Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 13 953,25 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 жовтня 2020 року між АТ «УКРСИББАНК» і [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, відповідно до якого відповідачці надано кредит в розмірі 15 000 грн на придбання товару та відкрито кредитну картку. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в обсязі та у строк визначений умовами договору. 10.11.2020 відповідачем було активовано рахунок та здійснювались операції з використанням кредитного ліміту. Відповідачка не виконала своєчасно та у повному обсязі зобов`язання за договором, не вносила платежі на повернення кредитних коштів. На підставі Договору факторингу від 28.04.2021 до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 13 953,25 грн, який складається із заборгованості за тілом кредиту 11 105,10 грн, заборгованість за відсотками 2 808,15 грн, заборгованість за комісією 40,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також сплачений судовий збір в сумі2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась судом своєчасно і належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак повторно не з`явилась в судове засідання, про причини неявки не повідомила, будь-яких клопотань не направила. Відзив на позов до суду не надходив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 24 листопада 2025 року позовна заява надійшла до суду. 08 грудня 2025 року надійшли відомості на підтвердження зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою від 11 грудня 2025 року позов залишено без руху. У зв`язку із невиконанням вимог ухвали суду в повному обсязі, ухвалою від 25 грудня 2025 року позов було повторно залишено без руху. 06 січня 2026 року надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 08 січня 2026 року відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 22 жовтня 2020 року [PERSON] підписала Анкету-заявку на надання споживчого кредиту, відповідно до якої просила АТ «УКРСИББАНК» надати їй споживчий кредит. Цього ж дня між [PERSON] і банком укладено Договір про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку та умови кредитування №96899156000. За умовами договору банк відкриває клієнту поточний рахунок у гривні та встановлює ліміт кредитування у розмірі 15 000 грн з дати укладення договору по 05.11.2022 Відповідно до п.2.1.4 кредитного договору: процентна ставка на суму кредитної заборгованості по операціям отримання готівки та за безготівковими операціями отримання готівки 55% річних. Як передбачено п.2.2 Договору сторонами був погоджений кредит «плата частинами» на умовах: сума до розміру доступного ліміту; строк 24 місяці, процентна ставка 0,001%, комісія за управління кредитом до 5%, максимальна сума платежу до 4584 грн/міс., проценти за користування (середнє значення) до 1 грн/міс, комісія за управління кредитом (середнє значення) до 2500 грн/міс. Орієнтовна реальна процентна ставка до 60% орієнтовна загальна вартість кредиту 110 001 грн. Паспорт споживчого кредиту, підписаний сторонами договору, містить аналогічні умови кредитування. Із довідок про рух коштів по рахунку картки з лімітом видно операції із зняття готівки в банкоматах банків, оплата за покупки в інтернеті, зарахування коштів, списання відсотків. Як видно із розрахунку заборгованості, складеного первинним кредитором та наданого позивачем на ухвалу суду про залишення позову без руху, станом на 26.04.2021 за відповідачкою значилась заборгованість по кредитному договору №96899156000 від 22.10.2020 в розмірі: 11 105,10 грн основний борг, 2 808,15 грн борг по відсоткам, 40,00 грн борг по комісії, всього 13 953,25 грн. 28 квітня 2021 року між АТ «УКРСИББАНК» і ТОВ «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» укладено договір факторингу №207, на підставі якого та відповідно до Реєстру боржників до останнього перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №96899156000 від 22.10.2020. Оплата за договором факторингу підтверджується копією платіжного доручення №29890 від 28.04.2021. Листом від 14.11.2025 позивачем направлено відповідачу досудову вимогу про погашення заборгованості в розмірі 13 953,25 грн, яка залишена останньою без реагування. Відповідачка в порушення вимог кредитного договору свої зобов`язання щодо виконання належним чином взятих на себе зобов`язань за цим договором не виконала, що потягло за собою виникнення простроченої заборгованості за кредитом. За розрахунком позивача заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 11.05.2025 становить: тіло кредиту - 11 105,10 грн, борг по відсоткам - 2 808,15 грн, комісія - 40,00 грн. При цьому, загальну суму заборгованості в розмірі 61069,47 грн, зазначеної позивачем в його розрахунку заборгованості, суд не приймає як належну, оскільки вона не відповідає сумі складових заборгованості. Таким чином, загальна заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором становить 13 953,25 грн. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із неналежного виконання зобов`язань за договором кредиту. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Встановлено, що сторонами кредитного договору визначені його істотні умови, в тому числі сума кредиту та кредитного ліміту, строк кредитування та дата повернення, відсоткова ставка, розмір комісії, орієнтовна загальна вартість кредиту тощо. Підписавши договір, відповідачка засвідчила, що погодилась на отримання кредиту та встановлення кредитного ліміту саме на умовах, що визначені договором. Отже після підписання договору у [PERSON] і АТ «УКРСИББАНК» виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідачки зобов`язання повернути отримані кредитні кошти та сплатити відсотки і комісію, встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VIII законодавець залишив за кредитодавцем можливість встановлення комісії під час укладення кредитних договорів. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Встановлено, що взяті на себе зобов`язання за кредитним договором АТ «УКСИББАНК» виконало своєчасно і повністю, надававши відповідачці кредитні ресурси та можливість користуватися встановленим кредитним лімітом. Відповідачка користувалась кредитними коштами, що видно із руху коштів по рахунку картки з лімітом, однак порушувала умови договору, своєчасно і в повному обсязі кошти на повернення кредиту не сплачувалися, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). До позову додано копії договору факторингу, копії акту приймання-передачі прав вимоги, витяг з реєстру боржників до договору факторингу стосовно відповідача, платіжне доручення від 28 квітня 2021 року про оплату фінансування за договором факторингу. Витяг з реєстру боржників містить ідентифікуючі ознаки кредитного договору, укладеного відповідачем, суму та складові заборгованості, що відступається. Судом встановлено, що фактором та клієнтом підписано договір факторингу, позивачем здійснено оплату за договором факторингу у повному обсязі, наявність відступлених вимог не спростована. Отже, позивачем підтверджено перехід до нього права вимоги до відповідача. Таким чином, судом встановлено факт укладення відповідачкою кредитного договору, надання первісним кредитором кредитних коштів на умовах, визначених в договорі, набуття позивачем права вимоги до відповідачки за кредитним договором. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачка відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у зазначеному ним розмірі - не надала, не довела відсутність заборгованості. Обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи порушення відповідачкою умов договору щодо повернення кредитних коштів та сплати передбачених договором процентів і комісій, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення понесених судових витрат, суд керується таким. Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до матеріалів справи судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 8000,00 грн, які підтверджуються договором про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025, актом №15 та детальним описом наданих послуг до вказаного акту від 10.11.2025. Встановлено, що правова допомога позивачу фактично була надана, відповідачкою не подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності, а тому такі витрати позивача підлягають стягненню з відповідачки в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, слід стягнути з відповідачки на користь позивача суму сплаченого ним судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved