Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що стосунки сторін розладилися, через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства. Тривалий час кожен із сторін живе своїм життям . Фактично сім`я припинила своє існування, а шлюб розпався та має лише формальний характер. Ухвалою суду від 28.01.2026 було прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання позивач не з`явилася. У позовній заяві позивач просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав, пояснень чи заперечень на позов не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставіст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого повторно 14.11.2025, Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 27.02.2009. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження наявних у матеріалах справи. Згідно з частиною 3 статті 105СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до статті 51 Конституції Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 112СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися. Відповідно до частини 1 статті 24СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 114СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно із ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно вимога позивача про залишення їй прізвища « [PERSON] » після розірвання шлюбу підлягає до задоволення. У відповідності до частини1 статті 141 ЦПК Українисудовий збір потрібно покласти на відповідача.

Outcome: approved