Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Адвокат Гребенюк С.А. в інтересах позивача [PERSON] 14.11.2025 звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу між [PERSON] та відповідачем [PERSON] , який було укладено 06.03.2014 року та у якому народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що подружнє життя у сторін не склалося. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, Оскільки сторони не мають намір в подальшому проживати разом як чоловік та дружина. Позивач вважає спільне життя із чоловіком не можливим. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзиву на позов не подавав. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Гребенюк С.А. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача через систему «Електронний суд» 16.02.2026 подав суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги [PERSON] підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі із 06 березня 2014 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 05.11.2025 Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Київського міжрегіонального Міністерства юстиції України). У даному шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Судом із поданого змісту позову з`ясовано, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, позивач не має наміру проживати разом із відповідачем, як подружжя, перебувати із ним у шлюбі. Сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує лише формально. Відповідно до вимог ст. ст. 111, 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частини третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки порушує її особисті права та законні інтереси. На підставі наведеного та

Outcome: approved