Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач ТОВ «Свеа Фінанс» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 07.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №2110716, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до розділу 1 кредитного договору, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 5000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90 % на день. В окремих випадках, встановлених договором, може бути застосована знижена (акційна) процентна ставка, яка становить 0,19 % на день. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 15.07.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено договір факторингу №2-15072022, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитним договором та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Відповідно до додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу №2-15072022від 15.07.2022 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2110716 складає: 16400 грн, яка складається із 5000 грн заборгованості за сумою кредиту; 11400 грн заборгованості за відсотками. Просили стягнути вказану заборгованість та судові витрати із відповідача на свою користь. Ухвалою суді від 29.12.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час судового розгляду.Право надати відзив на позовну заяву відповідачка не реалізувала. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів. Згідно із ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ураховуючи викладене, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Із змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Судом встановлено, що 07.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2110716, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90% на день. Товариство свої зобов`язання виконало та надало позичальнику грошові кошти за вказаними договорами шляхом їх перарахування на карту позичальника № [NUMBER] . 15.07.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ ФІНАНС» (наразі Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС») було укладено договір факторингу №2-15072022, відповідно до умов якого до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ ФІНАНС» (наразі Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС») перейшло право вимоги за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором № 2110716 від 07.07.2021 року. За кредитним договором № 2110716 від 07.07.2021 року заборгованість становить 16400 грн, яка складається: заборгованість по тілу кредиту 5000,00 грн, заборгованість по відсоткам 11400 грн. Вказана заборгованість відповідачем не погашена. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно зіст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Відповідно до положень ст. ст.526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). ТОВ «Свеа Фінанс» є належним позивачем у даній справі. З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаними кредитними договорами у загальній сумі 16400 грн. Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім при подачі позову судовий збір.

Outcome: approved