Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» у грудні 2025 року звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.10.2021 року [PERSON] подав до ТОВ «Ізі Кредит», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», заяву на отримання кредиту № 486969, в якій разом із вказівкою особистих анкетних відомостей просив видати йому кредит в розмірі 13 500 грн. 25.10.2021 року на підставі вказаної заяви між ТОВ «Ізі Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 325059 на суму 13 500 грн. 26 березня 2025 року ТОВ «Ізі Кредит» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» уклали договір факторингу № Ф-25/2, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором № 325059 від 25.10.2021 року. Станом на 26.03.2025 року сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором перед ТОВ «ФК «Омега Фінанс» складає 20 576 грн., з яких: 12 791,60 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 7 784,40 грн. - прострочені проценти за кредитом. З огляду на неналежне виконання відповідачем взятих зобов`язань та наявність заборгованості позивач просив стягнути її з відповідача та судові витрати. 22.12.2025 року заперечуючи проти позову відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, якій зазначив, що ним було сплачено 12 332 грн. (8 платежів; нарахування проводились у період з 08.11.2021 року по 14.02.2022 року) при сумі отриманого кредиту 13 500 грн., що становить переважну частину основного зобов`язання. Зазначає, що зазначений розмір процентів (1,49% - денна процентна ставка та 1451,85% річних) є надмірними та не відповідають економічно обгрунтованій платі за користування кредитними коштами. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 23.12.2025 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якому вказує, що доводи позивача щодо сплати грошових коштів в загальному розмірі 12 332 грн. є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам та не свідчить про належне виконання ним зобов`язань за кредитним договором №325059 від 25.10.2021 року, не припиняє дії зобов`язання та не звільняє його від обов`язку повернути залишок суми кредиту та сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірах, та порядку, визначених кредитним договором. Щодо твердження позивача щодо процентної ставки, то представник відповідача вказує, що розмір процентної ставки, а порядок її нарахування та оплати узгоджений сторонами. Просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі. 26.12.2025 року відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому посилається на те, що здійснення платежів було спрямоване на зменшення боргового навантаження, а не підтвердження справедливості умов договору, а значна частина сплачених коштів була зарахована виключно в рахунок процентів, що фактично не зменшувало тіло кредиту. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судові засідання не з`явився, однак скористався правом подачі відзиву на позов. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.10.2021 року між ТОВ «Ізі Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №325059, відповідно до п. 1 якого сторони підтверджують, що правовою основою для укладення даного договору є заява на видачу кредиту, підписана позичальником 25.10.2021 року, що є додатком № 1 та невід`ємною частиною договору. Згідно з п. 3 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 13 500 грн на особисті потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у договорі. Із п.5.1 договору слідує, що перебіг строку нарахування процентів за користування кредитом розпочинається з дати фактичного отримання позичальником кредиту складає 19 періодів (по два календарні тижні кожен), тобто до 18.07.2022 року. Відповідно до п. 5.2 договору реальна (ефективна) річна процентна ставка за кредитом є фіксованою і становить 1 451,85%. Згідно п.5.4 сума сума щотижневого платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається графіком платежів. З урахуванням ануїтетного характеру платежів за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 322,64% річних від суми кредиту з першого по 12 платіж 1,49% річних за всіма наступними платежами до останнього платежу згідно з графіком платежів, у розрахунку з потижневою сплатою 12,41% з 1 по 12 платіж 0,06% за всіма наступними платежами до останнього платежу, за період дії договору 149,34%. У відповідності з п. 5.7 договору загальна сума всіх платежів позичальника за договором з урахуванням процентної ставки за кредитом становить 32 908 грн. Загальна вартість кредиту в грошовому виразі становить 32 908 грн, що складає: 13 500 грн. сума кредиту та 19 408 грн. проценти за користування кредитом, або 197,27% у процентному значенні. Відповідно до Графіку платежів строк користування кредитом з 25.10.2021 року по 18.07.2022 року. Згідно з п. 10.1. кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Відповідно до п. 26 договору, підписуючи даний договір, позичальник підтверджує, що у відповідності до вимог чинного законодавства України, у чіткій та зрозумілій формі отримав від кредитодавця інформацію, необхідну для свідомого вибору та підписання цього договору. Згідно з розділом 7 кредитного договору позичальник власноручним підписом підписав кредитний договір № 325059 від 25.10.2021 року та отримав його примірник. Крім того, [PERSON] власноручним підписом підписав таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту. Продовження строку дії кредитного договору (пролонгація) не передбачена. Згідно нарахувань та обліку платежів за кредитним договором № 325059 від 25.10.2021 року, станом на 22.05.2025 року [PERSON] має заборгованість у сумі 20 576 грн, з яких: 13 500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7 784,40 грн. заборгованість за нарахованими відсотками за період з 25.10.2021 року по 18.07.2022 року. 26.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» укладено Договір факторингу № Ф-25/2. Відповідно до умов Договору факторингу № Ф-25/2 від 26.03.2025 року ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Ізі Кредит» в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 325059 від 25.10.2021 року. Відповідно до Реєстру боржників сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 325059 від 25.10.2021 року перед новим кредитором ТОВ «ФК «Омега Фінанс» складає 7 810 грн, з яких: 5 566,5 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 2 243,5 грн. прострочені проценти за кредитом 17 липня 2025 ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» було направлено на адресу відповідача Повідомлення про відступлення права вимоги № 07-25/5121/Ф надано строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором № 325059 від 25.10.2021 року, яка складала 20 576 грн, з яких: 12 791,60 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7 784,40 грн. заборгованість за нарахованими відсотками за період з 25.10.2021 року по 18.07.2022 року. Будь яких нарахувань позивачем не здійснювалось. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 ст.634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст.625 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Спростовуючи доводи відповідача, слід зазначити, що нарахування процентів здійснювалося виключно відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору, з якими відповідач був належним чином ознайомлений та погодився при його підписанні. Процентна ставка (1,49% на день, що еквівалентно 1451,85% річних) прямо передбачена договором та є істотною умовою кредитування. Нарахування процентів первісним кредитором здійснювалося виключно в межах погодженого сторонами строку кредитування та не виходило за його межі, тобто з 25.10.2021 року по 18.07.2022 року. Будь-яких додаткових, не передбачених договором нарахувань позивач не здійснював. Окрім того, сплачені відповідачем у сумі 12 332 грн. за період з 08.11.2021 року по 14.02.2022 року враховані у суму заборгованості: тіло кредиту 708,40 грн. та нараховані відсотки 11 632,60 грн. (а.с.28 зв.) Суд зазначає, що сам по собі розмір процентної ставки не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки відповідач добровільно прийняв умови договору та користувався кредитними коштами, а отже зобов`язаний виконати взяті на себе договірні зобов`язання у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову повністю. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 2 ст.141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір у сумі 2422,40 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved