Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції і вимоги позивача [PERSON] звернувся до суду із цим позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування вимог зазначив, що він є онуком [PERSON] , який помер [INFO] . Його батько [PERSON] , який був сином спадкодавця, помер [INFO] . Інших спадкоємців у черзі, передбаченій законом, немає. На момент смерті діда та батька він був неповнолітнім. Після смерті батька його опікуном стала повнолітня сестра [PERSON] . Через зайнятість оформленням опікунства та відсутність достатніх юридичних знань заява про прийняття спадщини подана не була. Він також не був зареєстрований у квартирі, що належала дідусеві, хоча проживав там у дитинстві. Наразі йому стало відомо, що спадкове майно квартира за адресою: [ADDRESS] не була прийнята жодним спадкоємцем, не перебуває у спорі та не зареєстрована на іншу особу. Він звернувся до нотаріуса з метою подачі заяви про прийняття спадщини, проте отримав відмову через пропущений шестимісячний строк. Вважає причини пропуску строку поважними, оскільки на момент смерті спадкодавця він був неповнолітнім, не мав юридичних знань і не міг самостійно здійснити правові дії, пов`язані з прийняттям спадщини. Крім того, сестра-опікун займалася оформленням документів на опікунство і не встигла подати відповідну заяву. Просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю один місяць з моменту набрання законної сили рішенням суду. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи, позиція відповідача Позивачем подавалися суду клопотання про долучення та про витребування доказів. В судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог. Представником відповідача Дніпровської міської ради Бровкіною М.І. подано суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не визнані. Так, на момент смерті батька [PERSON] було 14 років. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , а дід - [PERSON] [INFO] . Таким чином, на момент смерті діда спадкоємцем першої черги був його син [PERSON] , який міг звернутись із заявою про прийняття спадщини, однак не зробив цього, тому вважається таким, що спадщину не прийняв. Крім того, факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] матеріалами справи не підтверджений, оскільки свідоцтва про народження [PERSON] позивачем до суду не надано. Також за матеріалами справи неможливо встановити спірного майна, адже а ні позовна заява, а ні додані до неї документи не містять конкретної адреси. Дніпровською міською радою було з`ясовано, що за наявними даними картотеки з питань реєстрації фізичних осіб станом на 04.09.2025 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 06.06.1978 і дотепер за адресою: [ADDRESS] . Водночас, листом від 17.09.2025 №9994 КП «ДМБТІ» ДМР повідомив, що станом на 31.12.2012 в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS] відсутні відомості щодо реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] . Отже, якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Позивачем не доведений факт набуття права власності на квартиру [PERSON] , його спадкоємець [PERSON] спадщину не прийняв. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. ІІІ. Процесуальні дії у справі Справа надійшла для розгляду а підсудністю з Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра відповідно до ухвали від 04.06.2025. 12.08.2025 ухвалою суду відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20.11.2025 за клопотанням позивача витребувані докази копія спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] 01.01.2026 від Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори надійшла витребувана судом копія спадкової справи. Ухвалою суду від 13.01.2026 підготовче провадження у справі закрите та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 09.03.2026. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що позивач [PERSON] , який народився [INFO] , є сином [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] в місті Дніпрі. [INFO] в місті Дніпрі помер [PERSON] . З наданого позивачем листа баз зазначення дати вбачається, що цим листом Житлово-будівельний кооператив №247 виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих повідомив [PERSON] (ім`я та по батькові не зазначені), що внаслідок розподілу квартир між членами кооперативу, проведеного 17.09.1977 на загальних зборах членів ЖКС №247, за ним закріплюється в будинку по [ADDRESS] жилмасив «Тополя» трикімнатна квартира [ADDRESS] на 7 поверсі 2 блоку. За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 02.10.2025 відомості про квартиру [ADDRESS] відсутні. Згідно з листом Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 02.12.2025 №3/9-5964 виконкомом Шевченківської районної у місті Дніпрі ради та адміністрацією Шевченківського району Дніпровської міської ради корінці ордерів до департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради не передавалися, ордер на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] департаментом не оформлювався та не видавався. Станом на 02.12.2025 звернень із заявою про приватизацію цієї квартири не було. З копії спадкової справи №386/2020, відкритої 16.09.2020 Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] , встановлено, що свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалися, заповіти та спадкові договори за його участі не посвідчувалися. В межах спадкової справи з`ясовано, що місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , з 06.06.1978. Також в цій квартирі з 27.08.1998 по 26.10.2020 було зареєстроване місце проживання [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження [NUMBER] [PERSON] є сином [PERSON] . 06.07.2018 нотаріально посвідченою довіреністю [PERSON] уповноважив [PERSON] управляти та розпоряджатися своїм майном, вчиняти будь-які дії від свого імені за наведеним у довіреності переліком. З листа завідувача Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою від 16.09.2020 №1112, адресованим всім, кого це стосується, вбачається, що з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] (дата відкриття спадщини [INFO] , місце відкриття спадщини [ADDRESS] , коло спадкоємців [PERSON] ) витребовуються документи, що підтверджують факт місця відкриття спадщини та факт кола спадкоємців. V. Оцінка суду Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з частинами першою та другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Частиною першою ст.1270 ЦК України визначено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини при цьому є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (постанова Верховного Суду від 18.09.2019 у справі №234/859/16-ц). Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.12.2021 у справі №369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Позивач [PERSON] є онуком спадкодавця [PERSON] . Син спадкодавця та батько позивача [PERSON] , який був спадкоємцем першої черги після смерті свого батька та був живим на час його смерті, помер [INFO] . В матеріалах спадкової справи, відкритої до майна [PERSON] , наявні відомості про [PERSON] копія його паспорту та свідоцтва про народження. Він також згаданий спадкоємцем в листі завідувача нотконторою від 16.09.2020, який відсутній в спадковій справі та наданий суду позивачем. При цьому смерть [PERSON] настала менше ніж за місяць після появи цього листа. Відомості про спадкування [PERSON] будь-якого майна після смерті [PERSON] в спадковій справі відсутні, як відсутні й відомості про наявність будь-яких інших спадкоємців. Поважними причинами пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач зазначає недосягнення ним повноліття як на момент смерті діда, так і на момент смерті батька, необізнаність в юридичних питаннях та неможливість самостійно вчинити дії для прийняття спадщини. На момент смерті діда [PERSON] . 10.08.2018 позивач перебував у віці повних 12 років та не мав підстав для спадкування, оскільки на той час був живим його батько син спадкодавця [PERSON] . На момент смерті батька [PERSON] [INFO] позивач перебував у віці повних 14 років. При цьому є очевидним, що неповнолітня дитина є необізнаною в юридичній площині питань спадкування. Суд вважає, що позивач не повинен відчувати негативних наслідків від бездіяльності свого законного представника на час смерті батька і до настання повноліття, яка полягала в неподанні від його імені заяви про прийняття спадщини. Позивач, який народився [INFO] , досягнув повноліття [INFO] . Позовна заява подана ним до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра 30.05.2025, тобто у віці повних 19 років. В даному випадку слід констатувати, що для позивача, який нещодавно досягнув повноліття, виховувався без батьківського піклування та не має юридичних знань, є достатньо складним та таким, що потребує часу, питання усвідомлення процесу спадкування та порядку виконання в ньому тих чи інших дій. Крім того, здійснення широкомасштабного вторгнення та збройної агресії РФ проти України, що триває досі з 24.02.2022, є загальновідомою обставиною, яка чинить руйнівний вплив на звичний уклад життя громадян України, в тому числі й позивача, та призводить до того, що в першу чергу громадяни змушені вирішувати питання свого виживання та забезпечення життєдіяльності, мимоволі відсуваючи на другий план вчинення інших дій, напряму не пов`язаних з цим. З огляду на наведене суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позовних вимог та вважає за доцільне надати позивачеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, про який він просить, тривалістю в один місяць, і вважає такий строк обґрунтованим. Суд не встановив обставин, які б свідчили, що визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини порушує права чи законні інтереси третіх осіб. Окремо щодо доводів відповідача про відсутність спадкового майна після смерті [PERSON] суд зазначає, що в межах розгляду судом питання надання додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини наявність та обсяг спадкового майна, та взагалі наявність чи відсутність підстав для спадкування не мають значення для вирішення цієї справи. Суд встановлює наявність або відсутність права позивача на подання заяви, в той час як її розгляд віднесений до компетенції нотаріуса, тим більше, що спадкова справа є відкритою.

Outcome: approved