Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача До Богуславського районного суду Київської області звернулася [PERSON] ( [ADDRESS] ) із позовом до Богуславської міської ради Київської області (09701, Київська область, Обухівський район, м. Богуслав, вул. Франка Івана, буд. №4) в якому просила: визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок 1918 року побудови, загальною площею 57.00 кв. м., житлова 28.80 кв.м., допоміжна 28.20 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: погріб (літера А/пг), сарай - літня кухня (літера Б), убиральня (літера б), сарай (літера В), прибудова (літера в), гараж (літера Г), криниця, ворота з хвірткою, ворота, огорожа, огорожа, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , та якому належав зазначений житловий будинок. Разом з тим позивачка позбавлена можливості оформити право власності на вказане нерухоме майно в нотаріальному порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий житловий будинок. Зазначені обставини підтверджуються постановою державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори Київської області Чамати І.В. від 13.11.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У зв`язку з цим позивачка звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом. ІІ. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання сторін. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями головуючою суддею визначено суддю Буравову К.І. (а.с. 27). Ухвалою від 08.12.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання у справі призначено на 29.01.2026 о 14 год. 00 хв. (а.с. 29-30). 05.01.2025 представник позивачки - адвокат Орло Ю.В. подала до суду клопотання про витребування від Богуславської державної нотаріальної контори належним чином завірених матеріалів спадкової справи 367/2024 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , оскільки самостійно вказані докази отримати неможливо. Клопотання про витребування доказів представник просила розглядати без її участі (а.с.36). Ухвалою від 29.01.2026 клопотання представника позивачки - адвоката Орло Ю.В. про витребування доказів - задоволено. Витребувано у державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори Київської області Чамати І.В. належним чином завірену копію спадкової справи №67/2024, заведеної після смерті [PERSON] . Підготовче судове засідання у справі відкладено на 11.02.2026 о 14 год. 00 хв. (а.с. 37-38). 11.02.2026 підготовче судове засідання відкладено за клопотанням представника позивачки на 18.02.2026 о 14 год. 00 хв. У подальшому підготовче судове засідання повторно відкладено на 25.02.2026 о 15 год. 00 хв. за клопотанням представника позивачки для надання додаткових доказів (а.с. 107, 110). 25.02.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника позивачки - адвоката Орло Ю.В. надійшло клопотання про долучення доказів (а.с. 113 -123). В підготовчому судовому засіданні 25.02.2026 представник позивачки - адвокат Орло Ю.В. позовні вимоги [PERSON] викладені в позовній заяві підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Богуславської міської ради Обухівського району Київської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 18.12.2025 через канцелярію суду виконавчий комітет Богуславської міської ради подав заяву про визнання позовних вимог та просив розглянути справу за відсутності представника Богуславської міської ради. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а обставини справи підтверджені наявними у матеріалах доказами, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. 25.02.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення за наслідками розгляду цивільної справи, та проголошення повного тексту судового рішення було призначено на 05.03.2026 о 16 год. 00 хв. (а.с.124). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що за життя, а саме 01 листопада 2019 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Тептіївської сільської ради Богуславського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 39, яким він зробив розпорядження, заповівши все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день її смерті належатиме йому він заповів у власність [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19). Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] 23 лютого 2008 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 20). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.7). Відповідно до положень статей 1269, 1270 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , оскільки після відкриття спадщини у шестимісячний строк подала заяву про прийняття спадщини до Богуславської районної державної нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 67/2024 (а.с. 42104). Згідно з матеріалами спадкової справи № 67/2024 [PERSON] , [INFO] , відмовилася від прийняття спадщини за законом на 1/2 частку у спільному майні подружжя після смерті свого чоловіка [PERSON] (а.с. 48). [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на майно спадкодавця, а саме на земельні ділянки розташовані в селі Дешки, Обухівський район, Київська область, вулиця Нагірна (а.с. 21-24). Як убачається з копії постанови державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори Київської області Чамати І.В. № 01-16/667 від 13.11.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який належав спадкодавцю [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене майно (а.с. 8). Факт належності спадкодавцю [PERSON] житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , підтверджується копією облікової картки об`єкта погосподарського обліку № [NUMBER] на 2021-2025 роки виданої Старостою сіл Тептіївка, Дешки виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області (а.с. 9-12). Крім того, згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого 01.10.1993 державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Полковніковою Т.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 11-7-235, житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , належав [PERSON] (а.с. 123). Відповідно до довідки старости сіл Тептіївка, Дешки виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області № 13-15/70 від 29.05.2024, [PERSON] був зареєстрований та проживав у будинку [ADDRESS] до дня своєї смерті [INFO] . Інші зареєстровані особи за вказаною адресою відсутні. Крім того, [PERSON] сплачував комунальні платежі за вказаним житловим будинком, що підтверджується копіями квитанцій АТ «Київоблгаз», ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (а.с. 55, 114122). Згідно довідки КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» №БЦ-6094/1 від 01.11.2024 станом до 01.01.2013 на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] державна реєстрація не проводилася (а.с. 13). За даними технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що був виготовлений 24 жовтня 2024 року ТОВ «ПРОЕКТ-МОНТАЖ-БУД», житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] має такі технічні характеристики: будинок житловий 1918 року загальною площею 57.00 кв. м., житлова 28.80 кв.м., допоміжна 28.20 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: погріб (літера А/пг), сарай - літня кухня (літера Б), убиральня (літера б), сарай (літера В), прибудова (літера в), гараж (літера Г), криниця, ворота з хвірткою, ворота, огорожа, огорожа (а.с.14-18). Земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер: 3220687302:01:007:0022, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 28.01.2025 державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Чаматою І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-66 та витягу з Державного реєстру речових прав за №409998379 від 28.01.2025 належить [PERSON] (а.с. 23, 24). Земельна ділянка площею 0,5100 га, кадастровий номер: 3220687302:01:007:0023, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 28.01.2025 державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Чаматою І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-67 та витягу з Державного реєстру речових прав за №410005585 від 28.01.2025 належить [PERSON] (а.с. 21, 22). Таким чином, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , є позивачка у справі [PERSON] . Спадкоємиця за законом [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася. Інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, судом не встановлено. IV. Застосовані норми права За змістом статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі статтею першою Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною першою статті 15 та пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема , визнання права. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як визначено в ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем по заповітом, тому має право на спадкування. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За правилами ч. 3, 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. V. Мотиви та висновки суду. Положенням ч. 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання позову та продовжує судовий розгляд. Оцінивши заяву відповідача про визнання позову, суд дійшов висновку, що таке визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, у зв`язку з чим наявні правові підстави для ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. Суд приймає до уваги всі подані позивачкою докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Таким чином, встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , належав житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка прийняла спадщину після [PERSON] і набула право власності на належний батькові будинок в порядку спадкування за заповітом, тобто із законних підстав. Так, суд звертає увагу, що в даних конкретних правовідносинах визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлого батька, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане майно у нотаріальному порядку не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене майно - право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved