Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суду позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства та просить виключити з актового запису про народження № 48 від 19.04.2023 [PERSON] , [INFO] , складеного Гайворонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), відомості про нього [PERSON] , [INFO] , громадянина України, РНОКПП [NUMBER] , як батька. Стислий виклад позиції учасників справи Позивач в обґрунтування позову покликається на те, що з 21.09.2022 по 08.05.2025 перебував в шлюбі з відповідачкою. [INFO] народився син [PERSON] . В липні-серпні 2022 року відповідачка співмешкала з іншим чоловіком, а лише на початку вересня 2022 року він та [PERSON] познайомились та почали проживати разом. Після народження дитини позивач почав помічати її таємні розмови з кимось по телефону. Надалі вона йому розповіла, що він не являється біологічним батьком [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача адвокат Степанов В. В. позов підтримав, звернув увагу на процесуальну поведінку відповідачки, яка ухилилась від участі в проведенні судової експертизи. Також не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] правом на подання відзиву не скористалась. Благовіщенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському району Кіровоградської області та Орган опіки та піклування Гайворонської міської ради правом подання пояснень третьої особи не скористались. Заяви та клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі Ухвалою Гайворонського районного суду від 28.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою підготовчого засідання від 21.11.2025 за клопотанням представника позивача призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження в справі зупинено. Ухвалою суду від 03.02.2025 поновлено провадження по справі. Ухвалою суду від 23.02.2026 закрито підготовче судове засідання та призначено справу для розгляду по суті. Розгляд справи по суті проведено 09.03.2026 за відсутності відповідачки та представників третіх осіб, які належним чином повідомлялись про дату, час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подавали. Також протокольною ухвалою від 09.03.2026 постановлено проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи належне повідомлення відповідачки та третіх осіб, їх неявку в судове засідання, неподання заяв про причини неявки чи відкладення судового розгляду, суд вважав за можливе провести розгляд справи за їх відсутності, що не суперечить положенням ст. 223 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.05.2025 в справі № 385/467/25 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що був укладений 21.09.2022. [INFO] народився [PERSON] , батьком якого вказаний позивач по справі [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.09.2025 (а.с. 16). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Положеннями статті 136 СК України встановлено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 136 Сімейного кодексу України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно з п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до пункту 8 вказаної Постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про оспорювання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Підставою для категоричного висновку для оспорювання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Відповідно до ч. ч. 1 та 3ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану. Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, який зареєстровано 14.01.2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п.1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в т.ч. рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно з п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Позивач стверджує, що не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] звернувся до суду з даним позовом. За його клопотанням судом було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, роз`яснено сторонам, в тому числі відповідачці, наслідки ухилення від проведення такої. Сторони, в тому числі відповідачка, були повідомлені про необхідність з`явлення до експертної установи для відібрання зразків для експертизи 26.12.2025 та 19.01.2026, що вбачається з телефонограми та листа (а.с. 56, 57), однак у визначений час з`являвся лише позивач, у зв`язку з чим експерт повідомив про неможливість виконання ухвали суду про проведення експертизи (а.с. 61-62). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Незважаючи на призначення у даній справі судової молекулярно-генетичної експертизи щодо встановлення кровного споріднення між дитиною [PERSON] та позивачем [PERSON] , а також роз`яснення сторонам положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, відповідачка [PERSON] неодноразово не з`являлась у визначені експертом дати та час для відібрання біологічних зразків до експертної установи, не забезпечувала явку дитини, щоразу будучи повідомленою про таку необхідність. Обґрунтованих причин неявки для забору відповідних зразків та проведення експертиз, які були призначені на 26.12.2025 та 19.01.2026 відповідачка суду не повідомила. Тобто відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення експертизи, необхідність її явки для відбору зразків у відповідне місце на відповідні дату і час, однак проігнорувала таке. При цьому відповідачка достовірно знала про наявність в суді цивільної справи та призначення судово-генетичної експертизи. Вказане свідчить про небажання останньої встановити істину у справі та отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача. Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Оцінивши процесуальну поведінку відповідачки, з точки зору дотримання ними критерію добросовісності використання процесуальних прав, суд дійшов висновку, що відповідачка навмисно ухилилась від проведення судово-генетичної експертизи, яка призначалась за клопотанням сторони позивача саме для встановлення батьківства або спростування цього факту. Суд, враховуючи вищевказані обставини, приходить до висновку, що ухилення відповідачки від проведення судово - генетичної експертизи свідчить про її небажання отримати висновки щодо походження дитини та небажання спростувати доводи позивача, що дає суду можливість визнати факт для з`ясування якого експертиза була призначена - що позивач не є батьком дитини [PERSON] , 2023 року народження. Згідно п. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Отже, підставою для внесення до актових записів цивільного стану, зокрема, є рішення суду, що набрало законної сили. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження та враховуючи, що відповідачка ухилилась від проходження експертизи, суд вважає за можливе визнати, що позивач не є батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , а тому також позовна вимога про виключення з актового запису про народження [PERSON] запису про батьківство [PERSON] , підлягає задоволенню. Таким чином суд вважає правильним позов задоволити у повному обсязі. розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат матеріали справи не містять.

Outcome: approved