Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Хмельницький обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 6296 грн. 78 коп., а також понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 14.03.2025 [PERSON] звернулася до Волочиського управління Хмельницької філії Хмельницького обласного центру зайнятості та подала заяви про надання їй статусу безробітньої та про призначення виплати допомоги по безробіттю. 14.03.2025 відповідачу було надано статус безробітньої та з 15.03.2025 призначено допомогу по безробіттю. Вказує, що згідно обміну даними з Єдиного державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування виявлено, що в період перебування на обліку в Управлінні та отримуючи допомогу по безробіттю відповідач перебувала у трудових цивільно-правових відносинах з АТ «Укрпошта». Отримана інформація стала підставою для проведення розслідування за вказаним випадком. Позивач зазначає, що результати розслідування відображені в Акті № 15 від 18.08.2025, де встановлено, що в період перебування на обліку в Управлінні з 14.03.2025 по 14.04.2025 [PERSON] перебувала у трудових/цивільно-правових відносинах з АТ «Укрпошта», відповідно до наказу №2123-02/к від 19.03.2025 про прийняття на роботу [PERSON] з 20.03.2025, та згідно наказу №2211-02/к від 24.03.2025 [PERSON] - звільнено з 24.03.2025. Таким чином, як вказує позивач, під час перебування на обліку в Управлінні відповідач не повідомив про перебування у трудових/цивільно-правових відносинах з АТ «Укрпошта» з 20.03.2025 по 24.03.2025, умисно приховавши відомості про обставини, які впливають на умови виплати матеріального забезпечення, при цьому за вказаний період відповідачу була нарахована допомога по безробіттю, яку вона отримала незаконно. Згідно бухгалтерських розрахунків відповідач незаконно отримала кошти у сумі 6296 грн. 78 коп., за період 20.03.2025 по 12.04.2025. З метою досудового врегулювання спору на адресу [PERSON] 29.08.2025 було направлено претензію щодо повернення коштів у сумі 6296 грн. 78 коп., однак, станом на дату подання позовної заяви грошові кошти не повернуто. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 6296 грн. 78 коп. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в силу ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена про час та місце слухання справи належним чином, суд вважає за можливе справу слухати у її відсутності. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 14.03.2025 [PERSON] звернулася до Волочиського управління Хмельницької філії Хмельницького обласного центру зайнятості та подала заяви про надання статусу безробітньої та про призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 6-7). З 14.03.2025 відповідачу надано статус безробітного та відповідно із 15.03.2025 призначено допомогу по безробіттю. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та враховуючи абз. 5 п. 3 розділ VIII «Прикінцевих положень», [PERSON] з 13.04.2025 припинено виплату допомоги по безробіттю. Відповідно до абз. 3 пп. 1 п. 32 Порядку реєстрації, перереєстрації зареєстрованих безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженого постановою КМУ від 30.03.2023 № 446 (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), припинено реєстрацію з 15.04.2025. Згідно обміну даними з Єдиного державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлено, що в період перебування на обліку у Управлінні та отримуючи допомогу по безробіттю [PERSON] перебувала у трудових/ цивільно-правових відносинах з АТ «Укрпошта». Наказом № 2123-02/к [PERSON] було прийнято на роботу з 20.03.2025 в АТ «Укрпошта» та наказом № 2211-02/к від 24.03.2025 було припинено трудовий договір (контракт) з [PERSON] (а.с. 11-12). Згідно із актом № 15 розслідування страхових випадків та обґрунтованості призначення і виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття від 18.08.2025, встановлено факт трудових відносин [PERSON] з АТ «Укрпошта» з 20.03.2025 по 24.03.2025, під час перебування на обліку у Волочиському управлінні Хмельницької філії Хмельницького обласного центру зайнятості з 14.03.2025 по 14.04.2025, що суперечить статусу безробітньої (а.с. 10-11). За період з 20.03.2025 по 12.04.2025 [PERSON] нараховано та виплачено допомогу по безробіттю в сумі 6296 грн. 78 коп., що підтверджується довідкою № 22-10.2/3018 від 12.11.2025 (а.с. 14). 29.08.2025 Хмельницька філія Хмельницького обласного центру зайнятості, за місцем проживання відповідача, направила претензію щодо повернення допомоги по безробіттю в розмірі 6296 грн. 78 коп. (а.с. 13-14). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема за віком на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус зареєстрованого безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам у день подання ними особистої заяви про надання статусу зареєстрованого безробітного до будь-якого обраного ними територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від наявності або відсутності у таких осіб задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування), що передбачено ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення». Згідно із ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж сім місяців за даними Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування. Згідно із ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду, створюється Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до ч. 2, п. 2 ч. 3 Розділу ІІІ Положення «Про державну службу зайнятості», затвердженого Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 16.12.2020 року №2663, Державний центр зайнятості виконує повноваження безпосередньо та через міжрегіональні, регіональні центри зайнятості та їх філії. Державний центр зайнятості відповідно до покладених на нього завдань зокрема здійснює управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду в межах затвердженого бюджету Фонду відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», управління майном, в межах, визначених чинним законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», фонд зобов`язаний вживати заходів до раціонального використання коштів і забезпечення фінансової стабільності Фонду. В той же час, згідно із ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», фонд має право користуватися в установленому порядку відомостями Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, необхідними для забезпечення виконання покладених на нього функцій; перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки; стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Відповідно до ч. 4 розділу І Положення «Про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фондуУкраїни від 18.06.2014 року №10-1, реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб. Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводить розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Частинами 2, 3 ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що метою державного нагляду є контроль за дотриманням законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття. Страхувальники та страховик зобов`язані надавати посадовим особам органу державного нагляду документи, необхідні для здійснення ними контролю. Відповідно до п. 5 до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62, перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом: звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації України, Пенсійному фонді України, у державних реєстраторів; використання даних вищевказаних органів, Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю, контрольно-ревізійних органів цільового використання коштів Фонду; проведення центром зайнятості перевірки достовірності зазначених у довідках про середню заробітну плату даних та записів у трудових книжках безпосередньо на підприємствах, в установах, організаціях та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у порядку, встановленому законодавством. За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили. Згідно із п.п. 6,8 Порядку розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.02.2009 року №60/62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 232/16248, у разі встановлення центрами зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітного до категорії зайнятих, така особа повинна повернути суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. У разі неповернення коштів у встановлений строк, стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку. Пунктом 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати протягом трьох робочих днів інформувати кар`єрного радника про: виїзд за межі України; обставини, які є підставою для припинення реєстрації, визначені частиною першою статті 45 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положеннями ст. 1215 ЦК України передбачено, що підставами за яких безпідставно набуте майном не підлягає поверненню, крім іншого є заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплату проведено фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, неповідомлення відповідачем Волочиське управління Хмельницької філії Хмельницького обласного центру зайнятості про обставину, що впливає на умови виплати допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», свідчить про невиконання ним своїх обов`язків та відповідно до ч. 3 ст. 36 цього закону є підставою для стягнення суми виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття. Таким чином, на думку суду, позов належить задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь Хмельницького обласного центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю в розмірі 6296 грн. 78 коп. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2422 грн. 40 коп. (а.с. 1). У зв`язку із тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути 2422 грн. 40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved