Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Кісілевич Олег Михайлович, звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги мотивує тим, що 12 січня 2019 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований на підставі свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про що зроблений актовий запис № 11. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін останні роки поступово погіршувалось, у родині часто виникали сварки. У них були різні погляди на сімейні цінності та обов`язки, з часом вони стали зовсім чужі одне одному. Починаючи з кінця 2024 року сторони не проживають разом однією сім`єю та шлюб фактично припинено. Шлюб існує лише формально. Позивачка та відповідач тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні відносини, спільне господарство ними не ведеться та вони не живуть однією сім`єю. Примирення між сторонами неможливе. Вказані вище обставини продовжуються протягом останніх років подружнього життя. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Враховуючи викладене просить шлюб укладений між сторонами розірвати та залишити позивачці прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] ». 12 січня 2026 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник Кісілевич О.М. не з`явилися, згідно поданої заяви представник просив проводити розгляд справи без участі позивачки. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 12 січня 2019 року увиконавчому комітеті Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис № 11 (а.с. 14). Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією перекладу з чеської мови на українську мову свідоцтва про народження від 19 липня 2023 року за порядковим номером 1510 (а.с.15). Згідно ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 та ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать про те, що сімейне життя у сторін не склалося, у них відсутнє взаєморозуміння, а розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і подальше його збереження суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище без змін, а тому суд прийшов до переконання, що необхідно залишити позивачці її прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved