Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

27 січня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833 звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] і просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 6910, 00 грн. та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позову зазначає, що 23.12.2023 року ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] уклали Кредитний договір (оферти) № 23.12.2023-100000933. Договір між сторонами укладено на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту - 23/12/2023; 2. Сума Кредиту: 4 500 грн. 00 коп.; 3. Строк, на який надається Кредит - 42 дні з дати його надання.; 4. Дата повернення (виплати) кредиту - 02/02/2024; 5. процентна ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового траншу включно; 6. процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2, 5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім застосування процентної ставки «Економ»; 7. неустойка 112, 50 грн. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного злблв`язання. ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує у зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 6 910, 00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4 500, 00 грн., по процентам в розмірі 2 410, 00 грн., чим порушуються права та інтереси ТзОВ «Споживчий центр». Відповідач [PERSON] правом подання відзиву не скористалася. Ухвалою судді від 28.01.2026 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу [PERSON] судом скеровувалась листом з рекомендованим повідомленням ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 28.01.2026 року та копія позовної заяви з додатками. Однак, 18.02.2026 року до суду повернувся даний конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Ухвалою суду від 10.03.2026 року постановлено здійснювати заочний розгляд справи. Учасники справи в судове засідання не викликались. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено, що 23.12.2023 року ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] уклали Кредитний договір (оферти) № 23.12.2023-100000933. Договір між сторонами укладено на наступних умовах: 1. Дата надання/видачі кредиту - 23/12/2023; 2. Сума Кредиту: 4 500 грн. 00 коп.; 3. Строк, на який надається Кредит - 42 дні з дати його надання.; 4. Дата повернення (виплати) кредиту - 02/02/2024; 5. процентна ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового траншу включно; 6. процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2, 5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім застосування процентної ставки «Економ»; 7. неустойка 112, 50 грн. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного злблв`язання. ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує у зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 6 910, 00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4 500, 00 грн., по процентам в розмірі 2 410, 00 грн., чим порушуються права та інтереси ТзОВ «Споживчий центр». Підписавши вказану Заявку одноразовим ідентифікатором, позичальник підтвердив, що йому надані та він отримав інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг (він ознайомився з нею за посиланням https://sgroshi.com.uia/laq/. паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», графік платежів з переліком складових загальної вартості кредиту відповідно до Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, примірник цього договору. Згідно квитанції від 23.12.2023 року ТзОВ «Споживчий кредит» надало [PERSON] кредит у сумі 4 500,00 грн. шляхом зарахування коштів на його банківську картку/арк. спр. 15/. Так, за змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частинами 1-3 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Частиною 1 ст.1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 2 ст.639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 3-6, 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 12 ст. 11 вказаного Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як зазначено вище, 23.12.2023 року між сторонами укладено вищевказаний кредитний договір у електронному вигляді шляхом підписання відповідачем одноразовим ідентифікатором пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки, паспорта споживчого кредитування та графіку обчислення загальної вартості кредиту. Укладаючи кредитний договір, сторони погодили всі істотні умови договору, зокрема, суму кредиту, відсоткову ставку та строк кредитування. Також, сторони погодили графік погашення заборгованості. Факт отримання відповідачем кредитних коштів, підтверджується копією вищевказаної квитанції. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до довідки розрахунку заборгованість [PERSON] становить 6 910,00 грн. Належних та достовірних доказів погашення заборгованості за кредитним договором та його припинення відповідач суду не надав та не спростував доказів, наданих позивачем. Ураховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, - суд вважає, що з [PERSON] на користь ТзОВ «Споживчий центр» слід стягнути вищевказану заборгованість в сумі 6 910,00 грн. Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із [PERSON] у сумі 2 662, 40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved