Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] (надалі «Позивач») звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області суду з позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач») про зміну розміру стягнення аліментів, в якому просила змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , жителя смт. Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області, які стягуються на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.04.2024 року в справі №344/2329/24, на користь [PERSON] , аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі з 2 500,00 грн. щомісячно на 7 000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи стягнення з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що Позивач та Відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народилась донька [PERSON] , яка як зазначає Позивач проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Як зазначено в позовній заяві, заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.04.2024 року в справі №344/2329/24 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину задоволено частково, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, та вирішено стягувати аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2 500,00 грн. Позивач у позовній заяві вказує, що на даний час розмір аліментів, який був визначений рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.04.2024 року в справі №344/2329/24, є значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Крім того аліменти які стягуються з Відповідача в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину є недостатні для матеріального утримання дитини, що ставить Позивача у скрутне матеріальне становище, у зв`язку із вищенаведеним [PERSON] звернулась із позовною заявою про зміну розміру стягнення аліментів до суду. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, заяв чи клопотань від Відповідача не надходило. Крім того, повідомлення Відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Оскільки Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, наступне. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] перекладеного з польської мови на українську мову, [INFO] у Республіці Польща народилась [PERSON] , батьком якої зазначено [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до довідки №4661 про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу №2026/000491046 від 12.01.2026 року з реєстру територіальної громади, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.04.2024 року в справі №344/2329/24 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину задоволено частково. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21.09.2019 року у Виконавчому комітеті Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, актовий запис №33 - розірвано. Вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, смт. Великий Бичків, ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 лютого 2024 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, смт. Великий Бичків, ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 гривень 00 копійок. Як зазначено Позивачем у позовній заяві, [PERSON] перебуває за кордоном та отримує певний дохід, належної матеріальної допомоги на виховання дитини не надає, розмір аліментів, який був визначений рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.04.2024 року в справі №344/2329/24, є значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, крім того аліменти які стягуються з Відповідача в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину є недостатні для матеріального утримання дитини, що ставить Позивача у скрутне матеріальне становище, у зв`язку із чим [PERSON] звернулась із позовною заявою про зміну розміру стягнення аліментів до суду. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором за заявою одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. (ч.1 ст. 184 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Ч.1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПКУкраїни цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2026 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить: дітей віком до 6 років - 2817 гривень; дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень. Звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивач посилалась на те, що на даний час у неї змінився матеріальний стан, розмір аліментів, який був визначений рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.04.2024 року в справі №344/2329/24 є значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, зросли витрати на утримання дитини, у зв`язку з чим раніше встановлений розмір аліментів не відповідає реальним потребам дитини та потребує збільшення. Позовні вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини. Як зазначила в позовній заяві Позивач, станом на сьогоднішній день неповнолітня дитина перебуває на її утриманні, в той же час Відповідач, як батько дитини, належної, на її думку, участі у її утриманні та вихованні не приймає. Враховуючи вищевикладене, та те, що Відповідач є працездатним чоловіком, як зазначає Позивач має дохід, інших утриманців не має, у зв`язку із чим [PERSON] , просила змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , жителя смт. Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області, які стягуються на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.04.2024 року в справі №344/2329/24, на користь [PERSON] , аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі з 2 500,00 грн. щомісячно на 7 000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідач відповідних доказів, які б спростовували доводи Позивача про можливість зміни способу стягнення аліментів визначених рішенням суду від 02.04.2024 року в справі №344/2329/24 не надав. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини. Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З огляду на зазначене, враховуючи вимоги статей 182,184 СК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до переконання, що вимоги позову про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються згідно рішення суду від 02.04.2024 року в справі №344/2329/24, із твердої грошової суми в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 5 000,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають до задоволення, оскільки саме одержувач аліментів наділений правом вибору способу стягнення аліментів. На думку суду позивач, як одержувач аліментів, довела свої вимоги щодо необхідності зміни способу стягнення аліментів, оскільки на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини, а витрати на утримання та належне забезпечення не може нести виключно матір дитини, а відтак суд вважає, що збільшення розміру аліментів, забезпечить найбільш необхідні потреби дитини, належні умови її проживання та розвитку, і при цьому інтереси дитини будуть захищеними, оскільки [PERSON] , [INFO] , буде забезпечена матеріальним утриманням від батька, з яким не проживає. Такий розмір буде достатнім для матеріального забезпечення дитини і відповідатиме принципу рівноправності визначених обов`язків кожного з батьків по матеріальному утриманню та забезпеченню дитини в межах своїх здатностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для їх гармонійного розвитку. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, навчанні, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та змінити спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.04.2024 в справі №344/2329/24 року та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5 000,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.. Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»), у зв`язку із чим вимога Позивача про допущення стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання не підлягає до задоволенню. Оскільки судом задоволена вимога про зміну способу стягнення аліментів за рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.04.2024 року в справі №344/2329/24, тому із дня набрання законної сили даного рішення суду підлягає припиненню стягнення аліментів згідно рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.04.2024 року в справі №344/2329/24. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1211.20 грн., від сплати яких позивач була звільнена при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial