Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Адвокат Богдан Надія Олександрівна в інтересах [PERSON] звернулася до Сторожинецького районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача [PERSON] зазначає, що позивач [PERSON] з 12.03.2009 перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , у шлюбі було народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб наразі є розірваним на підставі рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 15.12.2023. Сини [PERSON] та [PERSON] постійно проживають з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] з моменту розлучення не допомагає матеріально дітям, не виділяє коштів. У зв`язку із цим просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Адвокат Петікар Артем Вікторович в інтересах відповідача [PERSON] звернувся до Сторожинецького районного суду Чернівецької області із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник відповідача [PERSON] зазначає, що 12.03.2009 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Від шлюбу у подружжя народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 15.12.2023 шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області. З початку 2021 року і по теперішній час неповнолітній син [PERSON] змінює своє місце проживання (за погодженням із матір`ю), переїжджаючи проживати до батька [PERSON] , діда [PERSON] та бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Після переїзду неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до свого батька, дідуся та бабусі за адресою: [ADDRESS] , відповідачка [PERSON] перестала брати участь по утриманню спільної дитини. [PERSON] повністю знаходиться на забезпеченні позивача [PERSON] , а тому є необхідним здійснювати примусове стягнення аліментів. У зв`язку із цим просить стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, до позовної заяви позивачем додана заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом визнав частково в частині стягнення аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки від заробітку, в частині решти позовних вимог первісного позову просив відмовити. Позовні вимоги зустрічного позову підтримав повністю та просив їх задовольнити. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 21 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 33. Батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 липня 2013 року Виконавчим комітетом Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 49. Батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Згідно з копією рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 15 грудня 2023 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 12.03.2009 виконавчим комітетом Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис № 03. Згідно з копією довідки № 3181 від 11.10.2024, виданої центром надання адміністративних послуг Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована в житловому будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . До зареєстрованих осіб за вказаною адресою входять: колишній чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , родич [PERSON] , [INFO] [PERSON] та [PERSON] фактично не проживають за місцем своєї реєстрації за вказаною адресою згідно акту підтвердження № 320 від 11.10.2024. Згідно з копією акту підтвердження № 320 від 11.10.2024, складеного Центром надання адміністративних послуг Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживають за даною адресою. Згідно з копією акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 925 від 09.12.2024, складеного Центром надання адміністративних послуг Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, при обстеженні матеріально-побутових умов гр. [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] проживає разом з бабусею, дідусем та тіткою за вказаною адресою без реєстрації згідно акту підтвердження № 380 від 09.12.2024. Згідно з копією акту підтвердження № 380 від 09.12.2024, складеного центром надання адміністративних послуг Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає разом з бабусею [PERSON] , [INFO] , та дідусем [PERSON] , [INFO] , за місцем їхньої реєстрації за адресою: [ADDRESS] без реєстрації. Мати [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , ніколи не проживала. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Суд враховує, що відповідно до норм Сімейного кодексу України обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Так, у своєму позові представник позивачки просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивачкою додано до позовної заяви довідку № 3181 від 11.10.2024, у якій зазначено, що син [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Проте, у довідці не зазначено чи проживає дитина фактично з матір`ю за місцем своєї реєстрації. Водночас, з доданих до зустрічного позову копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 925 від 09.12.2024 та копії акту підтвердження № 380 від 09.12.2024 вбачається, що син [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації. Отже, доводи представника позивача про те, що син [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються наведеними вище матеріалами справи. На переконання суду відповідач [PERSON] має сплачувати аліменти лише на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою [PERSON] і яка відпровідно до ч. 3 ст. 181 СК України має право на присудження аліментів на його утримання. Отже, ураховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, а також той факт, що він у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає, хоча зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає, що позовна заява адвоката Богдан Надії Олександрівни в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає частковому задоволенню в частині стягнення аліментів на одну дитину у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Що стосується зустрічного позову адвоката Петікара Артема Вікторовича в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд зазначає про таке. З наведених матеріалів справи судом встановлено, що син [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Водночас, з доданих до зустрічного позову копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 925 від 09.12.2024 та копії акту підтвердження № 380 від 09.12.2024 вбачається, що син [PERSON] , [INFO] , фактично проживає разом з бабусею [PERSON] , [INFO] , дідусем [PERSON] , [INFO] , та тіткою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації. Крім того, як встановлено у судовому засіданні, у вищевказаних документах відсутні будь-які відомості про те, що відповідач [PERSON] зареєстрований або фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , спільно зі своїм сином [PERSON] , [INFO] . З огляду на це, суд доходить висновку, що відповідач [PERSON] не має права на стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , оскільки всупереч вимогам ч. 3 ст. 181 СК України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 відповідачем не доведено, що син [PERSON] , [INFO] , проживає спільно з ним та перебуває на його утриманні, адже він фактично проживає з дідусем та бабусею. Крім того, згідно з копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон, виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , останній покинув територію України 12.01.2025 і до України не повертався. Таким чином, взагалі неможливо встановити на чиєму утриманні знаходилась дитина до її повноліття. За таких обставин суд вважає, що зустрічна позовна заява адвоката Петікара Артема Вікторовича в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Суд враховує, що позивачка за первісним позовом звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, а також те, що судом первісний позов задоволено частково, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто у сумі 605 грн. 60 коп. Суд враховує, що позивач за зустрічним позовом також звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, а також те, що судом у задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю, а тому вважає за необхідне судові витрати віднести на рахунок держави. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial