Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку мотивуючи свої вимоги тим, що 24 серпня 2024 року між нею та відповідачем в справі [PERSON] , було укладено шлюб, який був зареєстрований Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 950. В шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час вони не проживають однією сім`єю. Відповідач проживає окремо. З народження малолітнього сина вона не має можливості працювати, оскільки знаходиться у соціальній відпустці по догляду за малолітнім сином, до досягнення ним 3-х річного віку. Дохід її складає 860 гривень соціальних виплат. Також вона є студенткою 2 курсу приватного вищого навчального закладу Буковинського університету, навчання платне, стипендія не нараховується. До народження сина вона навчалась очно, наразі змушена була перевестись на заочну форму навчання. У власності нерухомого чи рухомого майна не має. Батько малолітнього сина працевлаштований, працює в компанії ТОВ «Тонек» місто Чернівці. На початку окремого проживання подружжя надавав регулярну фінансову допомогу, яка була щотижневою і складала 1000-3000 тисячі гривень (загалом близько 9000-11 000 гривень на місяць). Проте сімейне життя не склалося, Відповідач не бажає брати відповідальність за сім`ю та подав позов ибо розірвання шлюбу. У зв`язку із складним матеріальним становищем вона потребує матеріальної допомоги в розмірі по 3000 грн щомісячно на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився , будучи повідомленим про час та місце розгляд справи по суті. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомленим про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 09.03.2026 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: З матеріалів справи вбачається, що сторони в справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 серпня 2024 року у Першому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 950, підтвердженням чого є копія свідоцтва про шлюб а.с.6. В шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , підтвердженням чого є копія свідоцтва про народження дитини а.с.8. В поданій на розгляд суду позовній заяві позивачка посилається на те, що на даний час вони не проживають однією сім`єю. Відповідач проживає окремо. З народження малолітнього сина вона не має можливості працювати, оскільки знаходиться у соціальній відпустці по догляду за малолітнім сином, до досягнення ним 3-х річного віку. Дохід її складає 860 гривень соціальних виплат. Також вона є студенткою 2 курсу приватного вищого навчального закладу Буковинського університету, навчання платне, стипендія не нараховується. До народження сина вона навчалась очно, наразі змушена була перевестись на заочну форму навчання. У власності нерухомого чи рухомого майна не має. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19). Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Особливим видом права жінки на утримання є її право на утримання чоловіком у разі проживання з нею їхньої дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу жінки та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно зі ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Згідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Із матеріалів справи встановлено, що малолітня дитина сторін [PERSON] [INFO] , на час звернення позивачки із позовом до суду, та на час розгляду справи не досяг трьохрічного віку, проживає із матір`ю, що в значенні ст. 84 СК України дає право позивачу на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років. Позивач у позовній заяві посилається на те, що положеннями ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Це право відповідно до ч.6 ст.84 СК України зберігається за дружиною і після розірвання шлюбу, не залежить від того чи вона працює та її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За викладеними позивачкою обґрунтуваннями позовних вимог остання стверджує, що відповідач [PERSON] працевлаштований, працює в компанії ТОВ «Тонек» місто Чернівці, що не заперечено останнім. Визначаючи розмір аліментів на утримання матері, яка доглядає за дитиною до досягнення трирічного віку, суд враховує збіг важких матеріально-побутових умов проживання позивачки, а саме що остання власного житла немає, проживає із малолітньою дитиною в будинку батьків, підтвердженням чого є акт обстеження матеріально-побутових умов а.с.11, навчається на 2 курсі приватного вищого навчального закладу Буковинського університету, навчання платне, стипендія не нараховується, підтвердженням чого є довідка навчального закладу а.с.15. Такоє суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище Відповідача, зокрема, що Відповідач є працездатною особою, працює, наявне зобов`язання по сплаті аліментів на дитину за рішенням суду, у зв`язку із чим Суд виходить з принципу справедливості та розумності та вважає за можливе задовольнити позов та стягувати з відповідача [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду тобто з 20.02.2026 року і до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] 3 трирічного віку, а саме до [INFO] . Згідно ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved