Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Шлюб з відповідачем був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управляння юстиції Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів, зроблено відповідний актовий запис за №10 від 13 лютого 2009 року. Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області по справі №2-156/11 від 20 липня 2011 року шлюб між подружжям розірвано. Сторони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управляння юстиції Харківської області від 04 липня 2009 року, актовий запис № 81. Батьком дитини є [PERSON] . Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 квітня 2011 року по справі №2-180/11 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 15 лютого 2011 року у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу та заробітку, щомісячно до повноліття дитини, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Виконавчий лист виданий Нововодолазьким районним судом Харківської області від 06 квітня 2011 року по справі №2-180/11 перебуває на примусовому виконанні в Самарійському ВДВС Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), АСВП№ 52449561. Відповідач відповідно до наданої інформації Самарівським ВДВС у Самарівському районі Дніпропетровської області станом на 01 червня 2025 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 56845,16 грн. Спільна дитина, [PERSON] , [INFO] , являється дитиною з інвалідністю, що підтверджується посвідченням Серія [NUMBER] , виданим УСЗН Нововодолазької РДА Харківської області від 08 листопада 2019 року. Дитина має хронічне захворювання, а саме хронічний тубулоінтерстиціальний нефрит єдиної нирки, органічне ураження ЦНС з пароксизмальними станами, астенічний синдром, потребує регулярних медичних обстежень, стаціонарного лікування, оздоровлення у санаторно-курортних закладах, прийому дороговартісних ліків. У зв`язку хворобою, що підтверджується виписками із лікувальних закладів, дитина потребує додаткових витрат на лікування. Дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Позивач не в змозі самостійно утримувати нашу доньку та повністю забезпечити необхідні витрати на лікування дитини. Понесені витрати складають: спеціальне медичне обстеження УЗД, MPT, КТ, лікування у медичному закладі, придбання ліків. Загальна сума витрат на лікування та придбання ліків за період з березня 2025 року по червень 2025 року становить 10714,79 грн, що підтверджується квитанціями на придбання ліків, медичними консультативними висновками, результатами ультразвукових досліджень, довідками лікарів про потребу в оздоровленні, направленням лікаря на оздоровлення та додаткові обстеження. Таким чином відповідач повинен сплатити половину вартості понесених витрат на лікування дитини, що становить 5357,39 грн. Відповідач [PERSON] є працездатним, не є інвалідом та отримує постійний щомісячний дохід, проходить військову службу в лавах Збройних сил України у Військовій частині [NUMBER] і отримує заробітну плату в розмірі 70000 грн щомісячно, відповідно має можливість оплатити половину додаткових витрат на нашу дитину. Посилаючись на приписи ст. 185 Сімейного кодексу України просила стягнути з [PERSON] додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5357,39 грн. Через систему «Електронний суд» представник відповідача [PERSON] надала відзив на позовну заяву, де зазначила, що відповідач заперечує проти задоволення цивільного позову, вважає вимоги не доведеними та не обґрунтованими. Заявлені позовні вимоги викликають сумнів у цільовому використанні позивачем аліментів, які сплачуються відповідачем на утримання дитини. За період квітень - вересень 2025 на користь позивача було утримано з грошового забезпечення відповідача, який є військовослужбовцем та сплачено загальну суму аліментів у розмірі 179517,29 грн, яка складається з: 99215,35 грн сума аліментів та 80301,94 грн - заборгованість по аліментам. Відповідач вважає, що вказаної суми достатньо, щоб оплатити лікування дитини. Вказані у позові обставини не є винятковими, дитина має вроджену хворобу, про що обізнані батьки. Зазначила, що позивачем не доведено, що понесені додаткові витрати на лікування дитини, зокрема медичне обстеження УЗД, MPT, КТ, лікування у медичному закладі, придбання ліків, були зумовлені особливими обставинами у розумінні ст. 185 СК України, а також що понесені нею витрати на дитину не покриваються за рахунок аліментів, які сплачує відповідач. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Отримуючи кожного місяця більше ніж 20000,00 грн аліментів на утримання дитини, позивач має можливість оплачувати поточне медичне обстеження та за необхідності лікування дитини. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі(а. с. 72-73). Через канцелярію суду позивач [PERSON] надала відповідь на відзив на позовну заяву, де вказала, що вказані обставини, зазначені у відзиві не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] ухиляється від сплати аліментів з 2011 року по теперішній час. Має суму заборгованості, що станом на 31 серпня 2025 року становить 116844,74 грн. Також здійснює постійні погрози в адресу Позивача та неповнолітньої доньки [PERSON] , про що було подано заяву до поліції. Зазначила, що після багаторазового звернення до Самарівського ВДВС у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Міністерства юстиції України, державним виконавцем було вжиті заходи з примусового стягнення заборгованості з відповідача, оскільки за період з липня 2024 року по березень 2025 року [PERSON] сплатив лише 600 грн. Відповідач не піклується про дитину, не виявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавився успіхами дитини у шкільному житті, не цікавиться станом здоров`я дитини. Щодо цільового використання стягнутих аліментів пояснила, що донька після отримання свідоцтва про здобуття базової середньої освіти вступила на навчання до Харківського педагогічного фахового коледжу Комунального закладу «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» Харківської обласної ради. На даний час донька потребує значних матеріальних коштів, у зв?язку з чим збільшуються потреби в утриманні та розвитку дитини. Просила стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5357,39 грн. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 07 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (а. с. 46-47). Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. 13 лютого 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управляння юстиції Харківської області між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №10. Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області по справі №2-156/11 від 20 липня 2011 року шлюб між подружжям розірвано. Сторони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управляння юстиції Харківської області від 04 липня 2009 року, актовий запис № 81. Батьком дитини є [PERSON] . Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 квітня 2011 року по справі №2-180/11 вирішено стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] починаючи з 15 лютого 2011 року у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу та заробітку, щомісячно до повноліття дитини, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Виконавчий лист, виданий Нововодолазьким районним судом Харківської області від 06 квітня 2011 року по справі №2-180/11 перебуває на примусовому виконанні в Самарійському ВДВС у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), АСВП№ 52449561. Судом встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з матір`ю [PERSON] . Дитина, [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю, що підтверджується посвідченням Серія [NUMBER] , видане УСЗН Нововодолазької РДА Харківської області від 08 листопада 2019 року. У зв`язку з хворобою дитина потребує додаткових витрат на лікування, які позивач просила стягнути з відповідача. Отже, між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. За змістом ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, чи інвалідність. У ч. 1 п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, наприклад, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Відповідно до Медичного висновку №747 від 30 вересня 2019 року Лікарсько-консультативної комісії КНП ХОР «Обласна дитяча клінічна лікарня» [PERSON] , [INFO] має діагноз: N11.3.4 Хронічний тубулоінтерстиціальний нефрит єдиної нирки з порушенням функції нирки. За випискою із медичної картки стаціонарного хворого педіатричного відділення № 5701 [PERSON] від 27 вересня 2022 року, що видана КНП «Нововодолазька центральна лікарня» призначено лікування - цефтріаксон, дротаверин, реосорбілакт, глюкоза, фурамаг. Згідно з випискою із медичної картки стаціонарного хворого педіатричного відділення № 8088 [PERSON] від 20 листопада 2023 року, що видана КНП «Нововодолазька центральна лікарня» призначено лікування -5% глюкоза, Вітамін С, фурамаг. [PERSON] встановлений діагноз: Гостра позалікарняна двобічна нижньодольова пневмонія. Призначено лікування - цефтріаксон, дексаметазон, дротаверин, анапірон, р-н Рінгера, лоратадин, інгаляції з небуломаксом (виписка із медичної картки стаціонарного хворого педіатричного відділення № 2272 від 28 березня 2025 року, що видана КНП «Нововодолазька центральна лікарня»). Відповідно до Виписки-епікрізу із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] від 06 червня 2025 року, що видана КНП ХОР «Обласна дитяча клінічна лікарня» м. Харків встановлений діагноз: Об`ємні утворення (кістома?) правого та лівого яєчників. Хронічний тубулоінтерстиціальний нефрит єдиної нирки. Вроджена аномалія ОСВС (анемезія лівої нирки). Органічне ураження ЦНС з пароксизмальними станами, астенічний синдром. За випискою із медичної картки стаціонарного хворого педіатричного відділення № 4887 [PERSON] від 26 червня 2025 року, що видана КНП «Нововодолазька центральна лікарня» встановлений повний діагноз: хронічний тубулоінтерстиціальний нефрит єдиної нирки, період загострення. Анамнез хвороби: дитини вважається хворою з внутрішньоутробного віку, коли вперше була виявлена єдина права нирка, агенезія лівої нирки. Неодноразово обстежувалася та лікувалася в умовах ОДКЛ. З 03 червня 2025 року по 16 червня 2025 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в ОДКЛ м. Харкова з приводу параоваріальної кісти/хірургічне втручання. Висновок: гіперплазія правої нирки, колікопельвікоектазія правої нирки. Призначено лікування - цефотаксим, дротаверин, 0,9 натрія хлорид, р-н Рінгера, прайд. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на лікування - рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, тощо). Позивач зазначила, що загальна сума витрат на лікування та придбання ліків за період з березня 2025 року по червень 2025 року становить 10714,79 грн, що підтверджується квитанціями на придбання ліків, медичними консультативними висновками. Оскільки сума додаткових витрат, пов`язаних з лікуванням дитини, документально підтверджена позивачем у сумі 10714,79 грн, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог й вважає за необхідне стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування дитини у розмірі 5357,39 грн. Доводи представника відповідача [PERSON] суд не може взяти до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та доказами наданими позивачем. Позивачем доведено, що понесені додаткові витрати на лікування дитини, зокрема, на придбання ліків, про що свідчать фіскальні чеки з аптек та виписки з медичної картки. Сплату кожного місяця аліментів на дитину не спростовує обов`язку відповідача приймати участь додаткових витратах на дитину та не звільняє його від виконання приписів ст. 185 Сімейного кодексу України. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved