Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

У листопаді 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі по тексту ТОВ Кредит-Капітал) звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 09.03.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі по тексту ТОВ Мілоан) та [PERSON] укладено електронний кредитний договір, відповідно до умов якого він отримав 7000 грн, які у строк не повернув. У зв`язку з ухиленням відповідача від виконання своїх зобов`язань, заборгованість склала 26355 грн, яка включає в себе прострочені суму кредиту, відсотки та комісію. На підставі договору відступлення прав вимоги позивач набув статусу нового кредитора, отримавши право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ Мілоан, включно і до відповідача. Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку, а також витрати на правову допомогу в сумі 8000 грн. Сторони в судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про слухання справи, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, у зв`язку з чим розгляд справи проведено у їхній відсутності. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Виклики відповідача про місце і час розгляду справи здійснювалися через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Крім того, інформація про час та місце проведення судового засідання була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним. Згідно з постановою Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду. Правова позиція Європейського суду з прав людини виходить із принципу належної процесуальної обачності (due diligence): сторона, яка знає або повинна знати про існування судового провадження відносно неї, зобов`язана виявляти розумну уважність до його перебігу та вживати заходів для участі в ньому. Неявка такої особи до суду без поважних причин за відсутності будь-яких активних дій з її боку свідчить про самоусунення від участі в процесі, а тому розгляд справи за її відсутності не порушуватиме гарантій ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зважаючи на викладене, суд згідно із положеннями ч.1 ст.223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить такого висновку. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст.3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК). Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.ст.1048, 1054 ЦК України). За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов`язки виникають у кожного контрагента. У справі встановлено, що 09.03.2023 між ТОВ Мілоан та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №103429328 (далі по тексту Договір, кредитний договір) в електронній формі в особистому кабінеті позичальника з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи (п.6.1), який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Пунктом 5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Нормою ст.639 ЦК передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За умовами Договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 7000 грн (п.1.2) загальним строком на 105 днів (п.1.3), який складається із пільгового періоду 15 днів (п.1.3.1) та поточного 90 днів (п.1.3.2). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії та проценти в рекомендовану дату платежу 24.03.2023 (п.1.4), які нараховуються протягом пільгового періоду за ставкою 0,1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2) та протягом поточного періоду за стандартною процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (1.5.3). Комісія за надання кредиту становить 350 грн та нараховується за ставкою 5% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1). Законом України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на момент укладення договору) передбачено право кредитодавця на встановлення комісії. Умова про комісію була узгоджена між сторонами договору. Тип процентної ставки фіксований (п.1.6); проценти нараховуються з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування (п.2.2.2). Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] (п.2.1). Приймаючи пропозицію ТОВ Мілоану про укладення Договору, [PERSON] підтвердив, що погодився з невід`ємними його частинами: Правилами, паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів, ознайомився із ними, повністю розуміє їх зміст і зобов`язався неухильно дотримуватись усіх умов (п.6.3). Умовами Договору, зокрема п.2.3, сторони також передбачили порядок продовження його строку (пролонгації), а також погодили умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Порядок надання ТОВ Мілоан коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, встановлюються відповідними правилами, які перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному веб-сайті кредитодавця https:/miloan.ua/s/documents та в розумінні ст.ст.641, 644 ЦК є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору кредиту/позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Отже, між [PERSON] та ТОВ Мілоан правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами позичальник ознайомився, погодився та не сприймав їх, як невигідні для себе. Додані до Договору анкета-заява на кредит, графік платежів за договором і паспорт споживчого кредиту містять розмір суми кредиту, процентну ставку, строк кредитування, відповідальність за порушення умов договору. Перед укладенням Договору відповідач був вільним в погодженні всіх умов кредитування. Кредитодавець виконав своє зобов`язання за Договором та надав відповідачу 09.03.2023 грошові кошти в сумі 7000 грн, що підтверджується копією платіжного доручення про перерахування коштів згідно договору 103429328 та випискою з особового рахунку [PERSON] , зробленою первісним кредитором. З останньої також слідує, що загальна заборгованість по кредиту станом на 22.10.2025 становить 26355 грн, з яких 7000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 19005 грн прострочена заборгованість за відсотками та 350 грн прострочена заборгованість за комісією. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Отже, виписка є належним доказом щодо заборгованості відповідача за кредитом. Таким чином, на підтвердження укладення відповідачем Договору позивачем надано документи, що свідчать про послідовність його укладення, з яких вбачається, що [PERSON] ідентифікувався в ІТС та зайшов у особистий кабінет на сайті кредитодавця; надав усю необхідну інформацію для формування належної пропозиції; йому в особистому кабінеті відправлено смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для його підписання; він ознайомився з офертою, прийняв її умови шляхом надсилання акцепту та підписання Договору одноразовим ідентифікатором після його укладення. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України). Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним). 27.06.2023 між ТОВ Мілоан та ТОВ Кредит-Капітал було укладено договір відступлення права вимоги №100-МЛ/Т, за яким відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за Договором, що був укладений між ТОВ Мілоан та відповідачем, і позивач набув права вимоги за ним. Згідно з п.3.2.6. кредитного договору, кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за ним (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії договору без згоди позичальника. 16.10.2025 ТОВ Кредит-Капітал на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги та про порядок погашення заборгованості. Згідно витягу з реєстру боржників передано ТОВ Кредит-Капітал право вимоги за Договором [PERSON] в загальній сумі заборгованості 26355 грн, з яких залишок за тілом кредиту 7000 грн, залишок по відсотках 19005 грн та 350 грн комісії. Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (ст.512 ЦК України). Відступлення права вимоги відбувається на підставі правочину, зокрема, внаслідок укладення договору купівлі-продажу чи міни; дарування; факторингу. У ст.629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Кредитний договір укладений між первісним кредитором та відповідачем в електронній форм, вони обумовили усі його істотні умови, як то розмір кредиту та суму відсотків, комісії, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо. При цьому, без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договір між ТОВ Мілоан та відповідачем не був би укладений. Відповідач, підписавши Договір, не лише погодив його умови, зокрема розмір кредиту, грошову одиницю, відсотки, комісію, строк та умови кредитування, але й скористався кредитом. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Кожна кредитна справа має свої ознаки та характеристики, які її відрізняють. Велика Палата Верховного Суду в постановах від від 23.05.2018 у справі №910/1238/17, від 18.01.2022 у справі №910/17048/71, від 05.04.2023 у постанові №910/4518/16 зазначала, що проценти відповідно до ст.1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Проценти за користування кредитом це проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Відповідачем самостійно обрано кредитну пропозицію, свідомо погоджено її умови, підтверджено акцепт умов шляхом вчинення передбачених електронних дій та отримано грошові кошти. Отже, зобов`язання щодо повернення суми кредиту та процентів виникло у результаті свідомого волевиявлення відповідача. Таким чином, як на момент укладення Договору, так і протягом строку кредитування кредитодавець мав правомірні очікування на отримання процентів за користування грошовими коштами до дня повернення кредиту, а відтак право вимоги позивача щодо сплати йому таких процентів є правомірним. Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення кредиту за електронним договором є обов`язковим. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст.129 Конституції України). За правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.78 ЦПК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону. Позивачем доведено факт надання грошових коштів відповідачу за Договором та правові підстави набуття права вимоги за ним відповідно до договору відступлення права вимоги. Водночас, відповідачем в свою чергу не було надано доказів на спростування презумпції правомірності укладеного Договору, не спростована правильність проведеного розрахунку, будь-яких клопотань на його спростування не заявлено, як і не було надано власного розрахунку. Ураховуючи те, що позичальником взяті на себе зобов`язання за Договором належним чином не виконано, кредитні кошти у погоджений строк не повернуто, внаслідок чого виникла заборгованість, суд дійшов висновку, що наданими позивачем доказами підтверджується обґрунтованість заявлених вимог. Відтак, позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст.133 ЦПК України). До останніх належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу в сумі 8000 грн. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як передбачено ч.ч.4,5 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду надано: договір №0107 про надання правової допомоги від 01.07.2025, акт наданих послуг №Д/4965 від 22.10.2025, детальний опис наданих послуг, ордер на надання правової допомоги від 20.10.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Суд звертає увагу, що витрати на професійну правничу допомогу повинні відповідати критерію необхідності чи було їх вчинення обов`язковим, і чи доцільним було їх виконання чи вплинули вони на перебіг розгляду справи. Розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову та предмету спору, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Предметом спору в дані справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката. Розподіляючи витрати, понесені заявником на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи та надані суду документи є підставою для часткового відшкодування судом витрат на правничу допомогу з іншої сторони, адже цей розмір не є доведений, необхідним та не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, складності справи, ціни позову, критерію реальності адвокатських витрат, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн, що буде відповідати принципу співмірності, виваженості та розумності. Крім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, що також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved