Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 33 590,82 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачеві на праві власності належить квартира [ADDRESS] . З відповідачем укладений типовий індивідуальний договір, що є публічним договором. Позивачем надаються послуги з постачання теплової енергії за даною адресою, а відповідач отримує надані послуги. Внаслідок того, що відповідач не виконує свої обов`язки по сплаті послуг за теплову енергію, утворилась заборгованість за період з 01.11.2021 по 31.10.2024 у розмірі 33 590,82 грн, що позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлялась про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явилась, причину своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що відповідачеві на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 404112036 від 18.11.2024 (а.с. 13). Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 31.10.2025, відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 08.11.2019 (а.с. 18). Станом на 01.11.2021 Типовий індивідуальний договір № 40841382 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , між позивачем та відповідачами є укладеним з 01.11.2021. Статтею 322 ЦК України встановлено тягар утримання майна, а саме, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст. ст. 67, 68 ЖК УРСР. Відповідач користується комунальними послугами, однак оплату не вносить. В результаті не виконання обов`язків у відповідача утворилась заборгованість за період з 01.11.2021 по 31.10.2024 у розмірі 33 590,82 грн. Факт не внесення відповідачем оплати за комунальні послуги підтверджується розрахунком, наданим позивачем, що складений відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 за особовим рахунком № [NUMBER] . Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що вони достовірні, допустимі, повністю підтверджують законність, обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved