Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони 04.09.2018 зареєстрували шлюб у Млинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що складено актовий запис №77. У шлюбі дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що протягом останнього часу відносини у подружжя погіршилися, зникли взаємоповага та взаєморозуміння, почали виникати конфлікти. Починаючи з квітня 2022 року, сторони разом не проживають, жодних відносин не підтримують, а тому відновлення подружнього життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам позивача. Відтак просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 04.09.2018 між ним та відповідачем у Млинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №77. Ухвалою судді від 20.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено у справі судове засідання на 16.02.2026. Ухвалою суду від 16.02.2026 розгляд справи відкладено на 09.03.2026. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, у прохальній частині позовної заяви розгляд справи просив проводити без його участі. 05.03.2026 представник позивача адвокат Лейковський М.П. подав заяву, у якій позовні вимоги підтримав повністю, розгляд справи просив провести без його участі, щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) шляхом направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання. Однак поштова кореспонденція з судовою повісткою про виклик в судове засідання, призначене на 16.02.2026, повернулась до суду з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній" (а.с. 21, 22-23). Поштова кореспонденція з судовою повісткою про виклик в судове засідання, призначене на 09.03.2026, повернулась до суду з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній" (а.с. 26, 29-30). При цьому суд враховує, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України). Питання належного повідомлення учасників справи неодноразового досліджувалося Верховним Судом, згідно з висновками якого у разі якщо «адресат відмовився», «адресат відсутній за вказаною адресою» - судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки (пункт 3, 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, постанови Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19, від 30.11.2022 у справі № 760/25978/13-ц, від 31.08.2022 у справі № 760/17314/17). Водночас виклик відповідача у судове засідання, призначене на 09.03.2026, здійснювався також у порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 28). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. З урахуванням вищенаведеного, відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Разом з тим відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, про причини неявки в судове засідання не повідомила, жодних заяв чи клопотань не подавала. Ураховуючи викладене, ухвалою суду від 09.03.2026 визначено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у цивільній справі. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.09.2018 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Млинівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис №77, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.09.2018 (а.с. 6). Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в пункті 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер, відтак його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам позивача. Таким чином, беручи до уваги, що сім`я повинна будуватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які втрачені сторонами, а також те, що позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, суд, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов переконання про наявність обгрунтованих підстав для розірвання шлюбу. Такий підхід узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 29.08.2018 у справі № 207/1381/18, від 03.12.2020 у справі 456/848/16-ц. Позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1331,20 грн відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ коштів №27 від 05.01.2026 (а.с. 14).

Outcome: approved