Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представниця позивача покликається на те, що 12.05.2021 між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №75585938, за умовами якого позикодавець надав відповідачці грошові кошти у розмірі 1500,00грн., строк позики - 14 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 відсотків в день. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) у поряд визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавцем ідентифіковано позичальника [PERSON] та електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори. Позикодавець на виконання договору позики №75585938 від 12.05.2021передав відповідачці у власність грошові кошти в розмірі 1500,00 грн. за посередництвом платіжної системи, так як перерахунок коштів з банківського рахунку юридичної особи (IBAN) на банківську платіжну картку фізичної особи технічно неможливий без використання платіжної системи. У договорі позики встановлено строк позики 14 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або авто пролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Отже, укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. Підписанням договору позики позичальниця підтвердилаприйняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі всі умови, повідомлення які є необхідними відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідачка належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за договором кредиту, заборгованості за процентами не виконала. Враховуючи умови договору №75585938 від 12.05.2021, заборгованість відповідачки складає 4604, 40 грн., з яких 1500, 00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 3104, 40 грн. заборгованість за відсотками. 26.10.2021 TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу № 2610 від 26.10.2021, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75585938 від 12.05.2021. 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржниківв тому числі за договором позики №75585938 від 12.05.2021. Підписані сторонами акт прийому-передачі реєстру заборгованостей підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимог. У зв`язку з вищенаведеним представниця позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» суму заборгованості за договором кредиту №75585938 в розмірі 4604, 40 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 1500,00 грн., заборгованості за відсотками 3104, 40 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн., та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 4500, 00 грн. Представниця позивача у судове засідання не прибула, однак звертаючись до суду з позовною заявою просила розглядати справубез її участі. Відповідачка у запропоновані судом строк та порядку відзив на позовну заяву ТОВ «Фінпром Маркет» не подала, хоча копія ухвали від 02.02.2026 була надіслана рекомендованим поштовим відправленням за місцем реєстрації відповідачки, відповідно до положення п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України. Відповідачка свою позицію у цій справі із обґрунтуванням її необхідними доказами не навела. Заяви, клопотання учасників справи. 28.01.2026 представниця позивача подала клопотання про хід розгляду справи. Процесуальні дії у справі. 12.12.2025 суд, з метою визначення підсудності справи, здійснив дії по визначенню місця реєстрації відповідачки у Єдиному державному демографічному реєстрі. 12.12.2025 судом скеровано запит до Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби України, центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Стрийської міської ради, центру надання адміністративних послуг Грабовецько-Дулібіської сільської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання [PERSON] . Ухвалою від 02.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадженнябез виклику (повідомлення) сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. З`ясувавши обставини, на які представниця позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, суд доходить наступного висновку. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як закріплено у ч. 4ст. 10 ЦПК Українитаст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно дост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідност. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно дост. 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергу, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентованістаттями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5ст. 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК Українипередбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно з ч. 2, 3 та 8ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цьогоКодексусудове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цьогоКодексуобмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 12.05.2021 між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №75585938, за умовами якого позикодавець надав відповідачці грошові кошти у розмірі 1500,00грн., строк позики - 14 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 відсотків в день. Позичальник, шляхом підписання даного договору, ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту. Даний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором /а.с.13/. Згідно розрахунку заборгованості за договором позики№75585938 від 12.05.2021, заборгованість [PERSON] , за період з 12.05.2021 по 19.11.2025 становить 4604, 40 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 1500,00 грн., заборгованості за відсотками 3104, 40 грн. /а.с.5-7/. Згідно до платіжної інструкції, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало 12.05.2021 на банківську картку кошти в сумі 1500.00 грн./а.с.11/. Відповідно до довідки про ідентифікацію, виданої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», підтверджується, що клієнтка [PERSON] ідентифікована при укладанні договору позики №75585938 від 12.05.2021. Позикодавець ідентифікував відповідачку шляхом використання одноразового ідентифікатора /а.с.14/. Згідно листа №23/10/25-12925 від 23.10.2025, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомило інформацію щодо даних, які підтверджують видачу на банківську карту клієнта [PERSON] онлайн-позики за договором №75585938, право вимоги якої відступлено /а.с.14/. Відповідно до довідки № КД-000066550/ТНПП від 24.10.2025, ТОВ «ФК Фінекспрес» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924)), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 12.05.2021, сума 1500.00 грн. за номером платіжної картки № [NUMBER] , отримувач [PERSON] .Компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються /а.с.15/. Як вбачається з правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», для отримання позики позичальник має бути зареєстрованим в ІТС товариства, для чого він повинен пройти процедуру реєстрації на сайті. До укладення договору позики, позичальнику надається можливість вивчити умови договору позики. За користування позикою позичальник сплачує товариству проценти, у розмірі визначених у договорі позики /а.с.16-26/. Відповідно до договору факторингу № 2610 від 26.10.2021, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (фактор), фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами /а.с.27-31/. Згідно акту прийому-передачі заборгованостей за договором факторингу № 2610 від 26.10.2021, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «Фінансова компанія управління активами» оригінал реєстру заборгованостей, після чого до останнього перейшли права вимоги заборгованостей від боржників /а.с. 31/. Відповідно до акту прийому-передачі заборгованостей за договором факторингу № 2610 від 26.10.2021, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «Фінансова компанія управління активами» інформацію в електронному вигляді, відповідно до умов договору /а.с.32/. Згідно Реєстру прав вимог № 2 від 26 жовтня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступилоТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу № 2610 /а.с.32-33/. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» склали акт звірки взаємних розрахунків за період січень 2021 року грудень 2022 року за договором № 2610 від 26.10.2021, відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв оригінал реєстру заборгованостей, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованостей від боржників і фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей /а.с. 34/. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» склали акт звірки взаємних розрахунків за період 2023 року за договором № 2610 від 26.10.2021 /а.с. 35/. Відповідно до договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 укладеного між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (клієнт) та ТОВ «Фінпром Маркет» (фактор), фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами /а.с.36-40/. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» склали акт прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023, відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв оригінал реєстру заборгованостей, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованостей від боржників і фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей /а.с. 40/. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» склали акт прийому-передачі інформації згідно реєстру заборгованостей в електронному вигляді за договором факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023/а.с. 41/. Згідно Реєстру боржників ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 /а.с.41-42/. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» склали звірки взаєморозрахунків, про стан взаємних розрахунків за даними бухгалтерського обліку /а.с.43/. Як вбачається з договору про надання правової допомоги № 25-08/25ФП від 25.08.2025, такий укладено між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О. Правнича допомога, що надається за цим договором, полягає у здійсненні адвокатом комплексу заходів, спрямованих на стягнення належної до сплати клієнту заборгованості боржників за договорами позики, право вимоги за якими належить клієнту у судовому порядку, а також у здійсненні захисту прав та інтересів клієнта, пов`язаних зі стягненням заборгованості з боржників у спорах, що виникли внаслідок заходів, вжитих як клієнтом, так і адвокатом, по стягненні заборгованості у судовому порядку /а.с.43-46/. Згідно акту приймання передачі справ на надання правничої допомоги, який є додатком № 1 до договору № 25-08/25ФП від 25.08.2025, такий укладено між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О. /а.с.46/. Як вбачається з акту про приймання передачі наданої правничої допомоги, який є додатком № 2 до договору № 25-08/25ФП від 25.08.2025, такий укладено між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О. та передбачає, що за надані послуги з правничої допомоги клієнт сплачує адвокату винагороду /а.с.47/. Відповідно до витягу з акту №4-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 25-08/25ФП від 25.08.2025, такий укладено між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О. За надані послуги з правничої допомоги клієнт сплачує адвокату винагороду у розмірі 157500, 00 грн. /а.с.47/. Згідно акту приймання передачі справ на надання правничої допомоги, такий укладено між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О., на підставі договору № 25-08/25ФП від 25.08.2025 та підтвердив, що клієнт передав, а адвокат прийняв на себе зобов`язання надати правничу допомогу щодо справ, зокрема складення позовної заяви та представництво інтересів, відносно божників, в тому числі відносно [PERSON] /а.с.48-49/. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що 12.05.2021 між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №75585938, за умовами якого позикодавець надав відповідачці грошові кошти у розмірі 1500,00грн., строк позики - 14 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 відсотків в день. Позичальник, шляхом підписання даного договору, ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту. Даний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином судом встановлено, що договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Введення одноразового персонального ідентифікатора і є вчиненням дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, а саме - акцептом в розумінні ч. 3 п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4ст. 263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне укладення кредитного договору, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Суд встановив, що на момент укладення кредитного договору відповідачка не зверталась до кредитодавця із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодилась із всіма умовами такого договору, в тому числі і з тими, що визначають підстави сплати процентів/штрафу та їх розмір. Більше того, відповідачка, ознайомившись з умовами кредитного договору, мала реальну можливість відмовитися від укладення останнього, та на момент його підписання вимог щодо незаконності умов договорів не заявляла. Враховуючи, що в договорі позики №75585938від 12.05.2021 зазначено анкетні дані [PERSON] , номер телефону, паспортні дані, адреса проживання, в суду відсутні сумніви в тому, що саме нею було такий укладено з TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Відповідно до договору факторингу № 2610 від 26.10.2021 укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (фактор), фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами. Отже, право вимоги до боржників, згідно договорів позики перейшло до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», що підтверджено належними доказами. Згідно договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 укладеного між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (клієнт) та ТОВ «Фінпром Маркет» (фактор), фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами. Відповідно право вимоги до боржників, згідно договорів позики перейшло до ТОВ «Фінпром Маркет», що підтверджено належними доказами. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Таким чином, ТОВ «Фінпром Маркет`наділено правом грошової вимоги до відповідачки, а ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» втратили такі права. Позичальницяпорушила умови договору про надання позики, належним чином не виконуючи взяті на себе зобов`язання, чим допустилазаборгованість перед кредитодавцем за договором надання коштів у позику № 75585938 від 12.05.2021. Суд вважає, що представниця позивача довела належними та допустимими доказами факт укладення договору позики, надання відповідачці грошових коштів, встановлення процентів за користування коштами, строки повернення коштів. Враховуючи вищенаведені обставини та норми Закону, позов підлягає задоволенню повністю. Надати оцінку аргументам відповідачки суд позбавлений можливості, оскільки такі нею не наведені. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які представниця позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволенняповністю. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 2422,40 грн. Разом з тим, частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Постановою ВС від 24.01.2019 року у справі №910/15944/17 від 19.02.2019 року у справі №917/1071/18, визначено, що якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved