Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування якого зазначає, що шлюб з відповідачкою [PERSON] уклав 17.09.2020 року в Золочівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиці (м.Львів), актовий запис № 103. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO] . Позивач вважає, що сім?я розпалася . Подружжя стали чужими людьми з різними поглядами на життя, сімейні цінності та подружні відносини, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, в позові зазначив прохання розглядати справу у його відсутність. Відповідачка також в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, в заяві зазначила прохання про розгляд справи у її відсутності Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, врахувавши заяву відповідача про визнання позову, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що з 17.09.2020 сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому Золочівським районниму відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиці (м.Львів), актовий запис № 103, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17 вересня 2020 року. Відповідно до актового запису про народженя [PERSON] , [INFO] № 117 батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 1 , 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Частиною 2 ст. 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні. За проханням позивача сплата судового збору залишається за ним.

Outcome: approved