Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») Незамай А. Д. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 135603 від 28 березня 2024 року у розмірі 20 481,07 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору у сумі 3 028,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 135603 у вигляді електронного документа із застосуванням електронного підпису. Відповідно до умов укладеного кредитного договору відповідач отримав грошові кошти у загальній сумі 15 585,00 грн, які мали бути надані не пізніше наступного дня після підписання договору наступним чином: -у розмірі 12 000,45 грн на рахунок-картку № [NUMBER] у національній валюті; -у розмірі 3 584,55 грн шляхом погашення заборгованості позичальника, нарахованої за ставкою 23 %, які були перераховані на його рахунок у безготівковій формі строком на 112 днів з датою повернення 18.07.2024 р. Періодичність виплат за кредитом, нарахованих процентів та комісії становила один раз на два тижні до моменту повного погашення кредиту. Однак відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав: кредитні кошти у встановлений строк не повернув, а нараховані проценти за користування кредитом не сплатив, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. 12 вересня 2024 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 12092024, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 135603 від 28.03.2024 р. перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Станом на день звернення до суду загальна сума заборгованості за кредитним договором № 135603, згідно з розрахунком позивача, становить 20 481,07 грн, яка складається з: -14 182,61 грн заборгованість за основною сумою кредиту; -5 696,46 грн заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом; -602,00 грн заборгованість за комісією. Вказана заборгованість, на думку позивача, підтверджується кредитним договором та поданим до суду розрахунком заборгованості. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, це стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення належних сум. Ухвалою суду від 09 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Одночасно судом витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо надходження грошових коштів на рахунок відповідача. 04 березня 2026 року до суду з АТ КБ «ПриватБанк» надійшли витребувані судом матеріали. У судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, при цьому про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, а також не подав клопотань, заяв або відзиву на позов. За таких обставин, відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі статей 280 та 281 ЦПК України суд вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, аналізуючи надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, а також окремо на предмет достатності, належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 28 березня 2024 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та відповідачем було укладено кредитний договір № 135603, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник повернути отримані кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші передбачені договором платежі. Відповідно до умов зазначеного договору відповідачу було надано кредитні кошти у загальній сумі 15 585,00 грн, які підлягали перерахуванню не пізніше наступного дня після укладення договору. Надання кредиту здійснювалося у такому порядку: у розмірі 12 000,45 грн шляхом безготівкового перерахування на картковий рахунок позичальника № [NUMBER] у національній валюті України, а у розмірі 3 584,55 грн шляхом погашення заборгованості позичальника, нарахованої за ставкою 23 %. Згідно з умовами договору кредит було надано строком на 112 днів, із визначенням кінцевої дати повернення 18.07.2024 року. Періодичність сплати платежів за кредитом, процентами та комісією за користування кредитом становила один раз на два тижні до моменту повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором. Однак відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, у встановлені договором строки отримані кредитні кошти не повернув та проценти за користування кредитом не сплатив, унаслідок чого утворилася заборгованість. 12 вересня 2024 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 12092024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 135603 від 28 березня 2024 року було відступлено на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до відповідача щодо виконання зобов`язань за зазначеним кредитним договором. Згідно з поданим позивачем розрахунком, станом на день звернення до суду загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 135603 від 28 березня 2024 року становить 20 481,07 грн, що складається з: -14 182,61 грн заборгованість за основною сумою кредиту; -5 696,46 грн заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом; -602,00 грн заборгованість за комісією. Відповідно до статей 512 та 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою шляхом відступлення права вимоги. Права первісного кредитора переходять до нового кредитора у повному обсязі та на тих умовах, які існували на момент відступлення права вимоги, якщо інше не передбачено договором або законом. Таким чином, у результаті укладення договору факторингу відбулася заміна кредитора: первісний кредитор ТОВ «КРЕДІПЛЮС» передав право вимоги новому кредитору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», яке включає основну суму боргу, проценти та комісію на умовах, що існували на момент передачі права вимоги. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивач правомірно набув право вимоги за кредитним договором № 135603. Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору складають умови (пункти), визначені за згодою сторін, а також умови, обов`язкові відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України встановлює, що сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, принципів розумності та справедливості. Матеріали справи підтверджують, що кредитний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та її змісту, відтворюваного у документі. На відміну від традиційної письмової форми, воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з частиною першою статті 6 цього ж Закону, електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача документа. Накладання електронного підпису засвідчує створення електронного документа. Тільки наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін і цілісність документа. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, зокрема з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису згідно із Законом України «Про електронний цифровий підпис». Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статей 1048, 1049 та 1054 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у розмірі, встановленому договором. Проценти є платою за користування грошовими коштами кредитора та виступають істотною умовою кредитного договору. Вони нараховуються за погодженою між сторонами процентною ставкою у визначеному сторонами порядку та протягом усього періоду користування кредитом. Матеріалами справи підтверджено, що умовами кредитного договору № 135603 передбачено порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами. Зазначені умови були погоджені позичальником під час укладення договору шляхом електронного підтвердження умов кредитування. Відповідач не скористався правом оскаржити умови договору або заявити вимоги щодо їх недійсності, що свідчить про прийняття ним умов кредитування та погодження з установленим договором порядком нарахування процентів. Судом встановлено, що у позовній заяві ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заявлено вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 135603 у загальному розмірі 20 481,07 грн. Поданими позивачем матеріалами, зокрема кредитним договором, договором факторингу та розрахунком заборгованості, підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання перед позивачем у зазначеному розмірі. Відповідно до частин першої та третьої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання є правовідносинами, у яких боржник зобов`язаний вчинити на користь кредитора певну дію, зокрема сплатити грошові кошти, а кредитор має право вимагати належного виконання такого обов`язку. Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Матеріали справи свідчать, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором у встановлений строк не виконав, отримані кошти та передбачені договором платежі не сплатив. За таких обставин позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Враховуючи викладене, на підставі статей 203, 509, 525, 526, 610, 625, 629, 10461050, 1054 Цивільного кодексу України та статей 2, 5, 12, 13, 7682, 141, 263265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: approved