Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

03.10.2025 позивач за допомогою системи «Електронний суд» звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за Договором № 1730297 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 29.08.2024 у розмірі 59 120,00 грн, а також судового збору, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. Суддя Супрун О.П. ухвалою від 09.10.2025 прийняв справу до розгляду та відкрив провадження у справі, призначив судове засідання для її розгляду по суті на 22.12.2025. 22.12.2025 розгляд справи відкладено на 11.03.2026 у зв`язку з неявкою сторін. У судове засідання 11.03.2026 сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача разом з позовною заявою подала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, дала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач відзиву не подав. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, відповідно до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 29.08.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем було укладено Договір № 1730297 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort». Договір № 1730297 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 29.08.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформації телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором «В976» згідно із Законом України «Про електронну комерцію». Згідно умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 13 000,00 грн строком на 360 днів шляхом переказу на платіжну картку позичальника. Пунктом 1.1. договору передбачено, що на умовах, встановлених цим договором, Товариство надає споживачу кошти у кредит у національній валюті України гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 13 000,00 гривень (пункт 1.2. договору). Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), первісна редакція якого наведена в додатку № 1 до цього договору (пункти 1.3, 1.4 договору). Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.3. договору (пункти 1.5, 1.5.1 договору). Знижена процента ставка становить 0,95 % в день та застосовується у випадку, якщо споживач, як учасник програми лояльності товариства, до 28.09.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежу (пункт 1.5.2 договору). Проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, тобто метод «факт/факт». До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається перша дата сплати процентів, вказана в Графіку платежів (пункти 3.1, 3.2 договору). Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] (пункт 2.1 договору). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіку платежів (розділ 5 договору). Відповідно до Графіка платежів до Договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1730297 від 29.08.2024, що є додатком № 1 указаного договору, відповідач погодився, що за період користування кредитом з 29.08.2024 по 24.08.2025 загальна вартість кредиту для споживача складе 59 605,00 грн. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику ТОВ «Селфі Кредит» (далі - Правила), в тому числі й на умовах фінансового кредиту (підпункт 9.6. кредитного договору), які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтвердила, що вона повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. На підтвердження перерахування коштів на платіжну картку [PERSON] позивач надав лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» (далі - ТОВ «Пейтек») від 26.02.2025 № 20250226-2943, адресований ТОВ «Селфі Кредит», між якими було укладено Договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № 01042024-2 від 01.04.2024, відповідно до якого 29.08.2024 о 09 год. 35 хв. було успішно зараховано кошти в сумі 13 000,00 грн на платіжну картку, маска картки [NUMBER] . Крім того, 30.08.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1730297 від 29.08.2024, відповідно до умов якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 5 000,00 грн. Указану додаткову угоду підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «К404». Таким чином, сума кредиту отриманого відповідачем складає 18 000,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту також збільшилася та становить 82 435,00 грн; умови щодо нарахування відсотків за користування кредитом незмінні. Перерахування кредитних коштів у сумі 5 000,00 грн, відповідно до підписаної 30.08.2024 Додаткової угоди до Договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1730297 від 29.08.2024, підтверджується листом ТОВ «Пейтек» від 26.02.2025 № 20250226-2943. 24.02.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено Договір факторингу № 01.02-04/25, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передало (відступило) ТОВ «Свеа Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» прийняло належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (копія договору міститься в матеріалах справи). У пункті 2.1 договору факторингу визначено, що у відповідності до умов цього договору, клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором. Пункт 2.2. договору визначає, що загальний розмір заборгованостей складає 42 822 135,47 грн згідно з реєстром боржників, який складається сторонами в паперовому вигляді та у формі електронного документа. Реєстр боржників на паперовому носії (з основною інформацією за Кредитними договорами) підписується уповноваженими представниками сторін і скріплюється печатками сторін і є невід`ємною частиною цього договору. Реєстр боржників у формі електронного документа передається клієнтом фактору на електронному носії (з додатковою інформацією за кредитними договорами) і повинен повністю відповідати реєстру боржників на паперовому носії, підписаному сторонами. У випадку розбіжностей між інформацією, що наведена у реєстрі боржників на паперовому носії та реєстру боржників на електронному носії, перевагу має інформація реєстру боржників на паперовому носії (пункт 2.3. договору). Право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами реєстру боржників та виконання фактором умов пунктів 4.1 - 4.4 цього договору (після оплати визначеної в договорі ціни договору), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за кредитними договорами (відповідно до реєстру боржників). Разом з правами вимоги фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та передбачені цим Договором (підпункт 3.1.3. договору) У пункті 4.1. договору сторони домовились, що Фінансування (ціна Договору) складає 1 508 076,83 грн. Фактор сплачує клієнту фінансування шляхом перерахування клієнту грошових коштів у сумі, що зазначена у пункті 4.1 цього договору, на рахунок клієнта, вказаному в розділі 14 цього договору, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання сторонами цього договору (пункт 4.2 договору). Оплата вважається здійсненою в момент зарахування на рахунок Клієнта, вказаний в розділі 14 цього договору, грошових коштів в сумі, що вказана в пункті 4.1 цього договору (пункт 4.3. договору). Клієнт сплачує фактору плату, що зазначена у пункті 2.5 цього договору, протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання сторонами цього договору на рахунок фактора, вказаний в розділі 14 цього договору. До позовної заяви ТОВ «Свеа Фінанс» додало копію реєстру боржників до Договору факторингу від 24.02.2025 № 01.02-04/25 (додаток № 1 до Договору факторингу), підписаного уповноваженими представниками сторін договору, ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс», і скріпленого печатками сторін, а також витяг з реєстру боржників до Договору факторингу від 24.02.2025 № 01.02-04/25 (додаток № 1 до Договору факторингу), підписаний директором ТОВ «Свеа Фінанс» та скріплений печаткою товариства, згідно з яким фактор набув право вимоги до відповідача на суму 59 120,00 грн, з яких 18 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 32 120,00 грн - заборгованість за відсотками, 9 000,00 грн - сума штрафних санкцій. Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцять статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі статтею 526, частиною першою статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України). Відповідно до статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначна грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказів належного виконання відповідачем зобов`язань щодо повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених Договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1730297 від 29.08.2024 матеріали справи не містять. Отже, оскільки в установлений договором строк [PERSON] не повернув кредитні кошти та не сплатив проценти в розмірі та на умовах, погоджених сторонами, у позивача виникло право на їх стягнення в примусовому порядку. Разом із тим, у питанні щодо стягнення пені суд виходить із наступного. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Разом з тим, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». У подальшому Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», які були затверджені Законами України «Про затвердження Указу Президента України» «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжувався і він діє і на даний час. Таким чином, ураховуючи, що позивачем нараховано неустойку за невиконання [PERSON] зобов`язання за кредитним договором у сумі 9 000,00 грн у період дії воєнного стану, що суперечить положенням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому відсутні підстави для її стягнення з відповідача, у зв`язку з чим вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в розмірі 50 120,00 грн (59 120,00 грн - 9 000,00 грн). Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог (85%).

Outcome: partial