Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 21.07.2012 між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований у відділі ДРАЦС по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 21.07.2012, видане відділом ДРАЦС по м.Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №93. [INFO] у них народився син [PERSON] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 05.06.2013 року, видане відділом ДРАЦС по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 10.01.2017, видане Канівським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Спочатку подружні стосунки були нормальні, поступово взаємовідносини порушились. Причиною розпаду сім`ї є те, що при вирішенні різних сімейних питань відсутнє спільне розуміння, а тому, безумовно, виникають сварки, зникла повага один до одного, навіть немає довіри. Вважає, що за таких обставин сім`ю зберегти неможливо. Примирення не потребують, врегулювати подружні взаємовідносини неможливо. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.02.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.16). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити (а.с.21). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю, просить шлюб розірвати (а.с.20). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.07.2012, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.07.2012 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 93. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.4). Сторони від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.06.2013 (а.с.5) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.01.2017 (а.с.6). Згідно з ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних відносин. Позивач зазначає про відсутність намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем. З часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулось, відповідач визнав позов. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням клопотання позивача, суд після розірвання шлюбу залишає позивачу шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Так, відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи всі зібрані по справі докази, а також те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач категорично не має наміру зберігати шлюб, він носить формальний характер і відновити подружні стосунки неможливо, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved