Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

31.10.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором № 1408869 від 31.03.2024 у розмірі 24 202,47 грн, також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 244,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 8 000 грн. Просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем 31.03.2024 р. було укладено договір надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 1408869, відповідно до умов якого, відповідачу надано споживчий кредит у розмірі 3 500 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за кредит, інші платежі, у строк не пізніше 16.03.2025 року. Відповідач підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних позивачем умов кредитування.Кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти. В свою чергу відповідач не сплачує своєчасно кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору. 28.11.2024 року права вимоги за вказаним кредитним договором відступлено ТОВ «ФК» Кредит-Капітал» на підставі договору про відступлення права вимоги №28112024 від 28.11.2024 року. Відповідно до умов цього договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги, позивач є новим кредитором [PERSON] за кредитним договором № 1408869 від 31.03.2024 року. Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджуються Реєстром прав вимоги до Договору відступлення права вимоги, випискою та розрахунком заборгованості, доданих до даної заяви. Дана інформація є добре відомою відповідачу. Умови вищезазначеного кредитного договору відповідачем не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строк не повернуті. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідача, станом на 31.10.2025 утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 24 202,47 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 3 499,97 грн., заборгованості за відсотками 14 787,50 грн., заборгованості за комісією 0 грн., заборгованості за штрафом 5 915 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. Ухвалою суду 12.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 25.12.2025, в порядку спрощеного позовного провадження. 25.12.2025 розгляд справи знято на 11.03.2026. Представник позивача не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, до канцелярії суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сукупністю належних, допустимих доказів встановлено, що 12.12.2019 р. між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем було укладено договір надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 1408869, відповідно до умов якого, відповідачу надано споживчий кредит у розмірі 3 500 грн., на умовах платності і строковості. Відповідач підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних позивачем умов кредитування, а.с. 33-38. 28.11.2024 р. права вимоги за вказаним кредитним договором відступлено ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ»» на підставі договору про відступлення права вимоги №28112024 від 28.11.2024 року, а.с. 19,20-25. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 28.11.2024 р. утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 30 240 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредита 3 499,97 грн., заборгованості за відсотками 20 825 грн., штраф 5 915 грн., а.с. 25 (на звороті)-29 (на звороті). Відповідачу було направлено письмову вимогу від 14.10.2025 року про виконання зобов`язання перед ТОВ «ФК» Кредит-Капітал» та погашення заборгованості по кредитному договору № 1408869, а.с. 18. Оцінка суду. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. За приписом ст.3цього Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч.4 ст.206 ЦПК, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як випливає з матеріалів справи, відповідач не виконав взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість по договору у сумі 24 202,47 грн., що не заперечується і відповідачем. Згідно до ст.ст.512,514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, порушення зобовязання і перехід права вимоги до позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення тіла кредиту і відсотків є такими, що підлягають до задоволення, з метою захисту майнових прав товариства. Щодо стягнення штрафу - то в цій частині слід відмовити позивачу, оскільки на період воєнного стану позичальники звільняються від відповідальності перед кредитором за прострочення грошових зобов`язань, у виді пені та штрафів, згідно до вимог ЦК України (зі змінами ). Таким чином, з метою захисту майнових прав банку позов слід задовольнити частково і стягнути з [PERSON] на користь ТОВ«Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором в сумі 18 287,47 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту -3 499,97 грн., заборгованості за відсотками -14 787,50 грн. Щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем було понесені судові витрати в розмірі 2 422,40 грн. сплаченого судового збору та 8 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 14-16,48). Відповідно до ст.ст. 133, 141,146 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене, визнання позову відповідачем, з останнього на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 50 відсотків. Інша сума збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн., то слід зазначити наступне. Як видно з детального опису надання послуг за договором про надання правової допомоги від 08.10.2025 на виконання робіт з надання послуг правничої допомоги було витрачено 6 год. 30 хв. часу, а вартість наданих послуг становить 8 000 грн. (а.с. 14 (на звороті), 15). Чинне процесуальне законодавство встановило такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, застаттею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно). Клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допоомгу відповідач не подавав. Тому у звязку з задоволенням позову слід стягнути на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в сумі 8 000 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial