Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.03.2025 року, між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем було укладено кредитний договір №23007-03/2025. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 29.10.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29102025, у відповідності до якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 29102025 від 29.10.2025 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №23007-03/2025 в розмірі 16510,00 грн., з яких: 6500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1755,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 8255,00 грн. сума заборгованості за штрафом; 0,00 грн. сума комісії за видачу кредиту. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 16150,00 грн. за кредитним договором № 23007-03/2025 від 10.03.2025 року. Ухвалою суду від 11.02.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до початку судового засідання подав суду заяву про слухання справи у їх відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи в розумнні вимог п.4.ч. 8 ст. 128 ЦПК України . Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Судом встановлено, що 10.03.2025 року, між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем було укладено кредитний договір № 23007-03/2025, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 6500 грн., строком на 120 днів до 07.07.2025 року. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору, за користування кредиток товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90 % в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту в сумі 650 грн. Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Стар Файненс Груп» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору. Однак, у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із цим у нього утворилась заборгованість за кредитним договором № 23007-03/2025 від 10.03.2025 року в сумі 16510,00 грн., з яких: 6500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1755,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 8255,00 грн. сума заборгованості за штрафом; 0,00 грн. сума комісії за видачу кредиту. 29.10.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29102025, у відповідності до якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 29102025 від 29.10.2025 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 23007-03/2025 в розмірі 16510,00 грн., з яких: 6500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1755,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 8255,00 грн. сума заборгованості за штрафом; 0, 00 грн. сума комісії за видачу кредиту. З моменту отримання права вимоги до відповідача за кредитним договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало нарахування штрафних санкцій на суму заборгованості відповідача. Отже, [PERSON] істотно порушила умови кредитного договору №23007-03/2025 від 10.03.2025 року, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. За таких обставин, суд вважає підставними доводи позивача щодо порушення відповідачем умов кредитного договору та наявністю боргу за вказаним договором, а саме в частині тіла кредиту в розмірі 6500 грн., нарахованих відсотків 1755,00 грн. Що стосується нарахування позивачем штрафу в розмірі 8255,00 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено штраф за порушення відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором № 23007-03/2025 від 10.03.2025 року в розмірі 8255 грн. З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає до стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 23007-03/2025 від 10.03.2025 становить - 8255,00 грн., з яких: 6500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1755,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 1331,20 грн. пропорційно частині задоволених вимог.

Outcome: partial