Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 02.10.2017 [PERSON] уклав із Акціонерним товариством «Ідея Банк» Кредитний договір №C16.735.70087. 02.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 12/89 , відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № C16.735.70087 від 02.10.2017 року укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЕАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № C16.735.70087 від 02.10.2017 року в сумі 12 093,20 грн., яка складається з: 5 099,94 грн. - сума заборгованості за основним боргом та 6 993,26 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам Кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З урахуванням вищезазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за Кредитним договором № C16.735.70087 від 02.10.2017 року в сумі 12 093,20 грн. та понесені судові витрати. Згідно відповіді №2244000 від 15.01.2026 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з цим, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином, шляхом надіслання судової повістки за адресою проживання, як внутрішньо переміщена особа, а також на підставі ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.10.2017 року між відповідачем та АТ «Ідея Банк» була укладена Угода № С16.735.70087 про відкриття відновлювальної кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якої відповідач отримав кредит у виді відновлювальної кредитної лінії в межах максимального ліміту на суму 200000,00 грн., з яких на момент укладення договору був доступний кредитний ліміт в розмірі 5000,00 грн., строком на 12 місяців, та зобов`язався повернути їх в порядку і на умовах, передбачених договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами за ставкою 48% річних. Отже, вказана угода за своє правовою природою є кредитним договором, і на її підставі між банком та відповідачем виникли кредитні правовідносини. Відповідно до ст.ст.626,628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Частиною першою статті 1054ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з умовами укладених кредитних договорів, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки, передбачені вказаними умовами. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В подальшому, на підставі Договору факторингу № 12/89 від 02.12.2020 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та позивачем, право вимоги до відповідача за Кредитним договором перейшло до позивача. При цьому відповідно до реєстру боржників, доданого до вказаного договору, позивачу було передано право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі 12 093,20 грн., в тому числі 5 099,94 грн. основної суми кредиту та 6 993,26 грн. процентів за користування кредитом. Будь-яких інших нарахувань за Кредитним договором позивач не здійснював і до стягнення не пред`явив. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №2до Договору факторингу №12/89 від 02.12.2020 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №С16.735.70087 від 02.10.2017 року в розмірі 12 093,20 грн., яка складається з: 5 099,94 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 6 993,26 грн.- сума заборгованості за відсотками. В силу вимог ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Враховуючи надані позивачем докази переходу прав вимоги за кредитним договором №С16.735.70087 від 02.10.2017 року у розмірі 12 093,20 грн., суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідача в обсязі, визначеному вказаним договором. Суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст.81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду доказів повної або часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок. Відповідно до вимог ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved