Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Позивач ТОВ «Споживчий центр» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 03.05.2024-100001798 від 03.05.2024 у розмірі 9840 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.05.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 03.05.2024-100001798, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 3000 грн. строком на 112 днів зі сплатою процентів. Відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 9840 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000 грн., процентам в розмірі 5040 грн., комісії 300 грн., неустойки 1500 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Ухвалою суду від 11.02.2026 позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду від сторін не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін не надходило. Відповідачці було направлено копію ухвали суду від 11.02.2026 за зареєстрованим місцем проживання. Поштове відправлення повернуте до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (постанова Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19). З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Так, 03.05.2024 між [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» в електронному вигляді було укладено кредитний договір № 03.05.2024-100001798 (кредитної лінії), відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 3000 грн.; строк на який надано кредит 112 днів.; дата повернення кредиту 22.08.2024; процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Пунктом 8 договору передбачено сплату споживачем комісії, розмір якої складає 10 % від суми кредиту та становить 300 грн.; комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні; нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Пунктом 13 договору передбачено сплату споживачем неустойки у розмірі 30 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язань (а.с. 13-15). Кредитний договір № 03.05.2024-100001798 від 03.05.2024 відповідачкою [PERSON] підписано електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) Е279. 03.05.2024 о 14-51 год. на картку 473121*03, вказану [PERSON] , було перераховано грошові кошти у сумі 3000 грн., що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 16). [PERSON] , отримавши кредит, своїх зобов`язань не виконала у зв`язку із чим утворилась заборгованість в загальному розмірі 9840 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000 грн., процентам в розмірі 5040 грн., комісії 300 грн., неустойки 1500 грн. (а.с. 11). У відповідності до ст. ст. 12, 81 ЦПК України відповідач не надав доказів, які б підтверджували належність виконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором або відсутність обов`язку його виконання. Відповідно до ч. 1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ч. 1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Отже, суд дійшов висновку, що відповідачкою не виконувалися умови кредитного договору в частині погашення заборгованості перед позивачем за отриманий кредит, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість по кредиту у розмірі 3300 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000 грн., комісії 300 грн. Щодо вимог про стягнення заборгованості по процентам, суд зазначає, що на момент укладення кредитного договору 24.12.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким внесено зміни до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» та передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Згідно пункту 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: - з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, - з 22.04.2024 - денна ставка не більше 1,5%, - з 20.08.2024 - денна ставка не більше 1%. Відтак, з дня укладення договору 03.05.2024 по 19.08.2024 включно відсоткова ставка становила 1,5 % в день, з 20.08.2024 по 22.08.2024 включно відсоткова ставка становила 1 %. Таким чином, заборгованість по процентам за кредитним договором № 03.05.2024-100001798 від 03.05.2024 у період з 03.05.2024 по 19.08.2024 включно виходячи з відсоткової ставки у розмірі 1,5 % становить 4905 грн. (3000 грн. х 1,5 % х 109 днів), з 20.08.2024 по 22.08.2024 включно виходячи з відсоткової ставки у розмірі 1 % становить 90 грн. (3000 грн. х 1 % х 3 дні), що у загальному розмірі складає 4995 грн., а не 5040грн., як заявлено позивачем. Крім того, задоволенню не підлягає позовна вимога про стягнення неустойки в сумі 1500 грн., оскільки у відповідності до вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. З огляду на викладене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредиту у загальному розмірі 8295 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000 грн., процентам в розмірі 4995 грн., комісії 300 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2244,37 грн. (8295 грн. х 2662,40 грн. : 9840 грн.).

Outcome: partial