Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

У грудні 2025 року ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у сумі 1018,40 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що постановою Господарського суду Хмельницької області від 03.05.2023 у справі № 924/869/22 Будинкоуправління № 2 Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький було визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. 21.11.2024 відбувся електронний аукціон з продажу майна банкрута по лоту № 1, а саме: право вимоги грошової заборгованості станом на 01.02.2024. Відповідно до протоколу електронного аукціону від 21.11.2024 його визнано переможцем аукціону. 29.11.2024 Будинкоуправління № 2 Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький та ФОП [PERSON] уклали договір № 1 купівлі-продажу права вимоги. Згідно з пунктом 1.1. договору новий кредитор набув портфель заборгованості, а саме права грошової вимоги до 509 фізичних осіб боржників за комунальними платежами на загальну суму 1560757,91 грн. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідно до виписки по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , який відкритий на ім`я [PERSON] заборгованість по комунальним послам становить 808,37 гривень. За прострочення виконання грошового зобов`язання він має право на стягнення з боржників інфляційних втрат за період з 01.01.2024 до 08.12.2025 у сумі 163,06 грн і 3% річних за період з 01.01.2024 до 08.12.2025 у сумі 46,97 грн. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача подав клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзив на позов, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та ухвалити у справі заочне рішення. Фактичні обставини справи. Постановою Господарського суду Хмельницької області від 03.05.2023 у справі № 924/869/22 Будинкоуправління № 2 Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький було визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. 21.11.2024 відбувся електронний аукціон № BRD001-UA-20241111-01374 з продажу майна банкрута по лоту № 1, а саме право вимоги грошової заборгованості Будинкоуправління № 2 Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький станом на 01.02.2024. Відповідно до протоколу електронного аукціону № BRD001-UA-20241111-01374 від 21.11.2024 переможцем аукціону визнано ФОП [PERSON] . Згідно з повідомленням про повний розрахунок за майно, придбане на електронному аукціоні № BRD001-UA-20241111-01374 від 27.11.2024, ФОП [PERSON] в повному обсязі сплатив ціну під час проведення аукціону з продажу майна банкрута Будинкоуправління № 2 Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький. 29.11.2024 Будинкоуправління № 2 Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький і ФОП [PERSON] уклали договір № 1 купівлі-продажу права вимоги. Згідно з пунктом 1.1. договору та на підставі протоколу про проведення аукціону № BRD001-UA-20241111-01374 від 21.11.2024 з продажу активів Будинкоуправління № 2 Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький первісний кредитор Будинкоуправління № 2 Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький передав (відступив) новому кредитору, а новий кредитор ФОП [PERSON] набув права грошової вимоги до 509 фізичних осіб боржників за комунальними платежами на загальну суму 1560757,91 грн. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно довідка №449430138 від 27.10.2025 власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно виписки по особовому рахунку № [NUMBER] який був відкритий в Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницькому за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] заборгованість за надані комунальні послуги станом на січень 2022 рік становить 808,37 гривень. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. Відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. За змістом статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 64 ЖК України визначено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Статтею 67 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, тепло, енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Приписами ст.156 ЖК України визначено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Статтею 1 Закону України від 9 листопада 2017 року №2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №2189-VІІІ) визначено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Одним із різновидів комунальних послуг є послуги послуга з управління багатоквартирним будинком (стаття 5 Закону №2189-VІІІ). Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону №2189-VІІІ індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Як передбачено частиною першою статті 9 Закону №2189-VІІІ, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Із положень частини першої статті 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що право власності є абсолютним правом, яке здійснюється власником на свій розсуд незалежно від волі інших осіб. Одночасно на власника покладаються певні зобов`язання, зокрема обов`язок здійснювати утримання майна. Зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг повинні виконуватися споживачами належним чином відповідно до умов укладеного договору чи вимог актів цивільного законодавства. Споживач визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг, якщо він не приступив до його виконання в установлені строки чи виконав це зобов`язання не в повному обсязі. Зібрані у справі докази вказують на те, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та відповідно споживачем комунальних послуг за вказаною адресою. Остання зареєстрована за вказаною адресою та на її ім`я відкритий особовий рахунок. Відтак, остання зобов`язана своєчасно та у повному обсязі сплачувати вартість за надані послуги з управління багатоквартирними будинком (квартплати). Згідно виписки по особовому рахунку № [NUMBER] який був відкритий в Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницькому за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] заборгованість за надані комунальні послуги станом на січень 2022 рік становить 808,37 гривень. Також згідно представленого позивачем розрахунку розмір інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.01.2024 до 08.12.2025 у сумі 163,06 грн і 3% річних за період з 01.01.2024 до 08.12.2025 у сумі 46,97 грн.. Доказів неправильності представленого позивачем розрахунку заборгованості матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є обґрунтований та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість комунальні послуги у розмірі 808,37 гривень, інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.01.2024 до 08.12.2025 у сумі 163,06 грн і 3% річних за період з 01.01.2024 до 08.12.2025 у сумі 46,97 грн. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 15, ст. 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. За ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Встановлено, що 14.07.2025 р. між АБ «Юлії Біжко» та ФОП [PERSON] було укладено Договір про надання професійної правничої допомоги №14/02. Згідно п.8.2 вказаного договору сума гонорару (винагороди) за Послуги, що надаються Адвокатським бюро, та порядок проведення розрахунків між сторонами визначається Додатком №2 до цього Договору. Додатком №2 до вказаного Договору сторони визначили, що професійна правнича допомога за договором буде надаватись адвокатом із розрахунку, що година праці адвоката ставить 2000,00 гривень. Також замовником додатково сплачується винагорода у формі гонорару успіху у розмірі 20% від ціни позову. 05.03.2026 року АБ «Юлії Біжко» та ФОП [PERSON] склали Акт здачі-приймання №84 до Договору про надання професійної правничої допомоги №14/02 на підтвердження факту надання позивачу правової допомоги у передбаченому Договором обсязі наданих послуг і виконання робіт та їх вартості у сумі 3203,68 грн. Згідно з п. 2.1, п. 4.1 акту Адвокатське бюро «Юлії Біжко» надало, а ФОП [PERSON] прийняв професійну правничу допомогу аналіз наданих змовником документів, щодо правовідносин замовника та [PERSON] , підготовка та складання позовної заяви. Водночас, як вбачається з матеріалів справи позовна заява ФОП [PERSON] складена, підписана та подана його представником [PERSON] , який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 13.07.2025 року. Всі інші процесуальні дії в суді першої інстанції від імені позивача також вчиняв представник позивача [PERSON] . З врахуванням наведеного в задоволенні заяви ФОП [PERSON] про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу слід відмовити. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 968,96 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved