Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 23.09.2025 звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, обгрунтовуючи свої вимоги наступним. Між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] 30.08.2021 укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/11409417-SP. Строк дії кредитного ліміту за цим договором становить 365 днів з можливістю автоматичної пролонгації. Надалі, 28.02.2024 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №НІ/11/16-Ф, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором, боржником в якому є [PERSON] . Відповідно до реєстру прав вимог від 28.02.2024 до вказаного договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 20 961 грн 48 коп, з яких: 9 820 грн 43 коп заборгованість за тілом кредиту, 11 141 грн 05 коп заборгованість за відсотками. Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, [PERSON] не виконав свого зобов`язання та жодного платежу для погашення кредитної заборгованості не здійснив. Оскільки [PERSON] продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, тому позивач просив стягнути з нього вказану вище суму заборгованості за кредитним договором №002/11409417-SPвід 30.08.2021. Крім того, між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 15.01.2022 в електронній формі укладено кредитний договір №100524447. Надалі, 16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 16.07.2024 до вказаного договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 7 718 грн 04 коп, з яких: 4 600 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2 733 грн 04 коп заборгованість за відсотками, 385 грн заборгованість за комісією. Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, [PERSON] не виконав свого зобов`язання та жодного платежу для погашення кредитної заборгованості не здійснив. Оскільки [PERSON] продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, тому позивач просив стягнути з [PERSON] вказану вище суму заборгованості за кредитним договором №100524447 від 15.01.2022. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві одночасно просила розгляд справи проводити за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Згідно з ухвалою суду від 09.03.2026 розгляд справи проводиться заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами 1, 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Крім того, загальні правила щодо форми договору визначено у ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Кодексу). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону). За нормами ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимог). Положеннями ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимог) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Що стосується договору про споживчий кредит №100524447 від 15.01.2022. Судом встановлено, що 15.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про споживчий кредит №100524447, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 5 000 грн на строк 30 днів, тобто до 14.02.2022 (п.1.2, 1.3, 1.4 договору). Комісія за надання кредиту 385 грн, яка нараховується за ставкою 7,70% від суми кредиту одноразово (п.1.5.1 договору). Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,88% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.5.2, 1.6 договору). Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1 договору). Відповідно до п.2.3.1.2 договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1.1 договору). Надалі, між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 16.07.2024 укладено договір факторингу №16072024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з підписаним сторонами та скріпленим їх печатками Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 16.07.2024 та Витягом з реєстру боржників від 16.07.2024 до договору факторингу №16072024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №100524447 в сумі 7 718 грн 04 коп, з яких: 4 600 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2 733 грн 04 коп заборгованість за відсотками, 385 грн заборгованість за комісією. Відповідно до розрахунку, здійсненого позивачем за кредитним договором №100524447 від 15.01.2022, заборгованість [PERSON] не погашена та складає 7 718 грн 04 коп. Отже, з аналізу наданих доказів слідує, що між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» склалися кредитні правовідносини на підставі укладеного між ними договору. На умовах, визначених у вказаному договорі, [PERSON] надавалися кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування ними та комісією, а також зі встановленим строком їх повернення. Зазначений договір є чинним та підлягає виконанню сторонами. Оскільки в порушення зазначених умов договору [PERSON] зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, чим порушені майнові права позивача, тому суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/11409417-SP від 30.08.2021. Судом встановлено, що 29.08.2021 року [PERSON] підписано заяву №609828 про приєднання до частини 1 Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». Згідно з п.1 заяви [PERSON] просив АТ «Таскомбанк» надати йому електронні довірчі послуги, що включають створення удосконаленого електронного підпису на будь-яких правочинах та документах, що адресовані банку або третім особам та доступні з використанням мобільного додатку. У п.2 заяви [PERSON] підтвердив, що створений удосконалений електронний підпис є аналогом його власноручного підпису та його накладення, що ініційоване ним в мобільному додатку буде мати рівнозначні юридичні наслідки з накладенням його власноручного підпису на правочини та документи складені на паперових носіях. З п.3 заяви слідує, що [PERSON] перед підписанням цієї заяви ознайомився з Публічною пропозицією з додатками, в тому числі частиною 1 Публічної пропозиції, що розміщені на сайті та Лендинговій сторінці, посилання на примірник якої разом з додатками отримав в мобільному застосунку «Sportbank», і з якою ознайомлений, повністю згоден, зміст розуміє, положення якої зобов`язується неухильно дотримуватися. Проте, позивач не долучив до позову зазначену вище Публічну пропозицію у чинній редакції на час підписання заяви про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг у межах проєкту «Sportbank», та/або копії договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/11409417-SP від 30.08.2021, на який посилається у позові, що позбавляє суд можливості встановити факт надання кредиту, основні умови кредитування (дату надання кредиту, суму кредиту, строк надання кредиту, дату повернення кредиту, процентну ставки та ін.). Відповідно до довідки АТ «Таскомбанк» [PERSON] з 30.08.2021 є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до заяви-анкети №609828 з номером кредитного договору №002/11409417-SP від 30.08.2021, № картки [NUMBER] . Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що в заяві №609828 від 29.08.2021 відсутні будь-які умови щодо отримання кредитної картки, її виду, розміру наданого кредиту, процентів, відповідальності за порушення зобов`язання. Розрахунок заборгованості первісного кредитора, який додатково долучений позивачем, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Крім того, 28.02.2024 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №НІ/11/16-Ф, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за оплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Таскомбанк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимог. Відступлення прав вимоги від АТ «Таскомбанк» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підтверджується актом прийому-передачі реєстру прав вимоги від 28.02.2024. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу №НІ/11/16-Ф від 28.02.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] саме за кредитним договором №002/11409417-SP від 30.08.2021в загальному розмірі 20 961 грн 48 коп, з яких: 9 820 грн 43 коп заборгованість за тілом кредиту, 11 141 грн 05 коп заборгованість за відсотками. Позивач стверджує, що прийняв належні права вимоги до відповідача за вказаним договором та з моменту отримання такого права вимоги ним не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак, матеріали справи не містять доказів укладення між відповідачем та первісним кредитором кредитного договору №002/11409417-SP від 30.08.2021 та, відповідно, підтвердження про те, що грошові кошти в розмірі тіла кредиту були перераховані первісним кредитором на картковий рахунок [PERSON] відповідно до вимог ст.638, 1054 ЦК України. Відтак, позивачем не доведено, що позичальнику надані грошові кошти у зазначеному розмірі. У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі №334/3056/15 зазначено, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Недоведення позивачем умов кредитування, а саме розміру наданого кредиту/встановленого кредитного ліміту, відсоткову ставку, строку кредитування, відповідальності за порушення зобов`язання, позбавляє суд можливість перевірити наявність та розмір заборгованості, як по тілу кредиту, так і відсотках, що свідчить про відсутність підстав для покладення на [PERSON] обов`язку з повернення, як тіла кредиту в сумі 9 820 грн 43 коп, так і нарахованих відсотків за користування цим кредитом в сумі 11 141 грн 05 коп. За таких обставин, враховуючи не доведення позивачем обставин щодо надання первісним кредитором відповідачу кредитних коштів, структуру та розмір заборгованості, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/11409417-SP від 30.08.2021 в сумі 20 961 грн 48 коп. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України та з огляду часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.3, 6, 207, 509, 512, 525, 526, 530, 611, 612, 625, 626-628, 631, 633, 634, 638, 639, 1048, 1054, 1055, 1077, 1078,

Outcome: partial