Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія (далі ТОВ «Ейс») надійшов до Любешівського районного суду Волинської області 26 січня 2026 року. Ухвалами суду від 02 лютого 2026 року відкрито спрощене провадження у справі та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Постановлено розглянути справу 02 березня 2026 року з повідомленням сторін. На призначену дату судового розгляду 02 березня 2026 року сторони не з`явилися. Відповідач будь-яких заяв по суті справи не подав. За письмової згоди представника позивача ухвалою від 02 березня 2026 року постановлено провести заочний розгляд цієї справи. Згідно з частиною другою статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 244 ЦПК судове рішення проголошено 06 березня 2026 року. 2. Стислий виклад позиції позивача. ТОВ «Ейс» у позовній заяві вказує, що 09 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі ТОВ «Манівео») та відповідачем [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір № 914850556, згідно з яким відповідач отримав 7400 гривень кредиту. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту до 12 тисяч гривень ТОВ «Манівео» перерахувало відповідачу кредитні кошти через банк-провайдер. [PERSON] не виконував свої зобов`язання перед первісним кредитором. ТОВ «Манівео» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (далі ТОВ «Таліон плюс») 28 листопада 2018 року уклали договір факторингу № 28/1118-01, який згодом було пролонговано відповідно до додаткових угод. Відповідно до цих договорів, реєстру прав вимог № 175 від 05 травня 2022 року клієнт відступив фактору право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 914850556 від 09 січня 2022 року. Між ТОВ «Таліон плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі ТОВ «Онлайн Фінанс») укладено договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до цього договору, реєстру прав вимог № 10 від 31 липня 2023 року клієнт відступив фактору право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № № 914850556 від 09 січня 2022 року. ТОВ «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Ейс» 10 липня 2025 року уклали договір факторингу № 10/07/25-Е, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 914850556 від 09 січня 2022 року. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «Ейс» набуло право вимоги до [PERSON] на суму 25661,4 гривню, з яких 12 тисяч гривень заборгованість по тілу кредиту, 13661,4 гривня борг по несплаченим відсоткам. Таким чином, ТОВ «Ейс» просить стягнути із [PERSON] 25661,4 гривню заборгованості за кредитним договором № 914850556 від 09 січня 2022 року. Крім вказаної суми, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2662,4 гривні, пов`язані з оплатою судового збору, та 7 тисяч гривень витрат на професійну правничу допомогу. 3. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач будь-яких заяв по суті справи не подав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідач [PERSON] на вебсайті ТОВ «Манівео» 09 січня 2022 року оформив заявку на отримання коштів у кредит на споживчі цілі на суму 7400 гривень на строк 15 днів до 24 січня 2022 року. При цьому відповідач вказав свої персональні дані з номером банківської картки. Відповідно до договору кредитної лінії № 914850556 від 09 січня 2022 року, що укладений в електронній формі між ТОВ «Манівео» та [PERSON] , кредитодавець надає позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії шляхом перерахунку коштів на платіжну картку. Сума кредитного ліміту складає 12 тисяч гривень. Кредитодавець надає перший транш за договором у сумі 7400 гривень, який має бути повернено до 24 січня 2022 року. У разі пролонгації чи поновлення дисконтного періоду повернення всієї суми кредиту зміщується на відповідну дату закінчення дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду необмежена. На період строку кредитування встановлено проценти за користування кредитом у розмірі 2,10 % від суми кредиту за кожний день користування ним. З наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язується щоденно сплачувати кредитодавцю 2,98 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Інформація щодо основних умов кредитування ТОВ «Манівео» також відображена у паспорті споживчого кредиту «Смарт». Відповідно до довідок ТОВ «Манівео», платіжних доручень [PERSON] отримав кредит двома траншами: 09 січня 2022 року 7400 гривень, 21 січня 2022 року 4600 гривень. На виконання ухвали Любешівського районного суду Волинської області Акціонерне товариство «Універсал Банк» надало інформацію, що банківська платіжна карта № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] . Грошовий переказ на суму 7400 гривень зараховано на картку 09 січня 2022 року. Грошовий переказ на суму 4600 гривень зараховано на картку 21 січня 2022 року. Предметом договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що укладений між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео» (клієнт), є відступлення права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. У випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру права вимоги, кожен наступний реєстр є самостійним додатком та не змінює попередній. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання реєстру прав вимог. Право вимоги до боржників підлягає поверненню клієнту у випадку якщо суму боргу було направлено боржником на користь клієнта до дня переходу права вимоги від клієнта до фактора. Строк дії договору закінчується 28 листопада 2019 року. Додатковими угодами ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео» (клієнт) неодноразово продовжували договірні відносини відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. Згідно з витягом реєстру боржників № 175 від 05 травня 2022 року ТОВ «Манівео» передало ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги до [PERSON] по договору № 914850556 від 09 січня 2022 року на суму 25661,4 гривню, з яких 12 тисяч гривень заборгованість по тілу кредиту, 13661,4 гривня борг по несплаченим відсоткам. Між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до цього договору, реєстру прав вимог № 10 від 31 липня 2023 року клієнт відступив фактору право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № № 914850556 від 09 січня 2022 року. ТОВ «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Ейс» 10 липня 2025 року уклали договір факторингу № 10/07/25-Е, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 914850556 від 09 січня 2022 року. 5. Норми права, які застосував суд. Згідно з пунктами 3, 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК) засадами цивільного судочинства зокрема є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, третьої статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з пунктами 4, 10, 11 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до частин першої-восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 1077 ЦК за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно із статтею 1078 ЦК предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно з частиною першою статті 1079 ЦК сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. 6. Мотиви суду щодо позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першої статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При укладенні договору кредитної лінії [PERSON] надав первісному кредитодавцю свої персональні дані, підписав договір одноразовим цифровим ідентифікатором. Таким чином, договір підписано сторонами у належній формі та у передбачений законом спосіб. Аналіз доданих до позовної заяви договорів факторингу, додаткових угод між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео», які виходячи з їх змісту також необхідно кваліфікувати як договори факторингу, витягів з реєстрів боржників тощо, приводить суд до висновку про набуття ТОВ «Ейс» права грошової вимоги до [PERSON] відповідно до договору кредитної лінії № 914850556 від 09 січня 2022 року. Між тим, пред`явлені до стягнення суми суд вважає завищеними з таких міркувань. Суд констатує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року справа № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року справа № 202/4494/16. ТОВ «Манівео» відкрило відповідачу [PERSON] кредитну лінію на суму 12 тисяч гривень на 15 днів з дня отримання кредиту (дисконтний період), тобто з 09 по 24 січня 2022 року. Протягом цього періоду діяла процентна ставка у 2,10 % від суми кредиту за кожний день користування. Доказів того, що первісний кредитор та позичальник пролонгували чи поновили дисконтний період, суду не надано. Відповідач не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості. Розрахунок заборгованості по відсотках з врахуванням дат та сум отримання кредиту у ТОВ «Манівео» двома траншами 09 та 21 січня 2022 року буде таким: 7400 гривень ?15 днів ? 2,1 % = 2331 гривня; 4600 ?3 дні ?2.1 % = 289,8 гривень. Таким чином, всього [PERSON] боргує по відсотках 2620,8 гривень. Отже, позов ТОВ «Ейс» підлягає до частково задоволення. Суд присуджує до стягнення із [PERSON] відповідно до договору кредитної лінії № 914850556 від 09 січня 2022 року заборгованість по тілу кредиту у розмірі 12 тисяч гривень та 2620,8 гривень відсотків. В решті позов до задоволення не підлягає. 7. Питання розподілу судових витрат. ТОВ «Ейс»при поданні позовної заяви сплатило 2662,4 гривень судового збору та 7 тисяч гривень правничої допомоги, які у зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до статті 141 ЦПК необхідно стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог (56,98 % від заявлених вимог). 8. Висновок суду щодо позовних вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: partial