Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

В вересні 2025 року адвокат Лященко А.М., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася з позовом до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СУХА БАЛКА» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві. Мотивуючи свою заяву тим, що [PERSON] працював з 31.10. 2005 року з повним робочим днем в підземних умовах на підприємстві відповідача Приватне Акціонерне Товариство «Суха Балка». 12.10.2010 року під час виконання робіт зі мною трапився нещасний випадок на виробництві, а саме 12 жовтня 2010 року в І зміну згідно наряду виданого начальником дільниці № 1 [PERSON] через гірничого майстра [PERSON] гірники очисного вибою [PERSON] та [PERSON] повинні були виконувати випуск і скреперування руди по штреку скреперування у вісях 0-4 горизонту 1050 метра блоку 0-6 покладу "Западная шахта 8". 3 початку зміни гірник очисного вибою з правом ведення вибухових робіт [PERSON] отримав вибухові матеріали в складі ВМ горизонту 1060 метра та разом з [PERSON] доставили їх на горизонт 1050 метру блоку 0-6 покладу "Западная шахта 8". Гірник очисного вибою [PERSON] разом з гірничим майстром [PERSON] штрек скреперування у вісях 0-2 та дучку №3 висячого боку після чого [PERSON] приступив до скреперування руди по штреку скреперування 0-2 горизонту 1050 метру.. Близько 2 години 00 хвилин сталося зависання гірничої маси в дучці №3 висячого боку. [PERSON] підійшовши до дучки №3 висячого боку з південої сторони отвору дучки та за допомогою металевого лома приступив до випуску гірничої маси з дучки. В цей час куском гірничої маси що випав з дучки №3 висячого боку права нога [PERSON] була притиснута до підошви виробки та травмована, при цьому [PERSON] впав на підошву вироб - [PERSON] позвав на допомогу [PERSON] , який підважив кусок гірничої маси та звільнив його праву ногу. Прибувши на місце медсестра [PERSON] надала потерпілому першу медичну допомогу. Бійці КВГРЗ 2-го взводу видали потерпілого на поверхню. Штрек скреперування в висях 0-4 горизонту 1050 метра блоку 0-6 покладу "Западная шахта 8" та дучка №3 висячого боку відповідають вимогам правил безпеки; Гірничий майстер дільниці №1 [PERSON] не забезпечив контроль за виконанням робітниками технологічних процесів, згідно вимог інструкції з охорони праці; Начальник дільниці №1 [PERSON] послабив контроль за виконанням робітниками дільниці обов`язків з охорони праці; Права нога [PERSON] була травмована шматком гірничої маси, що випав з дучки. Діагноз травми [PERSON] згідно з висновком КЗ "Міська лікарня №2": Сполучена травма: забій грудної клітини. Забій правого ліктьового суглобу. Закритий внутрішньо - суглобовий уламковий перелом правої гомілки в верхній третині. Гемартроз правого колінного суглобу. Забій, садини тулуба, кінцівок. Ступінь тяжкості травми - тяжка. Травма, що трапилася з ним під час виконання ним трудових обов`язків. [PERSON] був змушений внаслідок завданих травм проходити тривалий курс лікування та реабілітації. За висновком МСЕК від 09.02.2011 року йому було встановлено 70% у зв`язку з трудовим каліцтвом первинно. Згодом за висновком МСЕК від 24.01.2023 року йому було встановлено 10% втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом безстроково. Вина відповідача підтверджується актом спеціального розслідування нещасного випадку , пункти 7 та 10. У зв`язку з отриманою травмою рухи обмежені, больовий синдром. Заподіяна шкода випливає з трудових правовідносин і має відшкодовуватися роботодавцем, який не створив безпечних умов праці, тобто Приватним Акціонерним Товариством «Суха Балка». Моральна шкода, яка заподіяна [PERSON] , полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав безпосередньо як під час травмування, так і в період лікування, і ті, які він переносить і по теперішній час, оскільки в нього змінилась хода, постійні больові відчуття, він не може виконувати практично ніяких фізичних навантажень, змушений просити на допомогу. Перебуваючи на лікуванні, він не міг вести повноцінний образ життя, відчував фізичні страждання, фізичну біль, обґрунтовану важкістю травми та особливостями її лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на його душевному стані. Його життя після травми зазнало суттєвих змін, больовий синдром посилюється навіть на погоду. Зазначає, що у зв`язку із вказаною травмою та вставленим ступенем втрати працездатності порушуються нормальні життєві зв`язку позивача, він позбавлений можливості реалізувати свої звички та бажання, тривалий час лікування позбавляє можливості вести повноцінний спосіб життя. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 400000 гривень, яку просить стягнути з відповідача. Ухвалою покровського районного суду міста Кривого Рогу від 12 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до свого провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторона відповідача скористалася правом подання відзиву, в якому зазначили, що позовні вимоги не обґрунтовані та в їх задоволенні слід відмовити. Вказали, що робота на гірничодобувному підприємстві обумовлена наявністю шкідливих виробничих факторів, усунути які не можливо та порядок і вимоги роботи в шкідливих умовах регламентовані законодавчо і компенсуються пільгами. При укладанні трудового договору позивача ознайомлено з умовами праці, наявність на робочому місці небезпечних факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах. Відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Крім того, в акті № 11 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом у розділі 10 щодо осіб, котрі порушили вимоги законодавства з охорони праці вказано, що [PERSON] гірник очисного вибою дільниці №1 порушив вимоги п. 3.1.12.16 "Інструкції з охорони праці №1 для гірника очисного вибою", а тому вина підприємства в настанні нещасного випадку з позивачем відсутня. Крім того, позивач не надав до суду належних та допустимих доказів щодо заподіяння йому моральної шкоди підприємством. Вважають суму в яку позивач оцінив свої моральні страждання не аргументованою, необґрунтованою та завищеною, що не відповідає принципам розумності та справедливості. Станом на день розгляду справи від позивача відповідь на відзив не надійшла. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в позовних вимогах, з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Вислухавши думку сторони відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено та не заперечувалося стороною відповідача, що позивач [PERSON] з 31.10.2005 по 14.02.2011 перебував в трудових відносинах з ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «СУХА БАЛКА», звільнено за станом здоров`я, що перешкоджає роботі за п. 2 ст. 40 КЗпП України, з 04.04.2013 по 21.12.2023 перебував в трудових відносинах з ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «СУХА БАЛКА», звільнився з підприємства за власним бажанням по виходу на пенсію за віком ст. 38 КУпАП, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією трудової книги позивача. На підприємстві відповідача 15.10.2010 року складено акт розслідування нещасного випадку, що стався 15 жовтня 2010 року о 02 год 00 хв на ВАТ «СУХА БАЛКА»,Форми Н-1. У відповідності до п.4 вказаного акту причинами нещасного випадку є: Основна - невиконання вимог інструкцій з охорони праці; супутні - невиконання посадових обов`язків. Особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці: [PERSON] - гірник очисного вибою дільниці №1 шахти імені Фрунзе ВАТ "Суха Балка", порушив вимоги п. 3.1.12.16 "Інструкції з охорони праці №1 для гірника очисного вибою"; [PERSON] - гірничий майстер дільниці №1 шахти імені Фрунзе ВАТ "Суха Балка", порушив вимоги п.3.16 "Посадової інструкції гірничого майстра виробничого вибою"; Триленко С.І. - начальник дільниці №1 шахти імені Фрунзе ВАТ "Суха Балка", порушив вимоги п.3.24 "Посадової інструкції начальника (заступника начальника) очисного вибою". У зв`язку з визнанням нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом 15 жовтня 2010 року було складено акт форми Н-1 та визнано нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом. Відповідно до виписки із акта огляду висновку МСЕК серії 10 ААА №007970 від 09.02.2011 року [PERSON] первинно встановлено 70 % втрати прецесійної працездатності без вставлення групи інвалідності. Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №059479 від 24.01.2023 [PERSON] встановлено 10 % втрати прецесійної працездатності безстроково, без вставлення групи інвалідності. Суд, встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки трудове каліцтво отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок трудового каліцтва, пов`язаного з виробництвом, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. У відповідності до ст.ст.23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок отримання ним професійних захворювань. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Вирішуючи питання про покладення відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду на відповідача, суд виходить з того, що трудове каліцтво заподіяно позивачу під час його роботи у відповідача, що підтверджується Актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом №11 від 15.10.2010 року. За таких обставин суд вбачає, що ПрАТ «Суха Балка» повинно нести відповідальність за заподіяну [PERSON] моральну шкоду спричинену нещасним випадком, пов`язаним з виробництвом, який стався зі [PERSON] 12.10.2010 року. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний дискомфорт, обмежений в можливості звичайних повсякденних занять, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності за наслідками трудового каліцтва 70%, але в послідуючому наявність динаміки покращення стану здоров`я позивача і встановлення втрати професійної працездатності 10%, судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода, тому суд вважає необхідним призначити позивачу компенсацію з відповідача в розмірі 160000,00 грн. без врахування податку з доходу фізичних осіб. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 1211,20 грн.

Outcome: partial