Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Позивач ТОВ «Санфорд Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову позивач зазначив, що 29.09.2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №26204000475702, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» зі змінами та доповненнями, затверджений банком і розміщений на офіційному сайті www.creditdhepr.com.ua та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір. Відповідно до п. 1.1., 1.2. кредитного договору банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби у сумі 18065,12 гривень, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах і строках і виконати зобов`язання за договором у повному обсязі. Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав та зарахував на банківський поточний рахунок клієнта грошові кошти у сумі 18065,12 гривен. 11.04.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу №11/04/24, за умовами якого АТ «Банк Кредит Дніпро» передає ТОВ «Санфорд Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Санфорд Капітал» приймає належні АТ «Банк Кредит Дніпро» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі й до [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором №26204000475702 від 29.09.2020 року, станом на 19.05.2025 року заборгованість становить 31191,60 грн., з яких: залишок простроченого кредиту у сумі 18065,13 грн.; залишок по відсоткам 1312,48 грн. Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Санфорд Капітал» суму заборгованості за кредитним договором №26204000475702 від 29.09.2020у розмірі 31191,60 грн., з яких: залишок простроченого кредиту у сумі 18065,12 грн.; залишок по відсоткам 1312,48 грн., а також суму судових витрат судовий збір 2422,40 грн. та оплату професійної правничої допомоги адвоката 7200,00 грн. Ухвалою суду від 17.07.2025 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Представник позивача Маслюженко М.П., в позові просив розглянути справу у спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що 29.09.2020р. між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», та [PERSON] , було укладено кредитний договір №22035000534805. Відповідно до договору, банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором. Цей Кредитний договір є невід`ємною частиною УДБО, та вказані документи разом із Заявою-згодою складають єдиний Договір. Сторонами обумовлено, що кредит надається на наступних умовах: сума кредиту 18710 грн. 00 коп. на строк 36 місяців, строк погашення до 27.09.2023, цільове призначення на споживчі потреби, процентна ставка є фіксованою 48,78% річних. Кредит надається шляхом зарахування кредиту на поточний рахунок клієнта, відкритий у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» Також, до матеріалів справи додано Заяву-згоду №174730 від 29.09.2020р. та Паспорт споживчого кредиту, які підписані особистим підписом відповідача Відповідно до розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на 10.04.2024 р. утворилася заборгованість, яка складає 31191,60 грн., з яких: 18065 грн. 12 коп. заборгованість за основним боргом, 13126 грн. 48 коп. заборгованість за відсотками. 11.04.2024 р. між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №11/04/24, у відповідності до умов якого АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» передає ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників Згідно Реєстру Боржників від 11.04.2024 р., ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 22035000534805 від 29.09.2020р. в розмірі 31191 грн. 60 коп, з яких: 18065 грн. 12 коп. заборгованість за основним боргом, 13126 грн. 48 коп. заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором в ході розгляду справи відповідачем не оспорювався. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У відповідності до ст.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач свої зобов`язання по кредитному договору не виконував, тому загальна сума заборгованості за кредитним договором №22035000534805 від 29.09.2020 року становить 31191 грн. 60 коп., з яких: 18065 грн. 12 коп. заборгованість за основним боргом, 13126 грн. 48 коп. заборгованість за відсотками. Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що зобов`язання з повернення отриманих в борг коштів не виконане, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №22035000534805 від 29.09.2020року, що становить 31191 грн. 48 коп., з яких: 18065 грн. 12 коп. заборгованість за основним боргом, 13126 грн. 48 коп. заборгованість за відсотками, задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом також встановлено, що позивач ТОВ «Санфорд Капітал» понесло судові витрати, що складаються з 2422,40 грн. сплаченого судового збору. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується відшкодування позивачеві витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 7200,00 грн., суд зазначає наступне. Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд враховує вимоги статті 137 ЦПК України, котрими передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 . У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та ін. визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Судом встановлено, що між позивачем ТОВ «Санфорд Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» 01.04.2024 року було укладено договір про надання правничої допомоги №1/04. В обґрунтування сплати суми в розмірі 7 200,00 грн. позивачем надано суду договір про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 року, додаток № 2 до Договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 року (вартість послуг); додаток №3 до Договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 року (пустий бланк Акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги без дати). Однак, заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати коштів у розмірі 7200,00 грн., зокрема, не надано відповідної квитанції, або платіжного доручення чи будь-якого іншого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу. Крім того, представником позивача надано суду додаток №3 до Договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 року, який являє собою пустий бланк Акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги без дати складання та без зазначення детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опису здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З огляду на зазначене ,суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 200,00 грн.

Outcome: partial