Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

06 серпня 2025 року ЖБК «Механізатор-3» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлові послуги в сумі 99 530,08 грн, а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати, які пов`язані зі сплатою судового збору. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідачам на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Підставами набуття права власності на вказану квартиру позивач вказує те, що [PERSON] , яка є матір`ю відповідачів було внесено пайовий внесок за квартиру у повному обсязі у розмірі 6 238,30 грн. Зазначає, що [PERSON] померла у 2017 році, та за життя не встигла оформити право власності на вказану квартиру. Вказує, що право власності на квартиру було набуто відповідачами у зв`язку з фактичним проживанням з покійною матір`ю. Позивач зазначає, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] знаходиться на балансі й обслуговуванні ЖБК «Механізатор-3», який утримує будинок та прибудинкову територію. Позивач вказує, що відповідачі покладені на них обов`язки зі сплати комунальних послуг належним чином не виконують, у зв`язку з чим, неоплачена заборгованість за період з 01 січня 2011 року до 01 березня 2024 року складає 85 956,28 грн. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нарахована інфляційні зибтки та три відсотки річних за період з 01 січня 2024 року до 30 квітня 2025 року. Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до довідки, виданої ЖБК «Механізатор-3» [PERSON] в березні 1988 року сплатила пайовий внесок у розмірі 6 238,30 карб. Що складає паєнакопичення квартиру розташовану на 6 поверсі 9 ти поверхового будинку загальною площею 73,30 кв. м. Згідно поквартирної картки в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (дата зняття з реєстрації 31 січня 2017 року у зв`язку зі смертю), [PERSON] (дата смерті [INFO] ), [PERSON] (дата зняття з реєстрації 19 листопада 1999 року), [PERSON] , [PERSON] (дата зняття з реєстрації 10 листопада 2005 року). Відповідно до задекларованого місця проживання, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 23 лютого 1999 року по теперішній час. Відповідно до задекларованого місця проживання, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 27 грудня 1990 року по теперішній час. Протоколом № 1 Загальних Зборів членів Житлово-будівельного кооператив «Механізатор-3» від 03 грудня 2016 року затверджено Статут Житлово-будівельного кооператив «Механізатор-3». Згідно з п. 1.5. Розділу І Статуту ЖБК «Механізатор-3» є юридичною особою з моменту його державної реєстрації, є неприбутковою організацією, яка не має на меті отримання прибутку для подальшого розподілу його серед засновників або членів кооперативу, органів управління, інших, пов`язаних з ним осіб, а також серед працівників кооперативу (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), має власну печатку, штамп із своїм найменуванням та інші необхідні реквізити, а також розрахунковий рахунок в банку. ЖБК «Механізатор-3» діє виключно для обслуговування, підтримки життєдіяльності, ремонту і реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території за кошти членів житлово-будівельного кооперативу і за рахунок пасивних доходів та фінансової допомоги від добровільних внесків, або дотацій держави. Відповідно до п. 2.1 Статуту метою діяльності ЖБК «Механізатор-3» є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; Відповідно до статті 3 Закону України «Про кооперацію» метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Основними завданнями кооперації є: підвищення життєвого рівня членів кооперативів, захист їх майнових інтересів і соціальних прав; створення системи економічної і соціальної самодопомоги населення та суб`єктів господарювання; залучення у виробництво товарів, робіт, послуг, додаткових трудових ресурсів, підвищення трудової і соціальної активності населення; створення і розвиток інфраструктури, необхідної для провадження господарської та іншої діяльності кооперативів з метою зростання матеріального добробуту їх членів та задоволення потреб у товарах і послугах; сприяння сталому розвитку та становленню засад демократичного розвитку суспільства. Статтею 15 Закону України «Про кооперацію» визначено, що вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; заслуховування звітів його органів управління і органів контролю; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; визначення розмірів оплати праці голови правління, а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу; затвердження річного звіту і балансу кооперативу; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства; прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном; утворення спеціальних комісій із залученням як консультантів найманих працівників; прийняття рішень про вступ кооперативу до кооперативних об`єднань; прийняття рішень про реорганізацію або ліквідацію кооперативу. З огляду на вищевикладене, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на балансі й обслуговуванні ЖБК «Механізатор-3», який утримує будинок та прибудинкову територію. Відповідно до п. 8.1 Статуту ЖБК «Механізатор-3» для забезпечення належного утримання будинку і прибудинкової території, правління кооперативу складає та затверджує на загальних зборах (зборах уповноважених) кошторис, в якому передбачаються витрати на обслуговування, ремонт і утримання будинку та утримання прибудинкової території, розмір внесків членів кооперативу та планових загальний розмір коштів, які формуються за рахунок таких внесків, а також розмір грошових коштів, необхідний для покриття існуючих планованих витрат. Відповідно до п. 6.2.3 Статуту ЖБК «Механізатор-3» член кооперативу зобов`язаний: своєчасно здійснювати оплату за утримання будинку та спожитих житлово-комунальних послуг, вносити платежі на розрахунковий рахунок кооперативу. Обов`язки по здійсненню всіх платежів виникають у члена кооперативу з моменту набуття права власності на квартиру або нежитлове приміщення, або їх частини. Згідно із статтею 24 Закону України «Про кооперацію» кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, а у випадках, передбачених законом, - за державними цінами і тарифами. Кооперативи мають право реалізувати товари та надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах, окремо для членів кооперативу та інших осіб. Зміна внесків відбувалась на підставі рішень співвласників, які оформлені протоколами загальних зборів членів ЖБК «Механізатор-3» протокол №2 від 17 серпня 2009 року - встановлений тариф 2 грн 31 коп. х 1 м2; протокол №1 від 17 вересня 2017 року - встановлений тариф - 5 грн. 02 коп. х 1 м2 (для 2-9 поверхів); 4 грн 00 коп. х 1 м2 (для 1 поверху); протокол № 3 від 24 жовтня 2023 року встановлений тариф - 8 грн 87 коп. (1 поверх); 9 грн 27 коп. х 1 м2 (2-9 поверхи). Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актами, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме: 1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; 2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; 3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг. Відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Отже, пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448 цс 19) та постановах Верховного Суду: від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц (провадження № 61-11107 св 18), від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16 (провадження № 61-26204 св 18), від 04 вересня 2022 року у справі № 201/1807/21 (провадження № 61-2572 св 22), від 07 листопада 2023 року у справі № 643/17352/20 (провадження № 61-9449 св 22), від 22 грудня 2023 року у справі № 607/2611/22 (провадження № 61-9399 св 23). Відповідно статті 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що за період з березня 2011 року до квітня 2025 року відповідачі взяті на себе зобов`язання зі сплати за спожиті житлово-комунальні послуги належним чином не виконали, у зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем за сплату внесків на утримання будинку і прибудинкової території у загальному розмірі 85 956,28 грн, ці обставини підтверджуються долученими до справи доказами, які надано позивачем, у свою чергу, відповідач не скористався правом подати докази на спростування заявлених вимог та належного виконання зобов`язання по сплаті за спожиті комунальні послуги, інший розрахунок не надав. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово- комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13, яка прийнята за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України. За наведених обсатвин позивачем правомірно пред`явлені вимоги про стягнення інфляційних збитків у розмірі 10 853,29 грн та 3 % річних у розмірі 2 720,51 грн за період з 01 січня 2024 року до 26 травня 2025 року. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Виходячи з вищевикладеного, враховуючи що на час смерті [PERSON] зареєстрованим у квартирі [ADDRESS] був [PERSON] , суд дійшов висновку що обов`язків по внескам за належне утримання та використання спільного майна будинку покладається лише на [PERSON] , який є споживачем житлово-комунальних послуг у будинку, який утримується позивачем, при цьому відповідачем не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих йому житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг тому з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку і прибудинкової території, яка станом на 30 квітня 2025 року становить 99 530,08 грн з урахування інфляційних збитків та трьох відсотків річних. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Житлово-будівельного кооперативу «Механізатор-3» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial