Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Стислий виклад правовідносин .Позиція позивача та відповідача. 18 грудня 2025 року представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДП МОНОЛІТ-СЕРВІС» ( далі по тексту ТОВ «ДП «МОНОЛІТ-СЕРВІС) звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Позов обґрунтований тим, що відповідно до Державного реєстру речових прав та їх обтяжень [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та споживачем послуг з постачання теплової енергії , які в даний будинок надаються ТОВ «ДП МОНОЛІТ-СЕРВІС». Між ТОВ «ДП МОНОЛІТ-СЕРВІС» та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу постачання теплової енергії. Дані обставини підтверджуються оголошенням Договору на веб сайті Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 29 вересня 2023 року. В період з листопада 2023 року по жовтень 2024 року відповідачу відповідно до Наказу ТОВ «ДП МОНОЛІТ-СЕРВІС» №9/п від 17 листопада 2023 року « Про початок опалювального періоду 2023-2024» надавались послуги з постачання теплової енергії, станом на 24 листопада 2024 року утворилась заборгованість , яка складає 10607.97 грн. Враховуючи що зобов`язання не виконувалось відповідачем у період з червня 2023 року по січень 2025 року, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням позивач просить стягнути інфляційні втрати і 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. У зв`язку з чим, позивачем було розраховано, виходячи із загальної суми заборгованості, 3% річних у розмірі 380.19 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 462,77 грн., що підлягають сплаті відповідачем за прострочення виконання зобов`язання. Загалом позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги в розміру 10607.97 грн., 3% річних у розмірі 380,19 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 462,77 грн., та сплачений судовий збір в розмиру 3028.00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якої просить розгляд справи проводити за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти розгляду справи в заочному провадженні. Відповідач у судові засідання не з`явилась, про місце, час та день розгляду справи повідомлялась належним чином. Відзив проти позову не надала. Поважної причини своєї неявки суду не повідомила Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі 12 січня 2026 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Заперечень (заяв) проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від сторін по справі не надходило. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, прохав про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти розгляду справи в заочному провадженні. Відповідач у судові засідання не з`явилась, про місце, час та день розгляду справи повідомлялась належним чином. Поважної причини своєї неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву не скористалась. Судова повістка у відповідності до п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку( а.с.43). Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису за приписами п.11 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду( а.с.46). Відповідач повідомлялась про розгляд справи шляхом надсилання sms повідомлення на мобільний номер телефону визначений як контактний [NUMBER] ( а.с.48). Повідомлення відповідача про розгляд справи 04 березня 2026 року відбулось на веб сайті судової влади 25 лютого 2026 року, відповідно до положень ст. ст. 128, 131 Цивільного процесуального кодексу України( а.с.40). Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За положеннями ст .ст. 13, 43 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки. Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений Цивільного процесуального кодексу України, проте відповідач в судові засідання не з`явилась , поважної причини неявки не повідомили. Таким чином відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідчин ості її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання. Зі згоди позивача (представника) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені Судом. Відповідно до свідоцтва про право на власність [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] (а.с.12). ТОВ «ДП Моноліт Сервіс» є виробником теплової енергії, що підтверджується ліцензією (а.с.16-17). Рішенням Чорноморської міської ради №308 від 24 жовтня 2023 року встановлено тариф на теплову енергію, її виробництво, постачання та послуги з постачання теплової енергії ТОВ «Моноліт Сервіс»( а.с.18). Наказом ТОВ «ДП «Моноліт Сервіс» від 01 листопада 2023 №8/п з 01 листопада 2023 введено в дію тарифи на теплову енергію, її виробництво, постачання та послуги з постачання теплової енергії в будинках, котрі обслуговуються ТОВ «ДП МОНОЛІТ-СЕРВІС» за адресами: [ADDRESS] (а.с.21). Відповідно до Наказу ТОВ «ДП «МОНОЛІТ СЕРВІС» від 08 листопада 2023 №7/п, встановлено з 0 листопада 2023 року ціну за абонентське обслуговування в розмірі 38,07 грн. на одного абонента в місяць, в будинках котрі обслуговуються ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» за адресами, в тому числі по [ADDRESS] (а.с.41). Згідно з Наказом ТОВ «ДП «МОНОЛІТ СЕРВІС» від 17 листопада 2023 року №9/п, затверджено початок опалювального періоду 17 листопада 2023 року в будинках 9 мікрорайону, котрі обслуговуються ТОВ «ДП МОНОЛІТ-СЕРВІС» за адресами, в тому числі по [ADDRESS] (а.с.23). З Актів виконаних робіт вбачається надання ТОВ ДП Моноліт Сервіс» послуг з надання теплової енергії (а.с.26-35). Дані обставини підтверджуються загальними відомостями про показники споживання теплової енергії , однак відповідач отримані послуги не сплатила внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 10607.97 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.22). Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Відповідно до ч.1 ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено ,що суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. ТОВ «ДП МОНОЛІТ СЕРВІС» є виробником теплової енергії, що підтверджується ліцензією . Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради №308 від 24 жовтня 2023 року встановлено ТОВ «ДП «МОНОЛІТ СЕРВІС» тарифи на теплову енергію, її виробництво, постачання та послуги з постачання теплової енергії. Згідно ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У відповідності до вимог ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» опубліковано на сайті органу місцевого самоврядування пропозиція укласти індивідуальний договір на умовах типового договору про надання послуг з постачання теплової енергії та адміністрацією ТОВ «ДМ МОНОЛІТ-СЕРВІС» розміщене відповідне повідомлення . Згідно ч.1 ст.322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг е: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем Пунктом 2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Згідно ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначено відповідним договором. За п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572»( далі по тексту Правила), власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 32 «Правил надання послуг з постачання теплової енергії», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 № 830 плата, за послуги розраховуються виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожито! послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Пунктом 33 Правил передбачено, що плата виконавцю складаеться з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування. Згідно п. 35 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг е календарний місяць. Відповідно до п. 36 Правил рахунки на оплату послуг формуються виконавцем, на основі показань вузлів комерційного обліку. За приписами до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Пунктом 1 ч. 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ч.6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку Згідно із частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Зобов`язання не виконувалось відповідачем у період з червня 2023 року по січень 2025 року, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням і право на стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» та відповідно до викладених 30 грудня 2023 року змін, борг до 01 січня 2024 року у розмірі 26219.88 грн. не підлягає до включенню в розрахунок на стягнення інфляційних втрат і 3% річних. Згідно ч.1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встанвлених цим Кодексом. Таким чином ,згідно наданого розрахунку позивачем загальна сума заборгованості відповідача становить 10607.97 грн., 3 % річних за період з листопада 2023 року по жовтень 2024 року становить 380.19 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1462.77 грн., що підлягають сплаті відповідачем за прострочення виконання зобов`язання. Протилежного відповідачем суду не надано, в судовому засіданні не встановлено. Висновки суду. Згідно зі ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку Суд доходить висновку що позовні вимоги ТОВ « ДП МОНОЛІТ-СЕРВІС» є доведеними та підлягають задоволенню. Судові витрати. За змістом ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно платіжної інструкції №1662 від 1 грудня 2025 року (а.с.1) позивачем сплачено 3028,00 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі. На підставі викладеного ,

Outcome: approved