Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 11 травня 2019 рокузареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина. Спільне життя не склалося через відсутність злагоди та розуміння, постійні сварки, втрату почуття поваги та любові один до одного, в зв`язку з чим близько одного року разом не проживають, примирення неможливе, а тому звертається до суду з даним позовом до суду та просить розірвати шлюб, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відкрито провадження та призначено у справі судове засідання. Ухвалою суду від 12 грудня 2025 року провадження у справі зупинено у зв`язку з наданням сторонам строку для примирення, ухвалою від 17 лютого 2026 року провадження у справі поновлено. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак її представник - адвокат Алексєєва М.А. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] до судового засідання також подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що за наданий термін не помирились, позовні вимоги визнає повністю, просить шлюб розірвати. Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 11 травня 2019 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] в Дунаєвецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що було складено актовий запис № 35, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося через відсутність злагоди та розуміння, постійні сварки, втрату почуття поваги та любові один до одного. Подружжя припинило фактичні шлюбні відносини, шлюб розпався остаточно, близько одного року разом не проживають та не ведуть спільне господарство, подружні відносини не підтримують, примирення неможливе. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 310 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 310, ст. 312 СК України). Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу та посилаються на те, що подружні стосунки припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивачки, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, а відмова суду у розірванні шлюбу може свідчити про примушування позивачки до шлюбу проти її волі, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. За правилами ч. 2 ст. 314 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання судових витрат, оскільки позов задоволено в повному обсязі, з урахуванням положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved