Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що після смерті спадкодавця, залишилось спадкове майно, яке позивач прийняла в спадковій массі окрім будинку на який спадкодавиця прийнявши спадщину після смерті свого чоловіка не оформила свідоцтва про право на спадщину. На даний час оригінал заповіту посвідченого Зміївською сільською радою Бериславського району Херсонської області 22.12.2015 за реєстровим №77 перебуває в спадковій справі №317/2017, до якої відсутній доступ, так як Бериславська ДНК зупинила свою діяльність на період воєнного часу, що підтверджується відповіддю Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.08.2025 року, невидачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] . Отже, оскільки у встановленому законом порядку позивач не може оформити свої права, він змушений звернутися до суду з даним позовом. На судове засідання позивач та його представник не з`явилися, останній надав заяву про розгляд справи без їх участі. На судове засідання представник відповідача не з`явився. Третя особа приватний нотаріус Виноградова Наталія Миколаївна за ухвалою суду про витребування доказів надав копію спадкової справи № 139/2023. Враховуючи думку позивача, який не заперечив, щодо заочного розгляду справи, суд вважає за доцільне провести заочний розгляд справи. За таких обставин, суд вважає можливим постановити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 лютого 2023 року та після її смерті відкрилась спадщина. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (дошлюбне прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] ). Факт прийняття спадщини позивачем підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №78304906 від 11.09.2024 виданого приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Виноградовою Н.М. Серед спадкового майна, яке належало спадкодавці позивача наявний житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на дім від 12.01.19976 року, виданого Зміївською сільською радою народних депутатів Бериславського району Херсонської області. Вказаний будинок належав на праві приватної власності чоловіку спадкодавиці [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Спадкодавиця позивача прийняла спадщину після смерті [PERSON] в частині житлового будинку за заповітом. У зв`язку з тим, що [PERSON] за життя не отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] позивач не може оформити свої майнові права на спадкове майно у вигляді житлового будинку, про що їй також було вказано нотаріусом в усному порядку та було рекомендовано звернутися до суду з відповідною позовною заявою. [INFO] помер [PERSON] , чоловік [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину, після смерті [PERSON] що підтверджується заявою про прийняття спадщини, посвідченою секретарем Зміївської сільської ради 01.12.2017 року за реєстровим №72. Крім того, факт прийняття спадщини [PERSON] підтверджується листом завідувача Бериславської ДНК Третьякової О.М. №570/02-14 від 28.07.2021 року відповідно до якого заведено спадкову справу №317/2017 за заявою дружини та сина [PERSON] . Крім того, у вказаному листі вказано, що [PERSON] при житті залишив заповіт посвідчений Зміївською сільською радою Бериславського району Херсонської області 22.12.2015 за реєстровим №77 в якому зробив розпорядження, а саме [PERSON] заповів житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0, 2500 га, яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд. Звертаю увагу, у вказаному листі визначено спадкову масу та перелік спадкоємців, розпорядження спадкодавця визначено із зазначенням спадкоємців та виду майна. Окремо наголошуємо, на втрату заповіту, який перебуває у спадковій справі нотаріуса в зоні активних бойових дій. Таким чином, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття. Таким чином, [PERSON] набула права власності на спадкове майно, так як відповідно до позиції ВС від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/2 1-ц, право на спадкове майно виникає з часу відкриття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на неї. На даний час оригінал заповіту посвідченого Зміївською сільською радою Бериславського району Херсонської області 22.12.2015 за реєстровим №77 перебуває в спадковій справі №317/2017, до якої відсутній доступ, так як Бериславська ДНК зупинила свою діяльність на період воєнного часу, що підтверджується відповіддю Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.08.2025 року, невидачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] , тому наявні підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , як належний спосіб захисту невизнаних прав. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма статті 316 цього Кодексу визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Стаття 321 ЦК України також закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України, який означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом за умови попереднього та повного відшкодування вартості об`єктів права власності, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до п.1 ч. 2 ст.3,16 ЦК України - визнання права, ст. 392 ЦК України-власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним його документа, який засвідчує його право власності. Позивачем надано документи на підставі яких визначено власника майна. Таким чином, виникла ситуація при якій, позивач не має змогу в повній мірі розпоряджатися майном. За таких обставин, виходячи з приписів статті 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, так і відповідачки, який не заперечує проти задоволення вимог позивача. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції відповідача та участь останнього обумовлена особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved