позичальник в будь-який час, протягом дисконтного періоду дії договору, може отримати черговий транш в межах визначеного кредитодавцем максимального доступного позичальнику розміру кредиту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, в тому числі при частковому погашенні кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а договір вважається достроково припиненим шляхом його повного виконання. Відповідно до п.6.2 зазначеного договору, надання позичальнику кожного нового траншу за цим договором відбувається на підставі укладеного із кредитодавцем договору про внесення змін до цього договору, який сторони домовились іменувати у своїх відносинах додатковою угодою. Згідно з п.7.1 вказаного Договору, рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 07.02.2025, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. У разі пролонгації чи поновлення дисконтного періоду рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту зміщується на відповідну дату закінчення дисконтного періоду, визначену за правилами цього договору. В пункті 7.2 договору зазначено, що в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: п.7.2.1 закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п.11.1 договору; п.7.2.2 ініціювання кредитодавцем дострокового розірвання/припинення дії договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2 або п.9.1.1.7 договору. Згідно з п.7.3 договору, кінцева дата повернення (виплати) кредиту 07.02.2030. Пунктом 7.4 договору передбачено, що проценти за договором сплачуються в наступному порядку: п.7.4.1 - протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування чи поновлення дисконтного періоду, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору; п.7.4.2 - після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно. У п.8.1 договору зазначено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у розмірі та порядку, що встановлені цим договором. Інших витрат позичальника договором не передбачено. Відповідно до п.8.2 договору, проценти за користування кредитом є платою за користування позичальником наданою йому сумою грошових коштів, належних кредитодавцю. Процентна ставка за користування кредитом є базовою процентною ставкою. Процентна ставка за договором є фіксованою і не підлягає зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Разом з тим, кредитодавець має право в односторонньому порядку зменшити загальну вартість кредиту для позичальника, що не є зміною істотних умов цього договору. У разі якщо позичальник не здійснить повного дострокового погашення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду кредитування, то зобов`язання позичальника по оплаті процентів за користування кредитом визначаються шляхом множення базової процентної ставки на фактичну кількість днів користування кредитом (від дати видачі першого траншу до закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання). Базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 відсотків річних (п.8.3 договору). Пунктом 8.7.1 договору передбачено, що за період з 08.01.2025 дло 07.02.2025 (включно) кредитодавець надає позичальнику знижку в розмірі 70,41% від розміру базової процентної ставки, відповіднго до чого розрахунок витрат за кредитом може здійснюватися за дисконтною процентною ставкою 0,29% від суми кредиту за кожний день користування, що становить 105,85 відсотків річних. У пункті 8.10 договору зазначено, що проценти в розмірі, визначеному за правилами цього договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня закінчення строку дії цього договору. Проценти нараховуються щоденно у відсотках від суми кредиту за кожен день користування ним, за ставкою визначеною в порядку зазначеному вище, із розрахунку наявності 365 днів у році не залежно від того високосний рік чи ні. Згідно з п.8.4,8.5 договору, комісія за надання кредиту не є платою за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця. Комісія за надання кредиту позичальнику є іншою складовою плати за послуги, що надаються кредитодавцем за цим договором. Комісія за надання кредиту нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі першого траншу за цим договором. У випадку видачі наступних крім першого траншів за цим договором комісія за надання додаткових грошових коштів у кредит нараховується у день видачі кожного траншу. Розмір комісії, що нараховується за надання першого траншу за цим договором становить 752 грн 50 коп. У пункті 11.1 договору зазначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання/припинення його дії, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання. Згідно з 14.1 договор, його невід`ємною частиною є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщено на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua. У пункті 5.1 договору сторони узгодили, що кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної карти 4411-11ХХ-ХХХХ-0502, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором SCТQ, який був направлений на електронну пошту позичальника (а.с. 16-22). Також відповідачем 08.01.2025 електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача (а.с. 15-16). Надалі, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 09.01.2025 в електронному вигляді укладено дві додаткові угоди до договору №732830391 від 08.01.2025, відповідно до яких позичальнику було надано транші в сумі 10950 грн 00 коп. та 9000 грн 00 коп. Підписуючи останню додаткову угоду сторони підтвердили, що на момент її укладення, сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить 119 грн 05 коп., сума нарахованої та несплаченої комісії за надання кредиту становить 1300 грн 00 коп. Та за надання траншу за вказаною додатковою угодою відповідачу нараховано комісію за надання кредиту в розмірі 450 грн (п.1.6, 1.7 додаткової угоди). У п.1.4 останньої додаткової угоди до кредитного договору вказано, що з моменту отримання траншу вказаного в п.1.1. договору, базова процентна ставка за договором (для суми всіх наступних траншів в рамках договору та для суми, яка вже є користуванні, буде складати 0,98% в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 357% річних (а.с. 22,23). Таким чином, загальна сума кредиту наданого відповідачу [PERSON] становить 35000 грн 00 коп., а сума нарахованої комісії за надання кредитних коштів складає 1750 грн 00 коп. Отримання відповідачем грошових коштів на виконання кредитодавцем умов договору кредитної лінії №732830391 та укладених додаткових угод до нього підтверджується довідками ТОВ «Манівео швидка допомога» та повідомленнями ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів, відповідно до яких на банківську картку № [NUMBER] , яка була вказана позичальником у договорі 08.01.2025 перераховано 15050 грн 00 коп., 09.01.2025 перераховано 10950 грн 00 коп. та 9000 грн 00 коп. (а.с. 26,27). Також, з наданої АТ «Універсал Банк» інформації вбачається, що АТ «Універсал Банк» на ім`я [PERSON] емітовано платіжну картку № [NUMBER] на яку 08.01.2025 зараховано 15050 грн 00 коп., 09.01.2025 зараховано 10950 грн 00 коп. та 9000 грн 00 коп. (а.с. 77,79). При цьому, суд також враховує той факт, що відповідач не заперечує обставини щодо укладення договору кредитної лінії №732830391 та додаткових угод до нього як і отримання в борг кредитних коштів в сумі 35000 грн 00 коп. 11.03.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/26, згідно з яким право вимоги щодо стягнення заборгованості з боржників, указаних у відповідних Реєстрах прав вимоги відступлено ТОВ «Таліон плюс». Термін «Право вимоги» у договорі факторингу означає весь обсяг прав грошових вимог клієнта за кредитним договором (наявних та майбутніх), зокрема прав грошових вимог до боржника по сплаті сум боргу за кредитним договором , строк платежу за яким настав, а також прав грошових вимог, які виникнуть в майбутньому (а.с.11-12). На підтвердження укладення договору факторингу до позовної заяви також долучено платіжну інструкція про опрату ТОВ «Таліон Плюс» плати за відступлення вимоги (а.с. 13). Відповідно до Реєстру прав вимоги від 11.03.2025 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №732830391 від 08.01.2025 в сумі 75320 грн 49 коп., з них: заборгованість по основному боргу (тіло) укредиту - 35000 грн.; заборгованість по процентам - 21070 грн 49 коп.; заборгованість по комісії - 1750 грн 00 коп.; неустойка - 17500 грн 00 коп. (а.с. 12 зворот). Первісний кредитом повідомив [PERSON] про відступлення права вимоги за кредитним договором №732830391 від 08.01.2025 ТОВ «Таліон Плюс». Як вбачається з розрахунків заборгованості за кредитним договором №732830391 від 08.01.2025, складених ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував, внаслідок чого станом на 05 серпня 2025 року йому нарахована заборгованість у сумі 125741 грн 49 коп., з яких: 35000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 71491 грн 49 коп. заборгованість за відсотками;1750 грн 00 коп. заборгованість за комісією; 17500 грн 00 коп. неустойка (а.с. 13 зворот, 14). При цьому, ТОВ «Таліон Плюс» наразі просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за тілом кредиту 35000 грн - заборгованість; заборгованість за відсотками- 71491 грн 49 коп.; заборгованість за комісією 1750 грн 00 коп. Тобто не заявляє до стягнення нараховану суму неустойки. Відповідно до наданих розрахунків нарахування відсотків здійснено відповідно до умов договору, за погодженою базовою процентною ставкою, яка складає 0,98% в день (п.8.3,8.7.1 кредитного договору, п.1.4 додаткової угоди), в межах строку дії договору з 08.01.2025 до 05.08.2025 (пунктами 11.1 та 8.10 визначено, строк дії договору протягом 5 років, проценти в розмірі, визначеному за правилами цього договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня закінчення строку дії цього договору). На адресу відповідача ТОВ «Таліон Плюс» було скеровано за вих.№ ТП/732830391 від 06.08.2025 повідомлення про дострокове розірвання кредитного договору №732830391. Положенням статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина першастатті 638 ЦК України). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ч.2 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до ст.526,527,530,610 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, дане зобов`язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язання. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимог) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб ), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 ст.1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Верховний Суд України у своїй постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 зробив висновок про те, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц, від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. За правилами ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наданими позивачем доказами повністю доведені заявлені позовні вимоги. Так, судом встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 08.01.2025 було укладено договір кредитної лінії №732830391, та 09.01.2025 дві додаткові угоди до нього, умовами яких перебачено дисконтний період, його пролонгацію та поновлення, умови і строк нарахування процентів за користування кредитом, сплату комісії, строк дії договору/строк кредитування.ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у повному обсязі виконало взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором та додатковими угодами, перерахувало на вказану у договорі кредитну картку грошові коши в сумі 35000 грн. Водночас, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконує внаслідок чого йому станом на 05 серпня 2025 року нарахована заборгованість за тілом кредиту - 35000 грн; заборгованість за відсотками - 71491 грн 49 коп.; заборгованість за комісією - 1750 грн 00 коп. Право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» на підставі укладеного між ним на первісним кредитором договором факторингу від 11.03.2025 №МВ-ТП/26. Заборгованість за відсотками нарахована в межах строку дії кредитного договору та за погодженою процентною ставкою. Проведений розрахунок процентів є арифметично правильним, не спростований відповідачем та ним не надано доказів повного чи часткового погашення заборгованості за процентами. Доводи відповідача, що йому нараховано проценти поза межами строку кредитування з посиланням на п.3.1 кредитного договору є хибними, оскільки вказаним пунктом передбачений строк дисконтного періоду (30 днів), а не строк кредитування/строк дії договору. Дисконтний період кредитування або дисконтний період, - це період користувнаня кредитом, протягом якого позичальник має право отримувати нові транші, у тому числі у разі часткового погашення кредиту протягом строку дії договору. При цьому у п.7.3 договору вказано, що кінцева дата повернення (виплати) кредиту встановлена до 07.02.2030. Згідно з п.8.10 - проценти в розмірі, визначеному за правилами цього договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня закінчення строку дії цього договору. Відповідно до п.11.1 договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом 5 років. Заборгованість за процентами нарахована за 210 календарних днів посинаючи з дати з дати укладення кредитного договору. Нарахування комісії за надання кредиту узгоджується з положенням ч.2 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування». Отже, враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування грошовими коштами. Позивач заявляє до стягнення загальну суму заборгованості за кредитним договором - 106491 грн 49 коп. та вказує, що вона складаєються з: заборгованості по кредиту - 35000 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом - 71491 грн 49 коп.; заборгованості по комісії - 1750 грн 00 коп. Разом з тим, з проведеного судом простого арифметичного розрахунку шляхом додавання всих заявлених до стягнення складових кредитної заборгованості вбачається, що загальна сума заборгованості мала б становити 108241 грн 49 коп. (35000 грн 00 коп+71491 грн 49 коп.; 1750 грн 00 коп.). При цьому, позивач просить стягнути з відповідача лише 106491 грн 49 коп. (35000 грн 00 коп+71491 грн 49 коп.). Тобто позивачем до заявленої до стягнення загальної суми заборгованості не включено заборгованість за комісією 1750 грн 00 коп.) Таким чином, згідно з принципом диспозитивності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в заявленій до стягнення сумі 106491 грн 49 коп. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Так, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати направничу допомогу в сумі 5000 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження надання позивачу правничої допомоги суду надано: копію договору про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024 укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та Адвокатським об`єнанням «Ліга юридичних технологій та інновацій» про надання правової допомоги, копію додаткової угоди №1608 від 02.09.2025 до вказаного договору, де вказано, що сторони погодили, що вартість послуг адвокатського об`єднання по супроводженню справи клієнта до [PERSON] становить 5000 грн, копію акта приймання-передачі наданих послуг від 02.09.2025 на загальну суму 5000 грн, в якому наведений обсяг послуг, час їх виконання та їх вартість, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копію ордера, а також копію платіжної інструкції від 02.09.2025 про перерахування адвокатському об`єднанню 5000 грн оплати за надання правової допомоги. Проаналізувавши детальний опис виконаних робіт, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, тривалість розгляду справи, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, задоволення позову в повному обсязі, а також зважаючи на заявлене представником відповідача клопотання про зменшення розміру заявлених до стягнення те, що відповідачем не заявлялося клопотання про зменшення витрат на правничу домовогу, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача витрат понесених позивачем на правничу допомогу в заявленій сумі - 5000 грн. Також, у відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп.

Outcome: approved