Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

І. Суть справи. Представник ТОВ ФК "Кредит-Капітал" звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту №82175 від 25.09.2019 р., у розмірі 29 280,00 грн., сплаченого судового збору у розмірі 2 662,40 грн., та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» посилалось на те, що 25.09.2019 р. між ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачем [PERSON] в електронній формі було укладено Договір про надання фінансового кредиту №82175. Відповідно до умов якого, ТОВ «ЗАЙМЕР» надало відповідачці грошові кошти у розмірі 3 000,0 грн, строком на 30 днів, а остання зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у встановлений термін. Товариство свої зобов`язання виконало та надало грошові кошти, тоді як відповідачка не виконала умови кредитного договору. У подальшому, за договором відступлення прав вимоги №ЗК-11032020, укладеним 11.03.2020 р. між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», до останніх перейшло право вимоги до відповідачки за договором про надання фінансового кредиту №82175. За вищенаведених обставин, позивач просив стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за вище зазначеним договором у сумі 29 280,00 грн, а також 2662,40 грн судового збору та 8000 грн витрат на правничу допомогу. Відповідач відзиву на позов не подав. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлялася про розгляд справи шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця її проживання, який повернутий до суду із зазначенням причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою". У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25.02.2026 р. відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, яка належним чином була повідомленим про дату, час та місце судового засідання, ненадходження від неї відзиву на позовну заяву, суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 25.09.2019 р. між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] було укладено в електронній формі Договір про надання фінансового кредиту №82175, за умовами якого останній надано кредит на суму 3 000,00 грн строком на 30 днів, тобто до 24.10.2019 р., але в будь-якому разі Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. За користування кредитом позичальник сплачує ТОВ 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу. Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки № [NUMBER] /а.с.10-11/. Відповідно до п.2.1 Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору. Згідно п.4.2 встановлено, якщо позичальник не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2. Договору та/або в Додатку(ах) до даного Договору, тоді він зобов`язаний виплатити Товариству пеню в розмірі 5 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання умов Договору, починаючи з першого дня прострочення. При цьому пеня нараховується до дня повного погашення заборгованості, але в будь-якому випадку не більше 100 (ста) календарних днів. Договір про надання фінансового кредиту підписаний електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора KL4891, який відправлений на вказаний [PERSON] номер мобільного телефону, що підтверджується довідкою про ідентифікацію /а.с.11 зворот/. До вказаного договору додано графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, в якому міститься інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту /а.с.11/. 25.09.2019 через платіжний сервіс «Platon» на платіжну карту [NUMBER] було зараховано 3 000,00 грн згідно кредиту #82175, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» /а.с.11 зворот/. 11.03.2020 р. між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №ЗК-11032020, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал набуло право грошової вимог до боржників за кредитними договорами, у тому числі до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №82175 від 25.09.2019 р. на суму 29 280,00 грн /а.с.13-15/. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №82175 від 25.09.2019 р., заборгованість відповідача за вищевказаним кредитним договором становить 29 280,00 грн, з яких 3 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 1 800,00 грн заборгованість за процентами, 24480,00 грн заборгованість за пенею /а.с.12/. ІV. Оцінка Суду. Згідно із Законом України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. В силу ст.18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. У Розділі 6 укладеного між сторонами договору №82175 вказано, що цей Договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Згідно ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст.1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом установлено, що кредитний договір №82175 від 25.09.2019 р. був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором KL4891, який відправлений на вказаний [PERSON] номер мобільного телефону, одноразовий персональний ідентифікатор було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 25.09.2019 р. о 11 год. 24 хв., що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Тобто, 25.09.2019 р. відповідачем було укладено в електронній формі кредитний договір №82175 з ТОВ «Займер» на суму кредиту у розмірі 3 000 грн зі строком його повернення до 24.10.2019 р., що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Згідно витребуваної судом інформації від АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що на картковий рахунок № [NUMBER] , який належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , дата народження [INFO] , зараховано 25.09.2019 р. суму у розмірі 3 000,00 грн. Кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору, а відповідач зобов`язався повернути отримані нею грошові кошти у визначений договором строк, однак, позичальник свої зобов`язання за договором не виконала та не повернула отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним договором що становить 4800,00 грн, яка складається з заборгованості по тілу та процентах. Дана заборгованість підтверджується наданим позивачем розрахунком. Також, у текст кредитного договору /п.4.3/ включено умови щодо нарахування пені у розмірі 5% від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення. При цьому, пеня нараховується до дня повного погашення заборгованості, але в будь якому випадку не більше 100 календарних днів /а.с.10 зворот/, що свідчить про обґрунтованість вимог позивача про стягнення пені у розмірі 24480,00 грн. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позичальниця [PERSON] належним чином виконувала кредитні зобов`язання як щодо первісного кредитора, так і стосовно нового кредитора Враховуючи, що відповідач [PERSON] отримала кошти за договором про надання фінансового кредиту №82175, проте не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені договором, отримані в кредит кошти не повернула, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ФК Кредит Капітал» щодо стягнення з останньої суми заборгованості у розмірі 29 280,00 грн., яка складається з тіла кредиту, процентів та пені, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. V. Розподіл судових витрат. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662,40 грн. /а.с.1/. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У позовній заяві зазначено про понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн, які представник позивача просив стягнути з відповідача, на підтвердження чого надав копію договору про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025 р., Акт №746 наданих послуг (правничої допомоги) від 13.02.2026 р., детальний опис наданих послуг до Акту №746 за договором про надання правової допомоги /а.с.17 зворот-18/. Аналіз норм статей 137,141 ЦПК України дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №540/5134/21 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи. Ураховуючи предмет і підстави заявленого позову, який розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження, незначну складність справи, усталену судову практику з розгляду даної категорії справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, яка полягала у складенні позовної заяви, на підставі поданих позивачем документів, співмірність наданих послуг із складністю справи, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним. Враховуючи принципи розумності і співмірності, складність справи, обсяг фактично наданих адвокатом послуг, обґрунтованість та пропорційність розміру заявлених витрат на правничу допомогу, які позивач поніс до предмета спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 гривень.

Outcome: approved