Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

У листопаді 2025 року до Широківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що між сторонами 22 лютого 2020 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №63, був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу сторони по справі мають спільних дітей: сина, [PERSON] , [INFO] , та сина, [PERSON] , [INFO] . Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки. Позивачка також зазначає, що останнім часом шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу відсутні. Провадження у справі відкрито 11.12.2025. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, заяв до суду не надавав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Враховуючи повторну неявку відповідача, не надання останнім відзиву та думку представника позивачки, який не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку, судом відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалено про розгляд справи в заочному порядку за наявними у справі матеріалами. За результатами розгляду наявних у справі матеріалів та перевірки їх доказами, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Наведене вище положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. В свою чергу, згідно із ст.ст.109, 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Отже, як встановлено судом, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 22 лютого 2020 року зареєстровано шлюб Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №63, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони по справі мають спільних дітей: сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Спори про поділ майна при розірванні шлюбу між сторонами відсутні. Шлюбних стосунків подружжя не підтримує, спільне господарство не веде. Також з позовної заяви вбачається, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. При цьому, суд зауважує на тому, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] ». Згідно з чч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка подала заяву, в якій просила судові витрати їй не відшкодовувати, тому підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає.

Outcome: approved