Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до Заліщицького районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1329266505942 від 20.10.2023 року в розмірі 12400,00 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.10.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал»» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №1329266505942, в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким вона ознайомилася перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. ТОВ «ФК «Віва Капітал» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, в той час як відповідач [PERSON] не виконала свої зобов`язання, грошові кошти не повернула та проценти за користування коштами не сплатила. 22.07.2024 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу №22072024, відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №1329266505942 у розмірі 12400,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3100,00 грн.; заборгованість за відсотками 9300,00 грн. З огляду на вищевикладене, позивач просить позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1329266505942 від 20.10.2023 року в розмірі 12400,00 грн., судові витрати в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Ухвалою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 02.02.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач не делегував свого представника в судове засідання, в заяві (вх. №807) просить справу розглядати без його участі, ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про день та час слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавала. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідно до ст.280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.10.2023 року [PERSON] звернулась до ТОВ «ФК «Віва Капітал» із Анкетою-заявкою на отримання кредиту, яка підписана відповідачкою електронним підписом Q9G4Q2, у якій вказала свої персональні дані, адресу, місце роботи, контактну інформацію, фінансовий стан та дані про кредит, в тому числі реквізити банківської карти для зарахування кредитних коштів № [NUMBER] . 20.10.2023 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту продукту «КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ» №1329266505942, який підписаний відповідачем електронним підписом Q9G4Q2, за умовами якого позивач надає [PERSON] кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії у розмірі 3100,00 грн. на умовах, передбачених договором, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.1, 1.2 Договору). Відповідно до п.п.1.3, 1.3.1 Договору, строк дії договору 120 днів. [PERSON] зобов`язалась повернути кредит 17.02.2024 року або достроково, а також оплатити проценти в рекомендовану дату оплати, зазначену у Графіку платежів (додаток 1), протягом дії кредиту. Згідно з п.п.1.4, 1.4.1, 1.4.2, 1.6, 1.7 Договору, тип процентної ставки - фіксована. Дисконтна процентна ставка становить 2,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Базова процентна ставка складає 2,5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 кредитного договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору становить 184361,03%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору становить 12400,00 грн. Кредит надається шляхом перерахування суми кредиту на банківський рахунок клієнта, за реквізитами платіжної картки, вказаної клієнтом у особистому кабінеті, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення електронного договору. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб та/або з незалежних від Кредитодавця обставин (у тому числі але не виключно, обставини форс-мажору), Кредитодавець відповідальності не несе (п. 2.23 Договору). Сторони підтверджують, що Електронний договір та всі додатки до нього мають таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручно підписами сторін, тобто вчинені в простій письмові формі (п.2.24 Договору). Додатком №1 до Договору про надання фінансового кредиту продукту «КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ» №1329266505942 від 20.10.2023 року є графік платежів, яким встановлено періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, та який підписаний [PERSON] електронним підписом Q9G4Q2. Додатком №2 до Договору про надання фінансового кредиту продукту «КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ» № 1329266505942 від 20.10.2023 року є згода [PERSON] на взаємодію з третіми особами при врегулюванні проблемної заборгованості, яка підписана [PERSON] електронним підписом Q9G4Q2. Також, 20.10.2023 року [PERSON] електронним підписом Q9G4Q2. підписано Паспорт до Договору про надання фінансового кредиту продукту «КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ» №1329266505942 від 20.10.2023 року, який містить відомості про основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту аналогічні тим, які узгоджені сторонами у договорі про надання фінансового кредиту продукту «КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ» № 1329266505942 від 20.10.2023 року. ТОВ «ФК «Віва Капітал» 20.10.2023 року надало відповідачу [PERSON] кредит у сумі 3100,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , № транзакції: 1312835915, що підтверджується інформацією ТОВ «ФК «Контрактовий дім» №30131-1312835915-24122025 від 24.12.2025 року та довідкою ТОВ «ФК «Віва Капітал» про ідентифікацію. Вказаний номер картки є ідентичним тому, який вказано відповідачем [PERSON] у Анкеті-заяві на отримання кредиту та кредитному договорі. 22.07.2024 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу №22072024, відповідно до умов якого «ФК «Віва Капітал» передає (відступає) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні ТОВ «ФК «Віва Капітал» права грошової вимоги до боржників. Факт відступлення боргу підтверджується витягом з Реєстру боржників до договору факторингу боржників, відповідно до якого передано борг [PERSON] за договором позики №1329266505942 в сумі 12400,00 грн., з яких заборгованість за основним боргом 3100,00 грн., заборгованість за процентами 9300,00 грн. 15.08.2025 року ТОВ «ФК «Віва Капітал» надіслало на адресу відповідача [PERSON] досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту продукту «КРЕДИТНА ЛІНІЯ СТАРТ» №1329266505942 від 20.10.2023 року, у якій просило сплатити заборгованість у розмірі 12400,00 грн. у термін до 20.10.2025 року. Відповідач залишила вказану вимогу позивачем без відповіді та задоволення, що слугувало підставою звернення до суду з даним позовом. Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). В статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В частині 1 статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За приписами ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч.2 ст.615 ЦК України). Згідно з ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором. Згідно з ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] 20.10.2023 року було укладено договір №1329266505942 про надання споживчого кредиту. ТОВ «ФК «Віва Капітал» 20.10.2023 року надало відповідачу [PERSON] кредит у сумі 3100,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , № транзакції: 1312835915, що підтверджується інформацією ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 30131-1312835915-24122025 від 24.12.2025 року та довідкою ТОВ «ФК «Віва Капітал» про ідентифікацію. Відповідач [PERSON] належним чином не виконала умови договору, допустила виникнення заборгованості та у встановлений строк коштів не повернула. Таким чином, позивач на праві кредитора вправі вимагати повернення суми кредиту та процентів за його користування від позичальника за договором №1329266505942 про надання споживчого кредиту. Відповідач не надала суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження іншої суми заборгованості або ж її відсутності. Оскільки доказів належного виконання [PERSON] своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості відповідача підтверджується розрахунком заборгованості, який надано суду та відповідачем не спростований, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що за договором факторингу №22072024 від 22.07.2024 року право вимоги до [PERSON] за кредитним договором перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс», що підтверджується договором факторингу, додатками до нього та платіжним дорученням, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість, яка, відповідно до розрахунку позивача, складає 12400,00 грн., з яких: 3100,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 9300,00 грн. - заборгованості за відсотками. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України, до основних засад цивільного судочинства належить відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Позивач надав суду: копію договору №42649746 від 01.01.2025 року про надання правової допомоги, укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Лівак І.М.; копію Додаткової угоди №1329266505942 від 17.11.2025 року до договору про надання правової допомоги №42649746 від 01.01.2025 року; копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 17.11.2025 року та детальний опис робіт, виконаних адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон), договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частин першої та другої статті 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону, до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. В статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Разом з тим, згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд у постановах від 09.06.2020 року у справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц вказує, що аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору. В договорі про надання правової допомоги №42649746 від 01.01.2025 року зазначено, що загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг, згідно тарифної сітки, вказаної в п.4.8 даного договору, а також гонорар, який зазначений в п.4.9 даного договору. Згідно з акта про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом, вартість правової (правничої) допомоги адвоката становить 6000,00 грн. Однак, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved