Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

02 лютого 2026 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач посилається на те, що з 29.02.2014 року сторони перебувають у шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачкою. Відповідач проживає окремо і добровільно допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач звернулась із даним позовом до суду. Також позивачка зазначає у позовній заяві, що вона здійснює догляд за дитиною до 3-х річного віку та отримує 860,00 гривень щомісячно, тому відповідно просить стягнути на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку з відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву в якій прохала розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, ним до суду надано заяву в якій він прохає розглянути справу без його участі, визнає позовні вимоги повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29.02.2024 року (а. с. 7). Сторони мають спільну дитину, доньку - [PERSON] , [INFO] . (а. с. 8). Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Положеннями ч. 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини під час вагітності та дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина під час вагітності потребує матеріальної допомоги не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині під час вагітності незалежно від цієї обставини. Як було встановлено судом, відповідач є чоловіком позивача, позивач не працює, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У своїй заяві відповідач вказує, що проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , що дає суду підстави вважати, що відповідач має змогу сплачувати аліменти із отриманого доходу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку за можливе стягнути частину всіх видів доходу відповідача на утримання неповнолітньої дитини та 1/6 частину всіх видів доходу відповідача на утримання дружини (позивачки), яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1 211 грн. 20 коп., від сплати якого позивачка звільнена.

Outcome: approved