Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

У межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022170440000596 від 11.09.2022 відносно [PERSON] за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (справа № 546/865/22) потерпілою [PERSON] заявлено цивільний позов до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 20 495 грн 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. Позивачка зазначає, що вона є потерпілою у кримінальній справі про обвинувачення [PERSON] у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Так, 11 серпня 2022 року близько 13 год. 30 хв. відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем BMW 5301, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись разом із пасажирами [PERSON] та [PERSON] на 314 км автодороги Київ Харків - Довжанський між с. Нова Диканька та с. Демидівка Полтавського району Полтавської області, який не передбачаючи можливості настання суспільно- небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, в порушення п. 12.1. Правил дорожнього руху не вибрав безпечної швидкості руху в дорожній обстановці та зіткнувся із відбійником. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] було заподіяно середньої тяжкості тілесне ушкодження. [PERSON] через спричиненні травми перебувала на лікуванні: з 12.09.2022 по 19.09.2022 в травматологічному відділені КНП «Хорольська МЛ», 14.09.2022 здійснено оперативне втручання; з 16.01.2023 по 23.01.2023 в неврологічному відділенні «Хорольська МЛ»; з 06.03.2023 по 13.03.2023 в травматологічному відділенні КНП «Хорольська МЛ»; з 20.03.2023 по 05.04.2023 в травматологічному відділенні КП «1-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», 23.03.2023 проведена операція. Внаслідок спричинених через ДТП травм [PERSON] встановлено другу групу інвалідності. Внаслідок дій відповідача позивачу завдано матеріальну шкоду пов`язано з витратами на проведення діагностичним обстежень та лікування на загальну суму 20 495 грн: а саме: придбання медичних виробів 878,00 грн; придбання набору для остеосинтезу 18600 грн; придбання медичних препаратів на суму 634,90 грн; сплата благодійного внеску 250,00 грн; кошти на проїзд з м. Полтави до м. Хорол 05.04.2023 після лікування 132,10 грн. Також внаслідок дій відповідача, потерпілі завдана моральна шкода у розмірі 100 000 грн., яка обґрунтовується фізичним болем та стражданнями в наслідок ушкодження її здоров`я, душевними стражданнями, та нервово-психологічним стресом, який потерпіла переживає у зв`язку з неможливістю жити повноцінним активним життям ту зв`язку зі зміною звичного способу життя, необхідністю проходженням тривалого та болісного курсу лікування і реабілітації, значними фінансовими затратами, які позивачка та її рідні понесли, а також вимушена в майбутньому понести на лікування та реабілітацію. Позивач чотири рази проходила стаціонарне лікування, два рази проводилось оперативне втручання. Позивачка проходить відновлюване реабілітаційне лікування амбулаторно за місцем проживання. З моменту отримання травми потерпіла не повернулася до повноцінного життя, має постійний біль у суглобі правого плеча, слабість в кінцівках, порушення функцій правої руки, постійно потребує сторонньої допомоги, відчуває себе у розпачі, безпомічною та безпорадною, що свідчить що [PERSON] , внаслідок спричинення їх тілесних ушкоджень спричинено моральну шкоду, яку оцінити надзвичайно важко, але враховуючи зазначені фактори позивач оцінює її у розмірі 100 000 грн. Посилаючись на викладені обставини, положення статей 22, 23, 1166, 1167, 1177, 1187 ЦК України, статей 127-129 КПК Українипозивачка просила стягнути з відповідача [PERSON] завдану їй матеріальну шкоду, пов`язану з витратами на діагностику, обстеження, лікування та реабілітацію в розмірі 20495,00 грн та моральну шкоду у розмірі 100000,00 гривень. Ухвалою судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 30 жовтня 2025 року, яке за клопотанням представниці позивачки - [PERSON] було відкладене на 25 листопада 2025 року у зв`язку з розглядом справи №546/1151/25. 17 листопада 2025 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що як убачається з полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №206198797, інформація про який наявна на офіційному сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України, АТ "СК "МЕГА-ГАРАНТ" було застраховано автомобіль «BMW 5301», н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] під час вчинення злочину, і цей договір на момент ДТП був чинний. Ураховуючи правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, належним відповідачем у даний правовідносинах в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди, а не [PERSON] . Ураховуючи викладене, заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню (а. с. 44 - 45). 03 грудня 2025 року від представниці позивачки [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, у якій вона зазначила, що наведені відповідачем у відзиві заперечення не можуть бути підставою для відхилення позовних вимог з наступних підстав. Заподіяння потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Разом з тим, така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Однак, деліктне та договірне зобов`язання не виключають одне одного, тому потерпілий (кредитор) на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги про відшкодування шкоди виключно до особи, яка завдала таку шкоду, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Виходячи з наведеного, потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, у рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно - правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, у розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Така позиція суду повністю відповідає висновкам, які зроблені Верховним Судом в постанові від 22.06.2023 у справі № 461/2896/20. Позивач звернулася до суду для захисту своїх прав та інтересів, які були порушені Відповідачем. Лише той факт, що автомобіль, яким керував винуватець, був застрахований на момент ДТП, не є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог позивача. Крім того, відповідачем не надавалися позивачу страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності [PERSON] , як власника транспортного засобу BMW 5301, а також інформація про страхову компанію. Крім того як слідує з матеріалів справи, відповідач подав до суду через підсистему «Електронний суд» відзив на позов лише 17 листопада 2025 року, тобто з пропуском встановленого судом строку понад 42 дні. Разом з подання відзиву відповідачем не подано клопотання про поновлення строку для подання відзиву з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку. У зв`язку із цим представниця позивачки просила залишити відзив на позовну заяву без розгляду у зв`язку з пропуском відповідачем строку його подання та вирішити справу за наявними у ній матеріалами (а. с. 60 62). За клопотанням представниці позивачки ухвалою суду від 25 листопада 2025 року було продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання до 17 грудня 2025 року. 16 грудня 2025 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшли додаткові пояснення, у яких він зазначив, що копію позовної заяви з додатками ним, як представником відповідача [PERSON] , отримано 13.11.2025 року на електронну пошту, відзив подано 15.11.2025 року. Враховуючи викладене, строк на подання відзиву на позов не є пропущеним. Відповідач [PERSON] наголошує на тому, що автомобіль «BMW 5301», н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , було застрахований, і договір на момент ДТП був чинний, на підтвердження чого ним додається поліс ОСЦПВ. Як зазначено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20): «відтак Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17). Водночас в Законі наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто Закон як спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоду не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 Закону № 1961-IV) (а. с. 69 70). Ухвалою суду від 17 грудня 2025 року за клопотанням представниці позивачки було залучено до участі у справі в якості співвідповідача Акціонерне товариство «Страхова компанія» МЕГА-ГАРАНТ» та відкладено судове засідання на 13 січня 2026 року. У зв`язку із розглядом головуючим суддею кримінального провадження №546/1151/25 підготовче засідання було відкладено на 06 лютого 2026 року. Підготовче провадження у справі було закрите 06 лютого 2026 року та призначено справу до судового розгляду про суті на 04 березня 2026 року. У судовому засіданні 04 березня 2026 рокуухвалою суду без оформлення окремого документа у задоволенні клопотання сторони позивача про залишення відзиву без розгляду було відмовлено. Аргументи учасників справи У судовому засіданні 04 березня 2026 рокупозивачка [PERSON] та представниця позивачки адвокат Чубенко Ж.А. позов підтримали та просили його задовольнити, зазначили, що станом на дату розгляду справи відповідач [PERSON] до позивачки щодо відшкодування шкоди не звертався. Крім того представниця позивачки звертала увагу, що відповідно до відкритої інформації з мережі «Інтернет» Акціонерне товариство «Страхова компанія» МЕГА-ГАРАНТ» перебуває в стані припинення, тому відшкодувати шкоду має саме відповідач [PERSON] . Щодо визначеного розміру моральної шкоди Позивачці встановлена друга група інвалідності довічно, вона відчуває постійний біль, потребує подальшої реабілітації, тому визначена моральна шкода не є надмірною. Представник відповідача - Литовченко Е.А. у задоволенні позову до [PERSON] з підстав, викладених у відзиві просив відмовити. Крім того зазначив, що розмір заявленої матеріальної та моральної шкоди є необґрунтованим та не підтвердженим належними доказами. Фактичні обставини справи, встановлені судом Відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 06 січня 2025 року у справі №546/865/22 [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді виправних робіт строком на 2 роки з відрахуванням із суми заробітку [PERSON] у дохід держави у розмірі 20 відсотків, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Цивільний позов [PERSON] , поданий представницею [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задоволено частково: стягнено з [PERSON] (на користь [PERSON] відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди 20 245 (двадцять тисяч двісті сорок п`ять) грн 00 коп., моральної шкоди - 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року у справі №546/865/22 вирок Решетилівського районного суду Полтавської області від 06 січня 2025 року щодо [PERSON] в частині вирішення цивільного позову, поданого адвокатом Чубенко Ж.А., в інтересах потерпілої [PERSON] , було скасовано та призначено в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. У іншій частині вирок щодо [PERSON] залишено без зміни (а. с. 16 20). На момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 вересня 2022 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки «BMW 5301», н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , була застрахована Страховиком «Мега Гарант», що підтверджується копією полісу № 206198797 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії договору (полісу) - з 19.10.2021 по 18.10.2021. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить двісті шістдесят тисяч гривень, за шкоду, заподіяну майну сто тридцять тисяч гривень. Розмір франшизи 2500,00 грн (а. с. 71). Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 3600 від 19.09.2022 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Хорольська МЛ» ХМР ЛР період з 12.09.2022 по 19.09.2022, оперативне втручання: 14.09.2022 BCN7.04.02 Накістковий металоостеосинтез пластиною діафізу плечової кістки права сторона (а. с.6 зворот а. с. 7). Згідно з виписним епікризом №304 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні у КНП «Хорольська МЛ» з 16 січня 2023 року по 23 січня 2023 року з діагнозом: післятравматичний правобічний брахіоплексит з грубим порушенням функції правої верхньої кінцівки (а. с. 7 зворот а. с. 8). Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 1366 від 13.03.2023 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Хорольська МЛ» ХМР ЛР період з 06.03.2023 по 13.03.2023 з діагнозом: післятравматичний ДОА правого плечового суглобу ІІ ст. Контрактура правого плечового суглобу (а. с. 8 зворот а. с. 9). Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого та довідкою Комунального підприємства «1-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» від 05.04.2023 №79 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КП «1-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» з 20 березня 2023 року по 05 квітня 2023 року з діагнозом: повільно консолідуючий перелом хірургічної шийки правого плеча. Стан після МОС (14.09.2022) проксимального відділу правого плеча. ІХС: дифузний кардіосклероз СН ІІА. ФК ІІІ. Гупертонічна хвороба ІІ, 3 ст., ризик ІІІ. Грибковий стоматит (а. с. 9 зворот а. с. 10, а. с. 10 зворот). Відповідно до довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією від 23.06.2023 №099565 [PERSON] , [INFO] , була встановлена друга група інвалідності на строк до 01 липня 2024 року (а. с. 11). Також позивачем було долучено індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю від 23.06.2023 №800 (а. с. 11 зворот а. с. 12). На підтвердження понесених витрат позивачем було надано копію фіскальних чеків від 23.03.2023 на суму 458,00 грн та від 23.03.2023 на суму 420,00 грн, копію квитка на рейс 05.04.2023 Полтава Лубни до м. Хорол на суму 132,10 грн, копію фіскального чеку на придбання медичних препаратів від 14.05.2023 на суму 634,90 грн (а. с. 12 зворот). Крім того згідно з копією фіскального чеку від 27.03.2023 та рахунку №2303/05 від 23.03.2023 [PERSON] було сплачено 18600,00 грн за набір для остеосинтезу проксамильного відділу плечової кістки з відновленням сухожильно капсульного апарату плечового суглоба (а. с. 13 а. с. 13 зворот). Згідно з копією фіскального від 23.03.2023 [PERSON] було сплачено благодійний внесок на покращення матеріально технічної бази у сумі 250,00 грн (а. с. 14). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті). У частинах першій, другій статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). За змістом статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору; За умовою частини першої, другої статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV), який був чинний на момент виникнення дорожньо транспортної пригоди. Відповідно до статті 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial