Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Сквирський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про припинення стягнення аліментів на дитину та визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовано тим, що позивач разом з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2015 року, який був розірваний рішенням Сквирського районного суду Київської області від 08.02.2021 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] .. Судовим наказом Сквирського районного суду Київської області від 14.12.2022 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. 04.05.2023 р. державним виконавцем Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Драч І.А. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 71722837 з приводу виконання судового наказу від 14.12.2022 р.. Позивач вказує, що аліменти на утримання сина він сплачує своєчасно та жодної заборгованості немає. Рішенням виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 30.06.2025 р. № 166 вирішено негайно відібрати дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] у зв?язку з безпосередньою загрозою для їх життя та здоров?я з подальшим влаштуванням до сім?ї патронатного вихователя. Рішенням виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 30.06.2025 р. № 167 вирішено влаштувати з 30.06.2025 року строком перебування на 3 місяці малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до сім?ї патронатного вихователя [PERSON] . На даний час у провадженні Сквирського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Руськополянської сільської ради до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім?ї Сквирської міської ради Київської області про відібрання дітей у матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Зазначає, що починаючи з 30.06.2025 р. його син [PERSON] , [INFO] не знаходиться на утриманні відповідача, а тому унаслідок зміни обставин відсутні підстави сплати [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина. На підставі викладеного просив припинити стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] та визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ Сквирського районного суду Київської області від 14.12.2022 р.. Ухвалою суду від 08.10.2025 р. провадження у вказаній справі відкрито та постановлено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24.12.2025 р. постановлено злучити до розгляду справи третіх осіб службу у справах дітей виконавчого комітету Руськополянської сільської ради та патронатного вихователя [PERSON] . Ухвалою суду від 24.12.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні від 22.01.2026 р. позивач підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Окрім того у матеріалах справи наявна заява позивача у якій він просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила та не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами. У судове засідання представник третьої особи Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв чи клопотань не надавав. У судове засідання представник третьої особи службу у справах дітей виконавчого комітету Руськополянської сільської ради не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Окрім того вказав, що рішенням виконавчого комітету Рускополянської сільської ради від 30.06.2025 № 166 «Про негайне відібрання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] » негайно відібрано дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , у зв?язку з безпосередньою загрозою для їх життя і здоров?я та влаштовано до сім?ї патронатного вихователя. У провадженні Сквирського районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 376/2010/25 про відібрання дітей у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав ат стягнення з неї аліментів. Рішенням виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 30.06.2025 № 167 «Про влаштування дітей до сім?ї патронатного вихователя» 30.06.2025 р. малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , влаштовано на тимчасовий догляд та виховання в сім?ю патронатного вихователя [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Рускополянської сільської ради від 11.09.2025 № 282 «Про продовження терміну перебування дітей у сім?ї патронатного вихователя [PERSON] » продовжено термін перебування дітей. Рішенням виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 16.12.2025 № 397 «Про вибуття дітей з сім?ї патронатного вихователя [PERSON] » 26.12.2025 діти вибули на підставі наказу ССД виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 26.12.2025 № 42 тимчасово влаштовано дітей та сім?ю родичів, знайомих [PERSON] . У судове засідання третя особа патронатний вихователь [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, у якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує і не заперечує проти їх задоволення. Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що судовим наказом Сквирського районного суду Київської області від 14.12.2022 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 16-17). 04.05.2023 р. державним виконавцем Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Драч І.А. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 71722837 з приводу виконання судового наказу від 14.12.2022 р. (а.с. 18). Рішенням виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 30.06.2025 р. № 166 вирішено негайно відібрати дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] у зв?язку з безпосередньою загрозою для їх життя та здоров?я з подальшим влаштуванням до сім?ї патронатного вихователя (а.с. 19-20). Рішенням виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 30.06.2025 р. № 167 вирішено влаштувати з 30.06.2025 року строком перебування на 3 місяці малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до сім?ї патронатного вихователя [PERSON] (а.с. 21-22). Заочним рішенням Сквирського районного суду Київської області від 26.02.2026 р. позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Руськополянської сільської ради до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей та сім?ї Сквирської міської ради Київської області, [PERSON] , [PERSON] , про відібрання дітей у матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення з неї аліментів на дітей задоволено. Відібрано малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] , [INFO] без позбавлення її батьківських прав. Передано [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування виконавчого комітету Руськополянської сільської ради, для вирішення питання щодо подальшого їх влаштування. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 15.07.2025 року, на користь тих установ чи осіб, яким будуть передані діти (а.с. 62-67). Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню на підставі статті 432 ЦПК України. Згідно з ч. 1, 3 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Відповідно до положень статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом. Частиною другою статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Таким чином підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, є помилка при його видачі або припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, зокрема, з підстав, визначених главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України, або інші причини, які впливають на виконання судового рішення. При цьому подання заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не може бути пов`язане із оспоренням такого судового рішення по суті заявлених вимог, адже визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, належить до процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень, тобто, рішень, які набрали законної сили та підлягають виконанню у примусовому порядку. Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі50 розділу І книгип`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 рокуу справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22). Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 рокуу справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 рокуу справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22, які підтримані в постанові Верховного Суду від 09.02.2023 у справі № 824/85/21. У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження. У справі, що розглядається, позивач посилається на те, що [PERSON] відібрано у матері [PERSON] та відсутність у стягувача суб`єктивного права вимоги про видачу судового наказу про стягнення на його користь аліментів на утримання дитини. Водночас, вказана обставина не є підставою, передбаченою статтею 432 ЦПК України, для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки відповідно до статті 180 СК України обов`язок утримувати дитину до її повноліття покладається на обох батьків. Матеріали справи не містять належних доказів припинення зобов`язань [PERSON] за судовим наказом від 14.12.2022 р., який набрав законної сили, та в силу вимог статті 129-1 Конституції України, статті 18 ЦПК України є обов`язковим до виконання. Той факт, що [PERSON] відібрано у матері [PERSON] не належить до процесуальних підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а є підставою для заміни стягувача у виконавчому провадженні. Таким чином, за відсутності обставин, зазначених у статті 432 ЦПК України, підстави для визнання чинного судового наказу таким, що не підлягає виконанню, відсутні, а отже у задоволенні цієї вимоги позивач слід відмовити за безпідставністю. Вирішуючи вимогу щодо припинення стягнення аліментів суд бере до уваги наступні обставини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно із статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. За змістом статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначені норми не встановлюють вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17.04.2024 у справі № 750/10188/20, з урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 30.06.2025 р. № 166 вирішено негайно відібрати дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] у зв?язку з безпосередньою загрозою для їх життя та здоров?я з подальшим влаштуванням до сім?ї патронатного вихователя (а.с. 19-20). Заочним рішенням Сквирського районного суду Київської області від 26.02.2026 р. ухвалено відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] у матері [PERSON] , [INFO] без позбавлення її батьківських прав. Передано [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування виконавчого комітету Руськополянської сільської ради, для вирішення питання щодо подальшого його влаштування (а.с. 62-67). Викладене вказує, що дитина [PERSON] , [INFO] не проживає з відповідачем, а тому суд доходить висновку про безпідставність стягнення аліментів з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] для утримання дитини [PERSON] , [INFO] , а отже наявні підстави для припинення стягнення аліментів з позивача. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial