Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

21.01.2026 на розгляд до Турківського районного суду Львівської області надійшла справа за підсудністю від Самбірського міськрайонного суду Львівської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 29.05.2025 між ТзОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір № 29.05.2025-100000016, відповідно до умов якого, позивач зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав надавши відповідачу кредит у сумі 8000,00 грн, строком на 140 днів. Однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, порушила умови кредитного договору в результаті чого станом на дату подання позову утворилась заборгованість у розмірі 20 400,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати. Позиція відповідача. Відповідач обставин та підстав позову не спростувала, відзиву на позовну заяву не подала. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Суд своєю ухвалою від 21.01.2026 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача ТзОВ "Споживчий центр" не прибув, в позовних вимогах просив розгляд справи проводити без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, у судове засідання повторно не прибула. Причин неявки не повідомила, відзиву не подала. 06.03.2026 постановлено ухвалу суду про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. 29.05.2025 між позивачем ТзОВ "Споживчий центр" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 29.05.2025-100000016, шляхом подання відповідачем Заявки та Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) від 29.05.2025, відповіді позичальника про прийняття Пропозиції, які підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний позичальником при його ідентифікації на сайті. Крім того, сторони узгодили в письмовій формі графік платежів, що становить п.12 до укладеного між сторонами договору № 29.05.2025-100000016 від 29.05.2025. Відповідно до п. 3.1. Договору передбачено, що Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію. Пунктом 3.2. Договору передбачено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Пунктом 4.1. Договору передбачено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-51ХХ-ХХХХ-9067. Пунктом 4.3. Договору передбачено, що днем надання Кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. У випадку перерахування коштів Позичальником на поточний рахунок Кредитодавця, Позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строк сплати платежу. Пунктом 4.4. Договору визначено, що сторони встановлюють, що Проценти нараховуються з дня надання Кредиту (включаючи безпосередньо день надання Кредиту) включно до дати його фактичного повернення. З укладеного кредитного договору видно, що сума кредиту становить 8000,00 грн; строк на який надається кредит - 140 днів з дати його надання; тип кредиту - кредитна лінія; дата надання/видачі кредиту - 29.05.2025; спосіб надання кредиту - банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача; дата повернення (виплати) кредиту - 15.10.2025; орієнтована реальна річна процентна ставка - 7910,02%; орієнтована загальна вартість кредиту - 17 781,92,00 грн; загальні витрати за кредитом - 9781,92 грн. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія пов`язана з наданням кредиту - 20% від суми кредиту та дорівнює 1600,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Неустойка: 80,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до п. 6.1. Договору Позичальник зобов`язався використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів за користування шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: повернення кредиту, сплата Процентів, Комісії - у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; неустойки, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг, що становить додаток до укладеного між сторонами договору № 29.05.2025-100000016 від 29.05.2025 підписане електронним підписом відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатора Е968. Для підписання та укладення договору необхідно ввести код з смс - повідомлення, яке було відправлене на фінансовий номер 0951579732. Відповідно до листа ТОВ "Універсальні Платіжні Рішення" від 24.11.2025 за вих.№ 82-2411, відповідно до якої 29.05.2025 об 00:12:37 на банківську картку № [NUMBER] , номер якої зазначено в укладеному сторонами договорі № 29.05.2025-100000016, номер транзакції в системі іPay.ua - 755539286, успішно перераховано кошти в сумі 8000,00 грн (а.с. 17). Транзакцію здійснено ТзОВ "Універсальні Платіжні Рішення" на підставі укладеного з ТзОВ Споживчий центр"договору №ФК-П-2024/01-2 від 04.01.2024 (а.с. 21-25). Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 29.05.2025-100000016 від 29.05.2025, заборгованість відповідача [PERSON] скаладає: 8000,00 грн - основний борг, 8960,00 грн - проценти (нараховані за період з 29.05.2025 до 15.10.2025), 880,00 грн - комісія за надання; 2560,00 грн - неустойка, а разом 20 400,00 грн (а.с. 18). Скріншотом з сайту Національного банку України підтверджується, що позивач являється абонентом Системи BankID Національного банку та під час укладення кредитного договору № 29.05.2025-100000016 від 29.05.2025 проведено ідентифікацію позичальника [PERSON] шляхом використання системи Bank ID Національного банку (а.с. зворот. 26). Всупереч умовам кредитного договору, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором не виконала, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд встановив, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Вирішуючи спір, суд виходить з таких мотивів та норм права. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування", договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію". Згідно ст.12 Закону України "Про електронну комерцію", електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Суд встановив, що 29.05.2025 об 00:12 год відповідачем [PERSON] було підписано Заявку кредитного договору №29.05.2025-100000016 (кредитної лінії), Пропозицію про укладення кредитного договору(кредитної лінії) (оферта) та відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 29.05.2025-100000016 (кредитної лінії), які підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода) Е968, отриманого в смс-повідомленні на номер телефону [NUMBER] , вказаний позичальником при його ідентифікації на сайті. Таким чином, 29.05.2025 між позивачем ТзОВ "Споживчий центр" та відповідачем [PERSON] був укладений електронний кредитний договір №29.05.2025-100000016 (кредитної лінії), відповідно до якого надано кредит у розмірі 8000,00 грн, строком на 140 днів з дати його надання, які зобов`язалася повернути до 15.10.2025, сплатити проценти та комісію. Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Позичальником [PERSON] під час укладення кредитного договору № 29.05.2025-100000016 від 29.05.2025, пройдено ідентифікацію шляхом використання системи BankID Національного Банку. З листа ТОВ "Універсальні Платіжні Рішення" за вих .№ 82-2411 від 24.11.2025, вбачається, що 29.05.2025об 00:12:37 позивач здійснив видачу кредитних коштів за договором № 29.05.2025-100000016 від 29.05.2025 у розмірі 8000,00 грн на платіжну картку [NUMBER] клієнта (призначення видача за договором № 29.05.2025-100000016), номер транзакції в системі іPay.ua - 755539286. Таким чином, ТзОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому кредитним договором № 29.05.2025-100000016 від 29.05.2025. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 29.05.2025-100000016 від 29.05.2025, видно, що заборгованість відповідача [PERSON] скаладає: 8000,00 грн - основний борг, 8960,00 грн - проценти (нараховані за період з 29.05.2025 до 15.10.2025), 880,00 грн - комісія за надання; 2560,00 грн - неустойка, а разом 20 400,00 грн. Добровільно таку заборгованість відповідач не погасила. Будь-яких доказів на спростування вказаного розрахунку заборгованості відповідачем не надано, а відтак суд такий приймає до уваги. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач ТзОВ "Споживчий центр" надав суду належні, допустимі та достатні докази на підтвердження позовних вимог. У свою чергу, відповідач [PERSON] не спростувала доводів позовної заяви, доказів належного виконання нею договору кредиту щодо повернення отриманих кредитних коштів суду не надала. Враховуючи те, що суд встановив факт укладення між позивачем ТзОВ "Споживчий центр" та відповідачем [PERSON] кредитного договору, встановлено факт отримання відповідачем коштів за договором кредиту та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, а також доведено, що відповідач була повідомленою про умови кредитування, тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 840,00 грн. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, відображає наявність обгрунтованої заборгованості і доказів зворотного відповідач суду не надала. Щодо стягнення неустойки за кредитним договором. Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до положень п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Враховуючи ту обставину, що неустойка, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, після 24.02.2022, вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні. Відтак, позов підлягає до часткового задоволення. Розподіл судових витрат. Судові витрати в цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). За подання позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Розрахунок судових витрат. Розмір задоволених позовних вимог на суму 17 840,00 грн становить 87,45 відсотків від ціни позову 22 647,00 грн (17 840,00 х 100/20 400,00). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2118,38 грн (2422,40 х 87,45/100), що є пропорційним до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved