Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем зареєстрований 16 березня 2017 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено актовий запис №439. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16 березня 2017 року між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб, у якому у сторін є син [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу сімейне життя між подружжям поступово погіршувалось. Зазначає, що постійно виникали непорозуміння та суперечки, що у кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, любов та повага один до одного. Спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу чи примирення є неможливим. Ухвалою від 18.02.2026 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні. Позивачка у судове засідання не з`явилася, проте 03.03.2026 року подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. 02.03.2026 року на адресу суду надійшла заява від відповідача, у якій останній просив розгляд справи проводити у його відсутності та не заперечив щодо задоволення позовних вимог. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 16 березня 2017 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено актовий запис №439. Встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, вони не проживають разом, спільного господарства не вудуть та не підтримують подружніх відносин. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав та подав заяву про розгляд справи у його відсутності, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак шлюб слід розірвати. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається із квитанції про сплату судового збору, позивачкою при поданні позову до суду сплачено судовий збір відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 1331, 20 грн. Враховуючи вищевикладене, а також і те, що розгляд даної справи по суті не здійснювався, що підтверджується її матеріалами, суд приходить до висновку, що позивачці слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 665 грн 60 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти іншу частину сплачених позивачкою при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 665 грн 60 коп судового збору.

Outcome: approved