Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

До Заводського районного суду міста Кам`янського звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 листопада 2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. З літа 2022 року Позивач та Відповідач припинили шлюбні стосунки та проживають окремо. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що при вирішенні різних сімейних питань вони не приходили до спільної згоди, на цій підставі виникали сварки та непорозуміння. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин подальше спільне життя з Відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах та почуттях взаємодії, любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а Позивач не має наміру зберігати шлюб з Відповідачем. Причини, що спонукають Позивача наполягати на розірванні шлюбу, на його думку є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2025 року головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А.. Ухвалою від 07.10.2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Учасникам справи встановлені строки для подання заяв по суті справи, а також заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 24.11.2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду в зв`язку з примиренням подружжя. Ухвалою від 18.02.2026 року у задоволенні заяви відповідача про залишення позову без розгляду відмовлено. Позивач з заявою про залишення позову без розгляду до суду не звертався. В судове засідання, призначене на 05.03.2026, учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та/або заяв про оголошення перерви на адресу суду не надходило, про причини неявки суд не повідомили. Представник позивача [PERSON] адвокат Лунік Тарас Ярославович подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з огляду на таке. 05.11.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим повторно 23 вересня 2025 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 141. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с. 5). Дітей подружжя не має. Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За приписами статті 3 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до частини першої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає вимогам статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушуванням його до шлюбу та збереження шлюбних відносин, що не допускається відповідно до частини першої статті 24, частини четвертої статті 56 СК України та порушує принцип добровільності шлюбу. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини третьої статті 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини, що мають істотне значення. Проаналізувавши встановлені обставини справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі відносини між подружжям, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, дійшов до висновку, що подальше спільне життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечитиме інтересам сторін та моральним засадам суспільства, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини першої статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1 211,20 гривень.

Outcome: approved