Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

28 серпня 2025 року позивач [PERSON] , через представницю адвокатку Пономаренко Ю.І., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , визначивши третіми особами: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Управління-службу у справах дітей Центральної адміністрації Дніпропетровської міської ради, із вимогою про визнання батьківства (а. с. 1-5). В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що у 2008-2009 роках позивач перебував з [PERSON] у близьких стосунках, під час яких у них [INFO] народилася дитина син [PERSON] . Оскільки в офіційному шлюбі [PERSON] та [PERSON] не перебували, запис про батька дитини внесений відповідно до ст. 135 СК України. З моменту народження свого сина [PERSON] позивач підтримував з ним постійне спілкування, зустрічав свого сина та його мати [PERSON] під час виписки з пологового будинку, хоча і не проживав разом зі своїм сином, проте проводив з ним вихідні та свята, а також підтримував матеріально шляхом перерахування грошових коштів на розрахункові рахунки його матері та бабусі [PERSON] . 06 липня 2025 року позивачу повідомила бабуся його сина [PERSON] , яка є рідною матір`ю [PERSON] , що її донька померла. Відповідачка, яка є рідною бабусею [PERSON] , звернулася до управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради з заявою щодо тимчасового влаштування в її сім`ю неповнолітнього [PERSON] , який залишився без батьківського піклування. На даний час дитина проживає в сім`ї своєї бабусі, за адресою [ADDRESS] , на яку покладено відповідальність за його життя, здоров`я, виховання та утримання. Житлове приміщення за вказаною адресою, де мешкає відповідачка та її онук [PERSON] , є орендованим самим позивачем для забезпечення дитині необхідних, повноцінних та достатніх умов проживання і розвитку. Вказує, що відповідачка є пенсіонером, не працевлаштована та змоги забезпечити проживання онука у власному житловому приміщенні не має. Натомість, позивач має бажання та достатньо можливостей для забезпечення своєму сину належного рівня життя, сприяти його фізичному, ментальному та духовному розвитку, також зможе надати дитині достатньо любові, турботи, відчуття безпеки, а також створити належні умови для розвитку його особистості. З метою підтвердження факту біологічного батьківства, відносно [PERSON] , позивач звернувся до медико-генетичного центру «Mama Papa» з метою проведення молекулярно-генетичного експертного дослідження, яким встановлено, що ймовірність того, що позивач є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%. У зв`язку із чим прохає суд, визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 06 про народження [PERSON] , зазначивши у графі "Відомості про батька" [PERSON] , прізвище дитини зазначити - " [PERSON] ". 02 вересня 2025 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра справу передано до Чечелівського районного суду міста Дніпра за підсудністю. Ухвалою суду від 11 листопада 2025 року року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 10 грудня 2025 року (а. с. 54), копія якої надіслана учасника справи за вихідним № 27409/25-вих/2/204/4796/25 від 11 листопада 2025 року (а. с. 55). 10 грудня 2025 року протокольною ухвалою суду було замінено третю особу Управління-служба у справах дітей Центральної адміністрації Дніпропетровської міської ради на Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпропетровської міської ради. Позивач та його представниця у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохали задовольнити, пояснення надали аналогічні тексу позовної заяви. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Додатково пояснила, що проживала разом з донькою та онуком без позивача, позивач постійно допомагав їй з дитиною, брав участь у житті дитини. У судовому засіданні представниця третьої Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпропетровської міської ради не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. У судове засідання представник третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 104, 107), клопотань або заяв до суду не надав, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно з витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] , відомості про батька внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України на підставі заяви матері [PERSON] від 26 грудня 2023 року № 880/31.29-97 (а. с. 28 на звороті - 29). [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09 липня 2025 року (а. с. 26 на звороті) та копією лікарського свідоцтва про смерть № 539 від 08 липня 2025 року (а. с. 27). Відповідно до Наказу Управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради від 17 липня 2025 року № 55, [PERSON] , [INFO] , влаштований на тимчасове проживання, виховання та утримання в сім`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на два місяці (а. с. 23). Витягом з реєстру територіальної громади від 22 липня 2025 року підтверджується, що [PERSON] з 26 грудня 1979 року зареєстрована у [ADDRESS] (а. с. 34). Згідно із витягу з реєстру територіальної громади від 03 березня 2024 року, [PERSON] з 25 січня 2014 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 34 на звороті). Як убачається з виписок АТ КБ «Приватбанк» за період з 2019 року по теперішній час позивачем здійснювалися перерахування грошових коштів на рахунок відповідачки (а. с. 35, 36-38 та на звороті). [PERSON] станом на 19 липня 2025 року є особою, стосовно якої відсутні відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності та наявності судимості» (а. с. 31 на звороті). Відповідно до Медичного висновку від 25 лютого 2026 року видана ТОВ «ЕКОДНІПРО» МЦ «Medical Plaza», у [PERSON] відсутні захворювання , розлади або стани за наявності яких особа не може усиновити або взяти дитину під опіку або піклування (а. с. 111 та на звороті). Висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження № 49257 від 31 липня 2025 року встановлено, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження складає 99,999999% (а. с. 13-22). У судовому засіданні малолітня дитина [PERSON] , у присутності педагога [PERSON] та психолога [PERSON] , розповів, що проживає наразі з бабусею, з якою відносини не дуже добрі, навчається на першому курсі коледжу, навчання оплачує батько, батька звуть [PERSON] . Зазначив, що коли йому було близько 12 років, його мати розповіла йому, що [PERSON] є його татом. Відносини з ним гарні, бачиться з ним практично щодня та зауважив, що хоче проживати разом з ним та офіційно бути його сином. Не заперечував проти зміни його прізвища в актовому записі про народження на « [PERSON] ». Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до вимог ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Приписами ч. 2 ст. 122 СК України визначено, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Нормою ч. 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. При цьому, приписами ч. ч. 3,4 ст. 128 СК України визначено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Отже, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При цьому, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved