Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позов підписав представник позивача, адвокат Добринь Ярослав Олексійович (ордер серії АЕ № 1472353 від 06.02.2026). Позов мотивований тим, що він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, однак шлюбні відносини поступово погіршувались та з 2024 року вони фактично припинені і з того часу шлюб існує лише формально. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, несумісність характерів. За таких обставин подальше подружнє життя з відповідачем і збереження сім`ї [PERSON] вважає неможливим, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 17.02.2026 відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, але в позовній заяві просив здійснювати розгляд справи без участі позивача та його представника, на задоволенні позову наполягав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Розглянувши позовну заяву і додані до неї письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Суд установив, що між [PERSON] та [PERSON] 13 січня 2018 року було зареєстровано шлюб у Канівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.01.2018. Прізвище відповідача після одруження - " [PERSON] ". Позивач разом із відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] від 02.08.2019). Подружні відносини між сторонами припинилися, подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Відповідач категорично заперечував проти надання подружжю строку для примирення. Сторони домовились, що дитина проживатиме разом з відповідачем. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що мотиви, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету підлягає поверненню позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову згідно квитанції № 2600-1536-5712-0495 від 10.02.2026. На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 532,48 грн.

Outcome: approved