Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просить розірвати шлюб, між [PERSON] , та відповідачкою [PERSON] , який зареєстрований 13.04.2019 Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №132. Стислий виклад позиції сторін. В обгрунтування позовних вимог позивач [PERSON] , зазначає, що 13.04.2019 між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів Галицького районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області було зроблено актовий запис за № 132. Спочатку їхнє сімейне життя складалось добре, проте протягом останнього часу шлюбні відносини між ними поступово погіршились. Як виявилось згодом, у них були зовсім інші погляди на сімейне життя. Тепер у їхніх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Ці відносини продовжуються протягом тривалого часу, вони неприйнятні для позивача, приносять йому лише негативні емоції та душевні страждання. В свій час вони намагались усіма силами зберегти сім`ю. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони справи переконались, що є кардинально протилежними людьми, а тому позивач вирішив розірвати шлюб. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ним та відповідачкою уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Його неодноразові спроби налагодити сімейні відносини, не дали жодних результатів. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 17.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 05.03.2026 /а.с.17-18/. Розгляд справи по суті відбувся 05.03.2026 без участі сторін. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] , адвокат Дуда І.П., подала заяву у якій просить проводити розгляд справи без її участі та участі позивача за наявними в матеріалах справи документами. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідачка, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Подала заяву у якій позовні вимоги визнає та просить задовольнити позов про розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка сторін не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 13.04.2019 сторони уклали шлюб, який зареєстрований у Галицькому районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис №132 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] /а.с.4/. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Сім`я фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як протягом тривалого часу між сторонами існують непорозуміння. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають, оскільки їх відсутність у судовому засіданні свідчить про їх байдуже ставлення до сім`ї та збереження шлюбу. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам позивача, а тому позовні вимоги останнього є обґрунтованими та підлягають задоволенню, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім того, враховуючи відсутність у прохальній частині позову вимог позивача про стягнення на його користь з відповідачки понесених судових витрат, тому суд вважає за можливе залишити витрати зі сплати судового збору за позивачем.

Outcome: approved