Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

У червні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 07.10.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладений кредитний договір № 494196-КС-006 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 7 000,00 грн, строком на 24 тижні, до 24.03.2025 року, зі сплатою відсотків у розмірі 01 % в день. Також сторонами погоджено розмір комісії за надання кредиту та сплату штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання. Зазначає, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 7 000,00 грн. Однак відповідачка свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим в неї утворилась заборгованість у розмірі 23730,00 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7 000,00 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 11830,00 грн, комісії в розмірі 1400,00 грн та штрафу в розмірі 3500,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь вище зазначену заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 липня 2025 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, суд вважає можливим розглянути спір на підставі наявних матеріалів справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено судом, 07.10.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем укладено договір № 494196-КС-006 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» з використанням одноразового ідентифікатора UA-9611. (а.с. 17-26) Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам- підприємцям. Відповідно до п. 2.3, 2.4., 2.5, 2.7, 2.8. договору про надання кредиту від 07.10.2024 № 494196-КС-006 строк кредиту складає 24 тижнів, стандартна процентна ставка в день 1% (фіксована ставка), комісія за надання кредиту 1400,00 грн., строк дії договору до 24.03.2025, загальна вартість за кредитом 10137,54 грн. Матеріали справи містять пропозицію (оферту) укласти Договір № 494196-КС-006 про надання кредиту та прийняття (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір 494196-КС-006 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, який також підписаний [PERSON] одноразовим ідентифікатором. 07.10.2024 ТОВ «Бізнес позика» здійснило перерахування 7000 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] , призначення платежу: Перерах коштів [PERSON] зг. до кредитного дог. 494196-КС-006 від 07.10.2024. (а.с. 53) Відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» від 27.08.2025 р. на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , на яку 07.10.2024 року було зараховано 7000,00 грн. Згідно з розрахунку, зробленого позивачем, відповідач станом на 23.06.2025 року має заборгованість за договором № 494196-КС-006 від 07.10.2024 року в сумі 23730,00 грн., з яких 7000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 11830,00 грн. - заборгованість за відсотками, 1400,00 грн. - заборгованість по комісії, 3500,00 сума заборгованості по штрафам. Даний розрахунок стороною відповідача не оспорений. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін, із запропонованими умовами кредитування відповідач ознайомився та погодився з ними. Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «Бізнес позика» надало відповідачу кредит шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача. Однак, станом на день подачі позову до суду відповідачем борг за кредитним договором не повернуто. Відповідачем до суду контррозрахунку заборгованості та доказів щодо належного виконання умов кредитного договору не надано. З урахуванням умов договору кредиту від 07.10.2024 року № 494196-КС-006 позивач має право на стягнення з відповідача процентів за користування кредитом у розмірі11830,00 грн. За таких обставин, з урахуванням заявлених позовних вимог, суд вважає, що позивач обґрунтовано вимагає стягнення з відповід ача заборгованості за договором № 494196-КС-006 від 07.10.2024 року, розмір якої становить 23730,00 грн., з яких 7000 грн. - заборгованість за кредитом, 11830,00 грн. - заборгованість за відсотками, 1400,00 грн. - заборгованість по комісії, заборгованість по штрафам 3500,00 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved