Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

17 грудня 2025 року адвокат Купрій О.М., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Крижопільської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у якому просить визначити для позивача додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його баби [PERSON] , яка померла [INFO] в смт Крижопіль Вінницької області. В обґрунтування заявленого позову вказує, що [INFO] в смт Крижопіль Вінницької області померла баба позивача [PERSON] . На день смерті вона була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] . У листопаді 2025 року позивач разом зі своїм батьком [PERSON] готували зазначену квартиру для здачі в оренду переселенцям та під час прибирання виявили заповіт [PERSON] , посвідчений 22 лютого 1992 року державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори Питель М.С. за р.№ 576, складений на користь позивача. Таким чином, позивач, будучи необізнаним про наявність заповіту, пропустив шестимісячний строк для звернення до нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Крім того, він вважав, що спадкові питання уже врегульовані його батьком (сином [PERSON] ) [PERSON] , як спадкоємцем першої черги за законом, однак останній повідомив, що не претендує на спадкове майно та не заперечує, щоб позивач оформив спадкові права на спірну квартиру. 04 грудня 2025 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Тульчинського районного нотаріального округу Питель М.С. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовила йому в оформленні спадкових прав по причині пропуску шестимісячного строку, який наданий законом для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх спадкових прав. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 18 грудня 2025 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 25 грудня 2025 року продовжено позивачу [PERSON] строк для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі від 18 грудня 2025 року, ще на 5 днів. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 05 січня 2026 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Крижопільського районного суду від 28 січня 2026 року підготовче засідання було відкладено та зобов`язано Крижопільську державну нотаріальну контору надати суду відомості, чи заводилася спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою Крижопільського районного суду від 17 лютого 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача адвокат Купрій О.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов. Представник відповідача Крижопільської селищної ради адвокат Панасюк В.Б. щодо вирішення спору поклався на розсуд суду. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] в смт Крижопіль Вінницької області померла баба [PERSON] , яка була бабою позивача [PERSON] . На день смерті вона була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 22 лютого 1992 року державним нотаріусом Крижопільської державної нотаріальної контори Питель М.С. за р.№ 576, згідно з яким заповіла позивачу [PERSON] належну їй частину житлового будинку 7/100 частин, що знаходиться в [ADDRESS] . Спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 13 березня 2019 року; копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 27 березня 1991 року, згідно з яким його батьками є [PERSON] та [PERSON] ; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 2 квітня 1959 року, згідно з яким його батьками є [PERSON] та [PERSON] ; копією заповіту [PERSON] від 22 лютого 1992 року; копією довідки Крижопільської селищної ради від 04.12.2025 року № 02-24/2751 про зареєстроване місце проживання та склад сім`ї [PERSON] на день її смерті; повідомленням Крижопільської державної нотаріальної контори від 12.02.2026 № 16/01-16 про те, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 84093461 від 06.02.2026 року. Судом також встановлено, що приватний нотаріус Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. відмовила позивачу [PERSON] в оформленні спадщини після смерті його баби [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском визначеного статтею 1270 ЦК України шестимісячного строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.12.2025 року № 199/02-31). Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємців є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18, від 01 листопада 2021 року у справі № 558/381/20. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Вирішуючи питання про визнання такої причини, як необізнаність позивача [PERSON] про наявність заповіту, поважною, суд враховує, що позивач не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не знав про існування заповіту. Суд бере до уваги, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що унеможливлювало отримання позивачем інформації про наявність заповіту через нотаріальні органи. Таким чином, відсутність відомостей про заповіт була зумовлена об`єктивними обставинами, а не недбалістю чи бездіяльністю позивача. Крім того, позивач мав обґрунтовані підстави вважати, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом. Суд також враховує, що після фактичного виявлення заповіту позивач діяв добросовісно та без зволікань, звернувшись 04 грудня 2025 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто у максимально короткий строк після того, як йому стало відомо про наявність заповіту. Принцип «пропорційності» пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначене узгоджується з правовим висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц, від 01 червня 2020 року у справі № 185/777/17. Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] .

Outcome: approved