Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Чорнобаївська селищна рада (орган опіки та піклування) (далі - позивач) в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Чорнобаївської селищної ради розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідач до своїх батьківських обов`язків ставивсяся безвідповідально, зловживає алкоголем, систематично залишав малолітніх дітей без нагляду на тривалий час. Діти завжди були брудні, недоглянуті, вживали нецензурну лексику. Рішенням виконавчого комітету Чорнобаївської селищної ради діти були відібрані з сім`ї в зв`язку із загрозою життю та здоров`ю та влаштовані в сім`ю патронатного вихователя. Рішенням Чорнобаївського районного суду від 01 липня 2025 року малолітніх дітей було відібрано від матері без позбавлення батьківських прав. Зі слів патронатного вихователя [PERSON] , [PERSON] періодично телефонує дітям, проте відвідував їх лише один раз. По телефону діти спілкуються неохоче, повертатися до батька не хочуть. Дівчатка часто розповідали патронатному вихователю про погане ставлення батька до них, випадки фізичного насильства. До служби у справах дітей [PERSON] з приводу повернення дітей не звертався. У зв`язку з цим позивач, посилаючись на приписи СК України, просив позбавити батьківських прав [PERSON] і стягнути з нього аліменти. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 03 лютого 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, просили задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. [PERSON] пояснила, що діти проживали у жахливих умовах і тому їх було відібрано від матері та влаштовано до сім`ї патронатного вихователя. Батька дітей - [PERSON] , який перебував на військовій службі повідомили і останній збирався їх забрати. 01 вересня 2025 року [PERSON] звільнився з військової служби, але за цей час його ставлення до дітей не змінилося, він ними не цікавився, до служби у справах дітей не звертався. З приводу випадків фізичного насильства вони звернулися до правоохоронних органів. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є старостою села Лукашівка та сім`я [PERSON] проживає на території Лукашівського старостату з 2024 року. За цей час сім`я [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, батьки ніде не працюють, не здійснюють належного догляду за дітьми, безпідставно залишали дітей самих вдома, не надають ніякої допомоги в лікуванні, зловживають алкольними напоями, що загрожує здоров`ю та життю дітей, мати дітей веде аморальний спосіб життя. На даний час діти вилучені, влаштовані до патронатного вихователя, але з боку бітьків нічого не змінилося. Вважає, що діти не повинні проживати з біологічними батьками. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що діти потрапили до неї, як патронатного вихователя у березні 2025 року. Це свідчить про те, що батьки не виконували своїх батьківських обов`язків і діти опинилися в скрутних життєвих обставинах. Повідомила, що діти потрапили до неї у вкрай занедбаному стані, не вміли себе обслуговувати, не знали правил гігієни. Дівчата не знали букв, не вміли писати і читати. За час перебування дітей у патронатній сім`ї, батьки не цікавилися життям дітей, відвідували дітей лише один раз. Батько не виявляє бажання спілкуватися з вихователями і вчителями. Зазначила, що дівчата розповідали, що батько ніколи про них не піклувався, також з його сторони було погане ставлення до них, випадки фізичного насильства. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є працівником соціальної служби та дана родина перебуває на соціальному обліку з 15 листопада 2024 року, отримує соціальний супровід сімей, які опинилися в життєвих складних обставинах. На той період у них перебувало п`ятеро дітей, які були вилучені і влаштовані до сім`ї патронатного вихователя. Зазначила, що стан помешкання, де проживали діти не відповідає санітарним нормам. Батька дітей часто не було вдома, він мало уваги приділяв дітям. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Ухвалу суду про відкриття провадження та копію позовної заяви з доданими до неї документами отримав, що підтверджується розпискою про вручення поштового відправлення. У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач [PERSON] неодноразово викликався до суду шляхом направлення судових повісток на адресу місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку, разом з цим поштові відправлення повернулися до суду без вручення, а тому відповідач [PERSON] вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. Відповідач є батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 10, 11, 12, 13, 14). Відповідач [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, в стані алкогольного сп`яніння свої дії не контролює, неналежну увагу приділяє утриманню та вихованню дітей (а.с. 15). Згідно з рішенням Чорнобаївської селищної ради від 14 березня 2025 року № 33 вирішено відібрати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від матері [PERSON] в зв`язку з загрозою життю та здоров`ю дітей (а.с. 17). Служба у справах дітей Чорнобаївської селищної ради направила клопотання до служби у справах дітей Степанківської сільської ради про влаштування [PERSON] , [INFO] , який був відібраний від матері в зв`язку з загрозою життю та здоров`ю у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до копії наказу начальника служби у справах дітей Чорнобаївської селищної ради від 21 березня 2025 року № 12 "Про тимчасове влаштування дитини, позбавленого батьківського піклування", визначено тимчасово влаштувати [PERSON] у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Відповідно до копії наказу начальника служби у справах дітей Чорнобаївської селищної ради від 14 березня 2025 року № 9 "Про тимчасове влаштування дітей, відібраних від матері в зв`язку з загрозою життю та здоров`ю", визначено влаштувати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Відповідно до змісту актів обстеження умов проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27, 28, 29, 30), вставновлено, що умови проживання незадовільні, антисанітарія, на стінах грибок, постільна білизна брудна, відсутні продукти харчування. Відносно відповідача [PERSON] складені протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ч.ч. 1, 2 ст. 173-2, ст. 185, ст. 122-2 КУпАП (а.с. 21-22). Відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 01 вересня 2025 року № 247, [PERSON] звільнено у запас на підставі наказу від 16 червня 2025 року № 316-РС (а.с. 34-35). Рішенням Чорнобаївського районного суду від 01 липня 2025 року малолітніх дітей було відібрано від матері без позбавлення батьківських прав (а.с. 37-41). Згідно з рішенням Чорнобаївської селищної ради від 19 листопада 2025 року № 184 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 42). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Чорнобаївської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 43-44). Статті 150, 155 СК України передбачають обов`язок батьків щодо виховання, піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце тоді, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечуються необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти (п. 16). Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей (п. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, у зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати (постанова Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 759/99995/16-ц). Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, тому позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини (п. 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Враховуючи досліджені у судовому засіданні письмові докази, надані пояснення свідками, суд дійшов висновку, що відповідач батьківські обов`язки належним чином не виконує, жодним чином не забезпечує належні умови існування, виховання, духовний розвиток та навчання дітей. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки має місце порушення законних прав та інтересів дітей. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказів належного виконання своїх батьківських обов`язків відповідачем суду не надано. Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Окрім цього, положенням ч. 1 ст. 169 СК України надається можливість матері, батькові, які позбавлені батьківських прав, поновити свої батьківські права шляхом звернення до суду із відповідним позовом. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі вищевикладеного стягнення аліментів слід проводити з дня подачі позову до суду, тобто з 03 грудня 2025 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, у розмірі 3028,00 гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved