Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №1405760948714 від 27.02.2024 року у сумі 16124 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Вимоги мотивує тим, що 27.02.2024 між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1405760948714, згідно умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит в розмірі визначеному цим договором, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Сума кредиту, вказана в договорі, це кошти, які протягом строку дії договору одночасно можуть бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає позичальнику кошти за договором відразу після укладення договору, які мають бути повернені у визначений кредитним договором строк. Позичальник має право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми кредиту до закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання. Мета отримання кредиту споживчі цілі. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти, які нараховуються з дня видачі кредитних коштів по день погашення кредиту за відсотковою ставкою, що встановлюється в передбаченому договором порядку. Свої зобов`язання позивач виконав в повному обсязі, перерахувавши відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 4600 грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав та має заборгованість по кредиту в сумі 16124 грн., яка складається з: 4600 грн. заборгованості за тілом кредиту; 11524 грн. заборгованості за відсотками. 18.10.2024 року між ТОВ «Джіджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Віва Капітал» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги за кредитним договором №1405760948714 до відповідача в сумі 16124 грн. 07.01.2026 року по справі було відкрито провадження та розгляд справи призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив задовольнити позов в повному обсязі, справу розглянути без його участі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Згідно відповіді №2217645 від 07.01.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованим в [ADDRESS] . Відповідачу за вказаною вище адресою рекомендованим листом направлялася судова повістка, яку повернуто до суду разом із поштовою довідкою, в якій зазначено причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Крім того, відповідач викликався в судове засідання через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Таким чином, відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надіслав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 27.02.2024 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія старт» №1405760948714, відповідно до п.1.1 якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредитного ліміту складає 4600 грн. Строк кредитування 120 днів, з 27.02.2024 року по 26.06.2024. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 26.06.2024 року або достроково (п.п.1.2, 1.3 договору). Згідно п.1.3.1 договору позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати, зазначену у Графіку платежів (додаток 1), протягом дії кредиту. Відповідно до п.п.1.4, 1.4.1, 1.4.2 договору тип процентної ставки фіксована. Дисконтна процентна ставка становить 0,98% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначено в п.1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Базова процентна ставка складає 2,45% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначено в п.1.3 цього договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту. П.п.1.5, 1.8 договору передбачено, що загальні витрати за кредитом становлять 12255,46 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору становить 16855,46 грн. Згідно п.3.6 договору проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, з дня видачі кредиту до дати фактичного повного повернення кредиту, протягом строку визначеного договором. Згідно п.2.23 договору кредит надається шляхом здійснення переказу коштів кредитодавця в сумі 4600 грн. на банківський рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . Невід`ємною частиною цього договору є Додаток №1, Додаток №2 (п.7.19 договору). Графіком, що є Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія старт» №1405760948714 від 27.02.2024 року, встановлено кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення позичальником з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а також визначено загальну вартість кредиту для позичальника та реальну процентну ставку за договором про споживчий кредит. Анкета-заява відповідача на отримання кредиту від 27.02.2024 року, договір про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія старт» №1405760948714 від 27.02.2024 року, Додаток №1 до договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія старт» №1405760948714 від 27.02.2024 року, паспорт договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія старт» №1405760948714 від 27.02.2024 року підписано відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 23.12.2025 року, адресованою ТОВ «ФК «Віва Капітал», стверджується, що 27.02.2024 року на карту № [NUMBER] зараховано переказ в сумі 4600 грн. Таким чином ТОВ «ФК «Віва Капітал» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит у сумі 4600 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором №1405760948714 від 27.02.2024 року відповідач [PERSON] має заборгованість по кредиту в сумі 18124 грн., яка складається з 4600 грн. тіла кредиту; 13524 грн. процентів за користування кредитом. Відповідно до п.7.17 договору укладанням цього договору сторони домовилися, що до правочину застосовуються положення ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до договору факторингу №18102024 від 18.10.2024 року ТОВ «ФК «Віва Капітал» (клієнт) зобов`язується відступити ТОВ «Діджи Фінанс» (фактору) права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. Згідно п.4.1 договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог. Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №18102024 від 18.10.2024 року [PERSON] є боржником за кредитним договором №1405760948714 від 27.02.2024 року, сума заборгованості становить 16124 грн., яка складається з: 4600 грн. суми заборгованості за тілом; 11524 грн. суми заборгованості за відсотками. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором та договором факторингу. Як встановлено судом, відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит і суд приходить до висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у сумі 16124 грн., що складається з: 4600 грн. суми заборгованості за тілом; 11524 грн. суми заборгованості за відсотками. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений ним при подачі позовної заяви, судовий збір. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач в судове засідання не з`явився та не клопотав про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. У розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (Постанова ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19). До матеріалів справи представником позивача для визначення розміру витрат на правничу допомогу додано договір про надання правової допомоги №42649746 від 01.01.2025 року, в якому, зокрема, зазначено назву послуги та її вартість, додаткову угоду №1405760948714 до договору №42649746 до договору №42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025 року, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 17.11.2025 року, згідно якого адвокат Лівак І.М. за договором №42649746 від 01.01.2025 року про надання правничої допомоги надала, а клієнт ТОВ «Діджи Фінанс» прийняв правничу допомогу загальною вартістю 6000 грн., зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), ксерокопію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ №841. Таким чином, суд задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу у сумі 6000 грн. На підставі ст.ст.11, 212, 509, 525, 526, 626, 628, 633, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, постанови Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, та

Outcome: approved