Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи. Доводи позову. 06.04.2021 року Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «23 МАЯК» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати внесків та платежів, яким просило: - стягнути з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «23 МАЯК» заборгованість по сплаті частки співвласника у загальному обсязі внесків і платежів, в тому числі за утримання будинку і прибудинкової території, вивіз сміття, на установку обладнання індивідуального теплового пункту, ремонт насосної групи водопостачання, ремонт вантажного ліфту, ремонт покриття даху ліфтового відділення за період з 01.01.2020 по 31.12.2020, встановлену пропорційно до загальної площі квартири 85,3 кв.м., що складається з суми 7 172,88 грн. основного боргу, інфляційних втрат в розмірі 65,92 грн., 3% річних в розмірі 44,45 грн., загалом стягнути 7 283, 25 грн. Обґрунтовано позов тим, що відповідач [PERSON] , на підставі Договору купівлі-продажу від 03.02.2026 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б. 03.02.2006, зареєстрованого в реєстрі за №700, є власником квартири [ADDRESS] . Багатоквартирний будинок перебуває в управлінні ОСББ «23 МАЯК». Рішеннями загальних зборів співвласників від 15.03.2020 та 05.04.2020 затверджено розмір внесків на утримання та управління будинку. Згідно інформації по фінансово-особовому рахунку [NUMBER] відкритому на ім`я боржника, та Акту звірки, власнику квартири [ADDRESS] , нараховано до сплати за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 вартість частки співвласника в сумі 7172,88 грн. в рахунок витрат на утримання будинку і прибудинкової території, вивіз сміття, на установку обладнання індивідуального теплового пункту, ремонт насосної групи водопостачання, ремонт вантажного ліфта, ремонт покриття даху ліфтового відділення. На суму боргу, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано інфляційні втрати та три проценти річних. Доводи відзиву на позов. 26.05.2021 року відповідач [PERSON] подав до суду Відзив на позов, яким просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Обґрунтовано відзив на позов наступним: 15.03.2020 року в багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] відбулися збори співвласників, із чисельним порушеннями: до ініціативної групи увійшли мешканці будинку, які не є власниками квартир; з проектом Статуту співвласники ознайомлені не були; положення Статуту суперечать положенням чинного законодавства України; на установчих зборах були затверджені кошторис і тариф внесків на УББ, з проектом кошторису співвласники також ознайомлені не були. У Суворовському слідчому відділі м. Одеси відкрито кримінальне провадження № 12020165490000570 від 15.09.2020 року про вчинення самоуправства головою ОСББ «23 МАЯК» [PERSON] 05.04.2020 року з порушенням діючого законодавства на загальних зборах були затверджені добровільні внески: на обладнання ІТП в розмірі 40 грн. за кожен 1 кв.м. власної площі співвласника; на насосну групу водопостачання по 5 грн. за кожен 1 кв.м. власної площі співвласника; на ремонт вантажопасажирського ліфту в розмірі 10 грн. за кожен 1 кв.м. власної площі співвласника (2-16 поверхи); на ремонт покриття даху ліфтового відділення по 2 грн. за кожен 1 кв.м. власної площі співвласників. Добровільні внески, які були додатково затверджені (окрім внесків на УББ, затверджених на установчих зборах 15.03.2020 року) на загальних зборах від 05.04.2020 року збиралися готівкою членом правління ОСББ «23 МАЯК» - [PERSON] , яка збирала кошти і вела запис в окремому зошитів. Ніяких підтверджуючих документів про прийняття коштів не надавалося, що є порушенням п. 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637. [PERSON] не має заборгованості по УББ, оскільки сплатив добровільні додаткові внески. Доводи відповіді на відзив. 01.06.2021 року голова правління ОСББ «23 МАЯК» Князь Б.Ю. подав до суду відповідь на відзив, якою просив задовольнити позов. Зазначив, що рішення загальних зборів не є предметом даного спору. Зустрічний позов відповідачем не заявлявся. Положення Статуту ОСББ не суперечать положенням чинного законодавства України. При створенні об`єднання, відповідач був ознайомлений з проектом Статуту, залишив власноруч своє волевиявлення, також запропонував себе, та був обраний до складу Ревізійної комісії. Зауваження відповідача щодо неприбутковості ОСББ є помилковими. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі у розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Бухгалтерський облік здійснюється у ліцензованій комп`ютерній програмі, яка щомісяця автоматично формує повідомлення по кожній квартирі. Оплата внесків здійснюється в безготівковій формі. Співвласники зобов`язані сплачувати свою частку у загальному обсязі внесків на управління житловим комплексом встановлену пропорційно до загальної площі квартири. 05.04.2020 року рішенням загальних зборів затверджено розмір внесків, які не оскаржено в судовому порядку. Жодних доказів збору внесків у готівковій формі, відповідач суду не надає. Письмові пояснення позивача від 24.11.2021 року. 24.11.2021 року представник позивача ОСББ «23 МАЯК» Доніна Л.А. подала до суду письмові пояснення, якими просила позов задовольнити. Також зазначила, що при створенні об`єднання, відповідач був ознайомлений з проектом статуту, та залишив власноруч своє волевиявлення, також був обраний до складу Ревізійної комісії. Оплата внесків здійснюється в безготівковій формі з моменту створення об`єднання. Об`єднання не має та ніколи не мало каси. Співвласники зобов`язані сплачувати свою частку у загальному обсязі внесків на управління житловим комплексом, встановлену пропорційно до загальної площі квартири. 05.04.2020 року рішенням загальних зборів співвласників, яке не оскаржено в судовому порядку, затверджено розмір внесків. Відповідач наголошує про готівковий збір внесків, однак жодних доказів цьому не надає. Борг відповідача визначено та підтверджується Актом взаємних розрахунків від 01.01.2021 по 31.05.2021. Заперечення відповідача від 20.01.2022 року. 20.01.2022 року [PERSON] подав до суду Заперечення, якими просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що внески, які були додатково затверджені, на загальних зборах 05.04.2020 року, збиралися готівкою членом правління ОСББ «23 МАЯК» [PERSON] , яка збирала кошти і вела запис в окремому зошиті. Це можуть підтвердити всі співвласники будинку. Письмові пояснення позивача від 24.01.2022 року. 24.1.2022 року представник ОСББ «23 МАЯК» - адвокат Доніна Л.А. подала до суду письмові пояснення, тотожні за змістом попереднім поясненням. Письмові пояснення відповідача від 19.04.2023 року. 19.04.2023 року відповідач [PERSON] подав до суду письмові пояснення, якими просив відмовити у задоволенні позову. До суду надані докази оплати внесків ОСББ, згідно кошторису у 2020 та 2021 роках. Затверджений кошторис повністю та своєчасно погашено за тарифами внесків на УББ, що підтверджено банківськими виписками за 2020 2021 рік, наданими представником позивача. Розмір внесків на управління багатоквартирного будинку складає 554,45 грн. На обслуговування ліфтів складає 68,24 грн. Вивіз ТПВ 85,55 грн. за 2020 рік, та 93,75 грн. за лютий-грудень 2021 рік. Утримання комірки 30 грн. Акти звірки між співвласником [PERSON] та ОСББ «23 МАЯК» за 2020 рік та 2021 рік з розбивкою за статтями кошторису додані у клопотанні про витребування доказів. 05.04.2020 року затверджені добровільні внески, які збиралися готівкою членом правління [PERSON] . Ця обставина підтверджується розпискою [PERSON] . До суду не надавались банківські виписки, підтверджуючі оприбуткування додаткових внесків, зібраних зі співвласників ОСББ «23 МАЯК» готівкою. ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2021 року: прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «23 МАЯК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за внесками. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2022 року: клопотання [PERSON] про витребування доказів, заявлене в межах цивільної справи № 523/6035/21, за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «23 МАЯК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за внесками задоволено. Витребувано у юридичної особи ОСББ «23 МАЯК»: 1) Зошити, які містять інформацію щодо сум добровільних додаткових внесків, сплачених готівкою за об`єктом: кв. [ADDRESS] , що збирались членом правління ОСББ «23 МАЯК» - [PERSON] ; 2) Банківську виписку ОСББ «23 МАЯК» за 2020 рік, стосовно проплат здійснених за адресою: квартира [ADDRESS] ; 3) Банківську виписку ОСББ «23 МАЯК» за 2021 рік, стосовно проплат здійснених за адресою: квартира [ADDRESS] ; Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 24 січня 2023 року: визнано явку представника позивача ОСББ «23 МАЯК», обов`язковою в судове засідання. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2024 року: Витребувано з: 1) Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, письмові відомості, а саме довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб, зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] станом на дату смерті [INFO] померлого [PERSON] . 2) Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі (м. Одеса, вул. 1-ша Сортувальна, 36-Г) належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної після смерті померлого [INFO] [PERSON] , ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ). Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2024 року: Витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса): 1) Належним чином завірену копію актового запису про шлюб [PERSON] , ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ); 2) Інформацію чи наявні у [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) повнолітні чи неповнолітні діти, якщо такі є, надати суду належним чином звірені копії актових записів. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2025 року: Витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса): - Інформацію чи наявні у [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) повнолітні чи неповнолітні діти, якщо такі є, надати суду належним чином звірені копії актових записів. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2025 року: замінено відповідача [PERSON] на його правонаступника [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою : [ADDRESS] по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «23 МАЯК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за внесками. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 05.03.2026 року, відзив [PERSON] на позов повернуто відповідачу без розгляду, з підстав не надання доказів направлення копії відзиву на позов стороні позивача. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 05.03.2026 року заяву позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «23 МАЯК» про збільшення позовних вимог, повернуто позивачу, з підстав не виконання вимог ч.5 ст. 49 ЦПК України не подано докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів відповідачу. За наслідком проведення судового засідання 05.03.2026 року, суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення, зазначивши дату проголошення рішення суду 10.03.2026 року. ІІІ. Позиції сторін. У судове засідання представник позивача адвокат Доніна Л.О. не з`явилась, була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Прийнявши участь у попередніх судових засідання, наполягала на задоволенні позову. У судовому засідання відповідач [PERSON] позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, з підстав необґрунтованості. Підтримала раніше поданий [PERSON] відзив на позов. Додатково зазначила, що позивач не звернувся до неї, як кредитор, у встановлені законом строки, із вимогою, хоча Голова ОСББ «23 МАЯК» добре знав про смерть її чоловіка [PERSON] , з дати його смерті [INFO] . ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 03.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б. 03.02.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 700, був власником квартири [ADDRESS] . Багатоквартирний будинок, у якому розташована квартира, перебуває в управлінні Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «23 МАЯК», створеного 18.03.2020 для забезпечення прав співвласників на спільне майно, задоволення потреби в ефективному управлінні належним їм майном, підтриманні об`єкта в належному технічному стані, організації забезпечення потреб мешканців об`єкта в житлово - комунальних послугах. Рішеннями загальних зборів співвласників від 15.03.2020 та 05.04.2020 затверджено розмір внесків на утримання та управління будинку. Згідно Витягу з Протоколу Загальних зборів №1 від 05.04.2020 року прийнято рішення: - про збір окремих внесків по 40 грн. за кожен метр власної площі співвласника, термін по вересень включно, за установку Індивідуального Теплового Пункту; - про збір окремих внесків по 5 грн. за кожен метр власної площі співвласника, термін по червень включно, за ремонт насосної групи водопостачання; - про збір окремих внесків по 10 грн. за кожен метр власної площі співвласника, термін по грудень включно, за ремонт вантажного ліфта; - про збір окремих внесків по 2 грн. за кожен метр власної площі співвласника, термін по червень включно, за ремонт покриття даху ліфтого відділення . Позивач зазначає, що згідно інформації по фінансово-особовому рахунку [NUMBER] , відкритому на ім`я боржника, та Акту звірки, власнику квартири [ADDRESS] , нараховано до сплати за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 вартість частки співвласника в сумі 7 172,88 грн., в рахунок витрат на утримання будинку і прибудинкової території, вивіз сміття, на установку обладнання індивідуального теплового пункту, ремонт насосної групи водопостачання, ремонт вантажного ліфта, ремонт покриття даху ліфтого відділення. Наявність заявленої до стягнення заборгованості в сумі 7 172,88 грн. позивач підтверджує Актом звіряння взаємних розрахунків, підписаним Головою ОСББ «23 МАЯК» [PERSON] . В свою чергу, первісний відповідач [PERSON] заперечував проти наявності заборгованості, надав суду квитанції про сплату витрат на утримання будинку і прибудинкової території, вивіз сміття. Також зазначав, що у нього відсутня заборгованість, внески, які були додатково затверджені, на загальних зборах 05.04.2020 року, збиралися готівкою членом правління ОСББ «23 МАЯК» [PERSON] , яка вела запис в окремому зошиті, в підтвердження чого надав копію такого зошиту, відносно одного із співвласників. Наполягав на витребуванні банківських виписок, копії зошита, просив викликати свідків. Зазначав, що з приводу незаконних дій голови ОСББ «23 МАЯК» [PERSON] , вчинення самоуправства, порушено кримінальну справу, проводяться слідчі дії. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. За змістом ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", співвласник зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. У відповідності до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Задоволення потреб співвласників ОСББ з питань забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку здійснюється шляхом самозабезпечення відповідно до ст. 22 Закону. Частиною 6 статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний, відповідно до законодавства, забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів, ст. 23 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Згідно із ч. 2 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно положень п. 11 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку" рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів. За нормами ч. 4 статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Обов`язок утримання свого майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, як вже зазначалось, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 17 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Під - час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 року у справі №761/48615/18-ц. У постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року справа №466/8748/16-ц: особа, яка є співвласником будинку, в якому створено ОСББ зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділене правом у разі нездійснення таких дій цією особою звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №303/7554/16-ц та Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15. Суд зазначає, що під-час розгляду судом справи, первісний відповідач [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Лікарським свідоцтвом про смерть №447. В ухвалі Пересипського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2024 року про витребування з: 1) Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, письмові відомості, а саме довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб, зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] станом на дату смерті [INFO] померлого [PERSON] . 2) Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі (м. Одеса, вул. 1-ша Сортувальна, 36-Г) належним чином засвідчену копію спадкової справи заведеної після смерті померлого [INFO] [PERSON] , ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ), суд зазначив, про смерть відповідача [PERSON] [INFO] . Наведена ухвала Пересипського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2024 року була доставлена до Електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» позивача - 25.10.2024 року, що підтверджується відповідною довідкою. Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року судом було витребувано з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, відомості про склад сім`ї та реєстрацію осіб, за адресою: [ADDRESS] , а також витребувано з Суворовської державної нотаріальної контори міста Одесі копію спадкової справи. На виконання ухвали суду з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради надійшла відповідь про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , з якої вбачається, що за вказаною адресою на момент смерті [PERSON] зареєстровані : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З відповіді наданої Суворовської державної нотаріальної контори м.Одеси вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Для уточнення родинних відносин із померлим [PERSON] , судом ухвалою від 06.12.2024 року було витребувано з відділу ДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), копію актового запису про шлюб та інформацію щодо наявності дітей у померлого. На виконання ухвали суду з Кілійського відділу ДРАЦС в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) надійшла відповідь та копія актового запису про шлюб № 32, з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11.10.1986 року, зареєстрований Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області. Крім того, зазначено, що відомості про повнолітніх або неповнолітні дітей відсутні. Також надійшла відповідь з відділу ДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в якій зазначено, що записів про народження дітей, батьком яких є [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Судом було встановлено, що на момент смерті [PERSON] був одружений із [PERSON] , яка також на момент смерті [PERSON] була зареєстрована на адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2025 року, враховуючи те, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом та вважається такою, що прийняла спадщину після смерті відповідача [PERSON] , суд залучив [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою : [ADDRESS] , в якості правонаступника померлого [PERSON] . Вирішуючи питання про те, чи застосовується порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців боржника відповідно до ст. 1281 ЦК України, якщо боржник помер під час розгляду справи, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 жовтня 2024 року у справі № 638/1046/14-ц виснувала про те, що приписи ст. 1281 ЦК України не містять особливих застережень щодо порядку задоволення вимог кредитора в разі, якщо смерть боржника настала після пред`явлення позову до нього під час розгляду судової справи. Отже, якщо смерть позичальника настала під час розгляду судової справи за позовом кредитора до позичальника про стягнення заборгованості, до таких правовідносин застосовуються правила про загальний порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, визначені у ст. 1281 ЦК України, а спадкоємці, які прийняли спадщину, підлягають залученню до участі у справі як правонаступники відповідного учасника справи на підставі ст. 55 ЦПК України. Кредитор може пред`явити вимогу до спадкоємців боржника, які прийняли спадщину, відповідно до вимог ст. 1281 ЦК України в один із таких способів: 1) безпосередньо спадкоємцю; 2) опосередковано - через нотаріуса за місцем відкриття спадщини (за межами України - через консульську установу). Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Зазначене узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах: від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15, провадження № 14-53цс18; від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15, провадження № 14-49цс19. Відповідно до частини першої та другої статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Тлумачення статті 1281 ЦК України свідчить про те, що вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`явлення вимог може відбутися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса (див.: постанову Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 758/8549/15, провадження № 61-8438св18). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21) зазначено, що: «одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Судом встановлено, що позивач, як кредитор, дізнавшись про смерть боржника щонайменш 25.10.2024 року, не пред`являв до спадкоємця боржника відповідних вимог щодо погашення боргу спадкодавця у строк, визначений нормами ЦК України. У пункті 56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 638/1046/14-ц (провадження № 14-12цс24) зазначено, що кредитор у матеріальних відносинах може пред`явити вимогу до спадкоємців боржника відповідно до вимог статті 1281 ЦК України в один із таких способів: безпосередньо спадкоємцю (спадкоємцям); опосередковано - через нотаріуса за місцем відкриття спадщини (за межами України - через консульські установи). З урахуванням вищенаведених норм права та правових позицій Великої Палати Верховного Суду й Верховного Суду сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. У такому випадку кредитор не може вимагати у суді захисту відповідного права. Подібний правовий висновок викладено у пункті 39 постанови Великої Палати Верховного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19), у пункт 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20). З урахуванням наведеного, суд зазначає, що позивач будучи обізнаним про смерть [PERSON] , не звернувся, як кредитор, у строки, передбачені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, із вимогою-претензією або до спадкоємців, або через нотаріуса. При цьому, суд враховує, що позивач являється не стороннім спостерігачем, а являється ОСББ «23 МАЯК», який фактично здійснюючи діяльність з обслуговування будинку, в якому проживав померлий [PERSON] , разом із дружиною, не міг не бути обізнаний як про смерть відповідача, навіть раніше 25.10.2024 року, так і про те, хто проживає в кв. [ADDRESS] , станом на день смерті відповідача. Суд враховує, що закон вимагає саме надіслання своєчасної вимог до спадкоємця в один із таких способів: безпосередньо спадкоємцю (спадкоємцям); опосередковано - через нотаріуса за місцем відкриття спадщини (за межами України - через консульські установи). При цьому, подача до суду заяви від 05.02.2025 року не є такими вимогами до спадкоємця, оскільки спадкоємцю [PERSON] копія заяви від 05.02.2025 року позивачем не надсилалась, тому цю заяву не можна розцінити як пред`явлення вимоги кредитора до спадкоємця, в свою чергу суд вирішував питання про залучення в якості спадкоємця [PERSON] не на підставі заяви позивача, а в силу закону, після з`ясування всіх обставин настання правонаступництва. Таке правозастосування узгоджується із правовими висновками Верховного Суду викладеними зокрема у постанові від 10 грудня 2025 року у справі №642/2001/22, які суд в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Додатково, надаючи правову оцінку заявленої до стягнення заборгованості в сумі 7 172,88 грн., суд зазначає, що наявні в матеріалах справи Акти звіряння взаємних розрахунків, підписані особисто Головою ОСББ «23 МАЯК» [PERSON] , містять різну інформацію щодо суми боргу. Зокрема, Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 (а.с. 16, Том.1) містить суму боргу 7172,88 грн. В свою чергу, Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2021 по 31.05.2021 (а.с. 91, Том1), містить інформацію про борг на початок періоду 7 911,12 грн., та як наслідок із врахуванням сплачених відповідачем платежів, зазначає про боргу 4 745,90 грн. В свою чергу, Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 (а.с. 36,37 Том.2) містить інформацію про те, що за 2020 рік переплата внесків 168,26 грн. З метою з`ясування реальної суми заборгованості, Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 24 січня 2023 року: визнано явку представника позивача ОСББ «23 МАЯК» обов`язковою в судове засідання. У судовому засіданні 25.04.2023 року голова ОСББ «23 МАЯК» Князь Б.Ю. надав свої пояснення, та зазначив що підготує розрахунок заборгованості відповідача, відповідно до пояснень, за 2020 рік. Разом із тим, суду так і не було надано належним чином оформлений Розрахунок заборгованості, який би відповідав пред`явленим позивачем вимогам, та матеріалам справи. Відповідно ст. ст. 76, 77, 78 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (постанова Верховного Суду від 01.07.2021 у справі N 917/549/20). Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує (в тому числі і як свідок). Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19). Суд констатує, що наявні в матеріалах справи Акти звіряння взаємних розрахунків, надані стороною позивача, не підтверджені первинними документами, а саме: квитанціями, рахунками на сплату із зазначенням періоду оплати, суми та призначення платежу. В свою чергу, суд неодноразово надавав можливість стороні позивача надати суду належним Розрахунок заборгованості, про що роз`яснював у судовому засіданні. Таким чином, суд дійшов висновку, що належних доказів на підтвердження позовних вимог ОСББ "23 МАЯК" суду не надало. Таке правозастосування узгоджується із правовими висновками Верховного Суду викладеними у постанові 10.11.2021 року у справі № 761/33019/19, які суд в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. З огляду на викладене, позовні вимоги ОСББ «23 МАЯК» позбавлені правового та доказового обґрунтування.

Outcome: dismissed