Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Крушинська Антоніна Андріївна звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що 14.06.2008 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 254. У шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.10.2013 року. Сімейне життя між сторонами не склалося. Поступово стосунки між позивачем та відповідачем погіршилися, через різні погляди на життя, родинні цінності та ведення спільного господарства і побуту. Позивач зазначає, що на даний час з відповідачем остаточно припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач вважає, що сім`я остаточно розпалася, її збереження неможливе та недоцільне. Спорів щодо поділу спільного сумісного майна та місця проживання дитини між сторонами немає. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з позивачем. На підставі зазначеного, просила шлюб між сторонами розірвати. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 31.12.2025 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали. 06.01.2026 року представником позивача [PERSON] адвокатом Крушинською А.А. через підсистему «Електронний суд» подано заяву про усунення недоліків, яка зареєстрована канцелярією суду 08.01.2026 року та передана судді 09.01.2026 року. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра 09.01.2026 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Крушинська А.А. у судове засідання не з`явилися, разом з позовом була подана заява з проханням розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримують, просили задовольнити, проти винесення судом заочного рішення не заперечували. Строк на примирення просили не надавати. Також просили після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив не подав, будь-яких заяв від нього не надходило, тому суд за відсутності заперечень позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.06.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 254 від 14 червня 2008 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 жовтня 2013 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2717. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна подружжя та визначення місця проживання дитини між сторонами немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved