Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Позивач ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», в особі представника позивача - Горної В.І., звернулося до Заставнівського районного суду Чернівецької області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 18 200 грн за кредитним договором № 14.03.2024-100001742 від 14.03.2024 та судовий збір в розмірі 2 662,40 грн. В обґрунтування позову представник позивача вказала, що 14.03.2024 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 14.03.2024-100001742, відповідно до умов якого, позичальнику надано кредит у розмірі 10 000,00 грн (що підтверджується номером транзакції в системі LIQPAY), строком на 42 дні з визначеними договором розмірами процентних ставок, комісії та неустойки. Оскільки відповідачем отримано кредитні кошти у розмірі 10 000 грн на електронний платіжний засіб, відповідно до вказаних реквізитів, то ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує. У зв`язку з цим, станом на дату подачі позовної заяви у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 18 200 грн, що складається із заборгованості: по тілу кредиту - в розмірі 7 000 грн, по процентах - в розмірі 9 450 грн, неустойки 1750 грн, яку позивач просить стягнути з [PERSON] у судовому порядку. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області Пухарєвої О.В. від 29.01.2026 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 12:15 год 04.03.2026. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, просила проводити розгляд даної справи за відсутністю представника ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та не заперечувала проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву на позов та жодних клопотань, заяв до суду не надала. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у відповідності до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, 14.03.2024 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» і відповідачем на пропозицію позивача про укладення кредитного договору (оферти) та на підставі заявки [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) (кредитної лінії) № 14.03.2024-100001742, відповідно до умов якого, остання отримала кредит у сумі 10 000 грн на строк 42 дні з дати його надання та датою повернення 24.04.2024, зі сплатою процентів за фіксованою процентною ставкою « Економ» 2 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожен день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 2,33 % = (9800,00/10000)/42х100%, орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 174052,35 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 19 800 гшрн, загальні витрати за споживчим кредитом 9800 грн. До матеріалів справи долучено Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії), Заявку кредитного договору № 14.03.2024-100001742 від 14.03.2024, Відповідь Позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), Інформаційне повідомлення позичальника [PERSON] , що підтверджують факт укладення електронного кредитного договору № 14.03.2024-100001742 від 14.03.2024. Крім того, укладаючи зазначений договір, у відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 14.03.2024-100001742 [PERSON] , як позичальник підтвердила, що їй надані та вона отримала інформацію, зазначену в статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», примірник цього договору. Також судом встановлено, що договір підписано між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та відповідачем електронним цифровим підписом - одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е618. При цьому сторонами досягнуто згоди щодо основних умов кредитування (а.с.16-21). 27.03.2024 та 10.04.2024 відповідачем укладено додаткові договори до кредитного договору (кредитної лінії), підписано електронним цифровим підписом - одноразовими ідентифікаторами для підписання додаткової угоди до кредитного договору К557 та К231, відповідно до яких відповідачу продовжено строк кредитування до 22.05.2024 (а.с.22-23). Таким чином письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи підтверджено, що кредитний договір № 14.03.2024-100001742 від 14.03.2024 укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог статті 12 вказаного Закону, а саме з боку кредитодавця підписано електронним підписом кредитодавця, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора, та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. [PERSON] , скориставшись кредитними коштами, не виконувала належним чином умови договору, у зв`язку з чим, як вбачається з довідки-розрахунку про стан заборгованості, станом на 19.01.2026 у неї утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 18 200 грн, що складається із заборгованості: по тілу кредиту - в розмірі 7 000,00 грн, по процентах - в розмірі 9 450 грн, неустойки 1750 грн, враховуючи, що відповідачем були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: часткова сплата 08.08.2024 на суму 3000 грн (а. с. 33-40). Отже, факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. За правилами статей 525, 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, враховуючи, що термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена (доказів погашення заборгованості суду не надано), суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь позивача частини заборгованості за кредитним договором № 14.03.2024-100001742 від 14.03.2024 за тілом кредиту в сумі - 7 000,00 грн, процентами - в розмірі 9 450 грн, що в загальному становить 16 450 грн. Щодо вимоги про стягнення неустойки в розмірі 1750,00 грн. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24 лютого 2022 року до теперішнього часу. Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а позивачем нарахована неустойка за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором в цей період, підстави для стягнення з відповідача неустойки відсутні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову, тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 14.03.2024-100001742 від 14.03.2024 в розмірі 16 450 грн.

Outcome: partial