Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування. 29.12.2025 позивач [PERSON] , через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, звернувся до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 25.10.2014 Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 965. Позовна заява мотивована тим, що з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки зіпсувалися. Враховуючи, що він з відповідачкою разом не проживає, не веде спільного господарства, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Виклад позиції відповідача Відповідачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, з вказівкою про визнання позову. Процесуальні дії у справі Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 31.12.2025 матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Слобідського районного суду міста Харкова. Ухвалою суду від 29.01.2026 вказана позовна заява залишена без руху та надано час для усунення недоліків. Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 10.02.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився. Надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Через підсистему Електронний суд надала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність та не заперечувала щодо розірвання шлюбу, вказавши, що наслідки визнання позову їй зрозумілі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 25.10.2014 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 965, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 3) Позивач у позові зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалось через поступове погіршення відносин та окреме проживання. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За приписом статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та п`ятою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 36 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. У частині першій статті 104 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є неможливим та право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу одним із подружжя гарантується державою та забороною примушування до збереження шлюбних відносин (ст. 56 СК України). Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Отже, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, позицію відповідачки, яка погодилася з наявністю підстав для розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Висновки за результатами розгляду заяви З огляду на вищевикладене, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу належить до задоволення. Судовий збір За приписами ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 та 142ЦПК України, а саме у випадку визнання позову суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, решту стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved