Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON] ( [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (код ЄДР 38750239) збитки в якості відповідальність за несвоєчасне виконання рішення суду у справі № 2-1225/09 у розмірі 37290,78 грн. В обгрунтування позовних вимог, вказано, що 11/30/2009 року Бериславський районний суд Херсонської області ухвалив рішення по справі № 2-1225/09, за яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 11053211000 від 06.10.2006 р. у розмірі 120845,52 грн. З моменту набрання рішенням законної сили вчинялись дії щодо примусового виконання рішення, але воно так і не було виконане в розумінні чинного законодавства. Таким чином, рішення, яке виніс Бериславський районний суд Херсонської області не виконувалось Відповідачем у період з 23.02.2019 року до 23.02.2022 року. Рішення суду не виконувалось Відповідачем у період з 23.02.2019 року до 23.02.2022 року, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням і право на стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості. Позивач надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином сповіщеним про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`явив. Враховуючи думку позивача, який не заперечив, щодо заочного розгляду справи, суд вважає за доцільне провести заочний розгляд справи. За таких обставин, суд вважає можливим постановити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В обгрунтування позовних вимог, вказано, що 11/30/2009 року Бериславський районний суд Херсонської області ухвалив рішення по справі № 2-1225/09, за яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 11053211000 від 06.10.2006 р. у розмірі 120845,52 грн. З моменту набрання рішенням законної сили вчинялись дії щодо примусового виконання рішення, але воно так і не було виконане в розумінні чинного законодавства. Таким чином, рішення, яке виніс Бериславський районний суд Херсонської області не виконувалось Відповідачем у період з 23.02.2019 року до 23.02.2022 року. Рішення суду не виконувалось Відповідачем у період з 23.02.2019 року до 23.02.2022 року, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням і право на стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Кредитний договір № 11053211000 від 06.10.2006 р. було укладено між АКБ «УкрСиббанк» та [PERSON] . В подальшому, право вимоги первісним кредитором було відступлено до ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», який відступив своє право вимоги до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на підставі укладеного договору купівлі- продажу права вимоги № 1930/К від 18 вересня 2019 року. Даний факт також підтверджено в судовому порядку - 2/3/2020 року Бериславський районний суд Херсонської області постановив ухвалу по справі 647/3301/19, якою, серед іншого, підтверджено перехід права вимоги за кредитним договором № 11053211000 від 06.10.2006 до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Відповідно до укладених договорів станом на дату звернення до суду, Право вимоги за кредитним договором № 11053211000 від 06.10.2006 р належить ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ЄДРПОУ 38750239) протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38750239). Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання Протоколу № 1706 від 25.07.2024 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів Товариства. Оскільки вищезазначене рішення не є виконаним, позивач звернувся із позовом про стягнення 3% річних від простроченої суми заборгованості, що підлягала стягненню за рішенням суду, та інфляційних втрат. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а також за умови прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тож, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми та інфляційні втрати. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року по справі № 127/15672/16-ц (провадження №14-254цс19). За таких обставин, станом на 23.02.2022 року зважаючи на невиконання Відповідачами своїх зобов`язань встановлених рішенням, що ухвалив Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу 19.01.2012 року по справі №2-4037/11, котрим з відповідачів солідарно стягнуто заборгованість в розмірі 304 810,21 грн, та враховуючи період за котрий здійснюється розрахунок з 04.04.2017 року по 23.02.2022 року: розмір 3 % річних за вказаний період складає 44 647,20 грн. розмір інфляційних втрат за вказаний період складає 123 143,32 грн., що разом дорівнює 167 790,53 грн. (розрахунок 3% річних та інфляційних втрат. Таким чином, враховуючи, що на час звернення позивача до суду відповідач не повернув надані йому кошти, а розрахунок заборгованості наданий суду відповідає умовам та правилам надання банківських послуг і нормам ЦК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved