Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 20200,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 22.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та [PERSON] укладено договір №7351271, в якому сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів настав, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 26.07.2024 укладено договір №26-07/2024, відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" права вимоги за кредитним и договорами до позичальників, в тому числі за договором №7351271. Ухвалою суду від 25.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 06.01.2026 на 11:10 годин. 06.01.2026 розгляд справи відкладено до 11.02.2026 до 10:20 годин. 11.02.2026 розгляд справи відкладено до 06.03.2026 до 10:20 годин. 06.03.2026 сторони у судове засідання не з`явились. Позивач у поданій позовній заяві заяві просить розглянути справу за відсутністю його представника, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлена судом, шляхом надіслання їй повідомлення за адресою: [ADDRESS] , яка відповідно до інформації з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери є зареєстрованим місцем проживання відповідача, як внутрішньо переміщеної особи. Водночас вказані поштові відправлення були повернуті на адресу суду з відміткою органу поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою". Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідач належним чином повідомлена про час та місец розгляду справи, у судове засідання не з`явилась без поважних причин або без повідомлення причин, відзив на позов не подала, суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, про що постановлено ухвалу від 06.03.2026. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, з урахуванням приписів ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне. З матеріалів справи вбачається, що 22.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (надалі - кредитодавець) та [PERSON] (надалі - позичальник) укладено договір про споживчий кредит №7351271, відповідно до п.1.1 якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Згідно з п.1.2 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 грн у валюті: українські гривні. За умовами п.1.3 договору кредит надається строком на 16 днів з 22.01.2022 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 07.02.2022 (п.1.4 договору). Комісія за надання кредиту -1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п.п.1.5.1 договору). Проценти за користування кредитом - 2000,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування креди том (п.п.1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 договору). Тип процентної ставки за цим договором: фіксована (п.1.7 договору). Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1 договору). Наведені вище умови договору були узгоджені сторонами у паспорті споживчого кредиту №7351271. У додатку №1 до договору про споживчий кредит №7351271 від 22.01.2022 сторони узгодили графік платежів за цим договором. Відповідно до довідки про ідентифікацію, ТОВ "Мілоан" підтверджує, що клієнт [PERSON] , з якою укладено договір №7351271 від 22.01.2022, ідентифікована товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан". Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор - F91266, дата відправки ідентифікатора позичальнику - 22.01.2022, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор - +3806642098286. На виконання умов кредитного договору ТОВ "Мілоан" перераховано відповідачу 10000,00 грн, що підтверджується квитанцією №1891532917 від 22.01.2022. Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача перед ТОВ "Мілоан" станом на 04.03.2022 становить 20200,00 грн. 26.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (надалі - клієнт) та товариством з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (надалі-фактор) укладено договір факторингу №26-07/2024, відповідно до п.2.1 якого за цим договором клієнт - первісний кредитор відступає за плату своє право грошової вимоги до боржників строк виконання зобов`язань за якою настав, або яке виникне в майбутньому у сумі 287052895,25 грн, а фактор здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, приймає право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про споживчий кредит, раніше укладеними між клієнтом і боржниками. У розділі 6 договору сторони узгодили порядок передачі права вимоги фактору. Сторони домовились, що розмір фінансування за цим договором згідно реєстру боржників складає 3310395,81 грн. Фактор здійснює оплату розміру фінансування на користь клієнта шляхом одноразового перерахування грошових коштів протягом 3 (трьох) робочих днів з дати підписання цього договору на поточний рахунок клієнта за реквізитами вказаними в розділі 16 цього договору (п.7.1 договору). 26.07.2024 між сторонами підписано акт приймання-передачі реєстру боржників для друку до договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 та акт приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024. На виконання умов договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 ТОВ "Факторинг Партнерс" сплачено ТОВ "Мілоан" 3310395,81 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №448090005 від 26.07.2024. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ "Факторинг Партнерс" набуло право вимоги ТОВ "Мілоан" до [PERSON] за договором про споживчий кредит №7351271 у загальному розмірі 20200,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість відповідача за цим договором становить 20200,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9200,00 грн, заборгованість за комісіями - 1000,00 грн. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частинами 1,2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписами ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Суд враховує, що під час укладення кредитного договору сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов для даного виду договорів, договір підписаний сторонами. Отже, з урахуванням презумпції правомірності правочину, такий договір є правомірним, укладеним та таким, що породжує у сторін права та обов`язки щодо його виконання. Підписавши спірний кредитний договір, відповідач надала свою згоду на оплату усіх зазначених у ньому платежів. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Положеннями статей 1077,1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості загальний розмір заборгованості становить 20200,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9200,00 грн, заборгованість за комісіями - 1000,00 грн. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано належних та допустимих доказів погашення заборгованості у загальному розмірі 20200,00 грн. Таким чином, відповідачем були порушені умови кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Враховуючи викладене, встановивши факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо сплати заборгованості за кредитним договором, приймаючи до уваги набуття відповідачем права вимоги заборгованості за вказаним договором на підставі договору факторингу, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Щодо вимоги позивача про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (див. постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн позивачем надано: договір №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024; прайс-лист; заявку про надання юридичної допомоги №126 від 01.09.2025; витяг з акту №19 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025. Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами,

Outcome: approved