Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.02.2025 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 03.06.2024 в справі № 552/7411/23 визнано за [PERSON] в порядку спадкування після померлого [PERSON] право власності на 195/514 часток земельної ділянки площею 514 кв.м. з кадастровим номером 5310136400:14:004:0350 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] . Також зазначеним судовим рішенням визнано за [PERSON] право власності на 319/514 часток земельної ділянки площею 514 кв.м. з кадастровим номером 5310136400:14:004:0350 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , та відмовлено в задоволенні вимог про встановлення порядку користування земельної ділянки. Позивач вказував, що на час розгляду справи № 552/7411/23 фактично між сторонами спору не було, однак на даний час [PERSON] почала порушувати фактичний порядок користування земельною ділянкою. В поданій до суду позовній заяві просив встановити порядок користування земельною ділянкою площею 514 кв.м., кадастровий номер 5310136400:14:004:0350, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] , між співвласниками [PERSON] та [PERSON] згідно додатку № 3 висновку експерта № 87 від 15.11.2023. Постановою Полтавського апеляційного суду від 02.07.2025 скасовано ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 14.02.2025, якою було відмовлено [PERSON] у відкритті провадження в даній справі, справу повернуто для продовження розгляду. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 04.08.2025 відкрито провадження в даній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17.09.2025 зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] повернуто [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10.10.2025 закрито підготовче провадження в справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився. Представник позивача [PERSON] 02.02.2026 подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, з клопотаннями не зверталася. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали цивільної справи № 552/7411/23, приходить до таких висновків. Встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 03.06.2024 в справі № 552/7411/23, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до [PERSON] , Полтавської територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на частку земельної ділянки у порядку спадкування задоволено, визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на 195/514 часток земельної ділянки площею 514 кв.м, кадастровий номер: 5310136400:14:004:0350, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зустрічний позов [PERSON] про визнання права власності на частку земельної ділянки та встановлення порядку користування земельною ділянкою задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності на 319/514 часток земельної ділянки площею 514 кв.м, кадастровий номер: 5310136400:14:004:0350, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено. Також судом встановлено, що станом на 04.08.2025, на час вирішення справи судом (а.с. 95-100) сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками на праві спільної часткової власності земельної ділянки з кадастровим номером 5310136400:14:004:0350 площею 514 кв.м., цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , частки співвласників складають 195/514 та 319/514 відповідно. Також [PERSON] та [PERSON] є співвласниками на праві спільної часткової власності житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , частки співвласників складають 3/5 та 2/5 відповідно. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За нормами ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно зі ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 03.06.2024 в справі № 552/7411/23, яке набрало законної сили, встановлено, що між співвласниками земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5310136400:14:004:0350, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, склався порядок користування, відповідно до якого в користуванні [PERSON] перебуває 195/514 часток земельної ділянки, в користуванні [PERSON] - 319/514. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить суд встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , між співвласниками [PERSON] та [PERSON] згідно додатку № 3 висновку експерта № 87 від 15.11.2023. Разом з тим, відповідно до висновку експерта № 87 від 15.11.2023 (матеріали цивільної справи № 552/7411/23) перед експертом на вирішення було постановлено питання № 1): яким є фактичний порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5310136400:14:004:0350 за адресою [ADDRESS] . Додаток № 3 висновку експерта № 87 від 15.11.2023 містить план саме фактичного порядку користування земельною ділянкою площею 514 кв.м. з кадастровим номером 5310136400:14:004:0350 за адресою [ADDRESS] . З приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України, згідно якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вже встановлено судом, між співвласниками вказаної земельної ділянки вже склався порядок користування. Позивач, звертаючись до суду з позовом, фактично порушує перед судом питання визначення порядку користування земельною ділянкою, який уже склався між співвласниками, відповідно відсутні підстави для визначення цього ж порядку користування земельною ділянкою в судовому порядку. Твердження позивача в поданій до суду позовній заяві про те, що на даний час [PERSON] почала порушувати фактичний порядок користування земельною ділянкою не підтверджено наданими до суду та дослідженими судом доказами, окрім того, позивач не порушує питання про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Тому суд, вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню. У зв`язку з відмовою позивачу [PERSON] в задоволенні позовних вимог понесені ним судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Outcome: dismissed