Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову зазначено, що сторони спільно проживали однією сім`єю з лютого 2021 року у цих відносинах у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження № актового запису G 198/2024, місце та дата видачі: Росток, [INFO] , засвідчений переклад з німецької мови українською, кругла гербова печатка: «Відділ РАЦС м. Росток 23» апостиль. На даний час Позивач з Відповідачем не проживають разом, дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на забезпеченні матері, а тому посилаючись на викладене позивачка просила про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Позивачка в у судове засідання не з`явилася, але подала заяву в якій просила про розгляд справи за її відсутності, із зазначенням про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, правом на подання відзиву не скористався. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони спільно проживали однією сім`єю з лютого 2021 року у цих відносинах у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження № актового запису G 198/2024, місце та дата видачі: Росток, [INFO] , засвідчений переклад з німецької мови українською, кругла гербова печатка: «Відділ РАЦС м. Росток 23» апостиль. Спільне життя Позивача з Відповідачем не склалося через несумісність характерів, чоловік часто зникав. Також було відсутнє взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, цінності та моральні норми, відсутність взаємної поваги та любові, у зв`язку з чим між ними постійно виникали суперечки та сварки, що також негативно впливало на їх спільних дітей. Фактичні сімейні відносини між Позивачем і Відповідачем припинені, спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Матеріальну допомогу та інші засоби для забезпечення існування своїй дитині [PERSON] не надає та не забезпечує. Всі необхідні докази для забезпечення об`єктивного рішення позивачем були надані до матеріалів справи. Статтею 51 Конституції України та статтями 180,191 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. ч. 1, 2ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 3 ст. 181Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, мастка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. Враховуючи положення ст. 191 СК України, стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 22.07.2024 року. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Щодо судового збору, то відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України, «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Outcome: approved