Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

ТзОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №12.03.2024-100001426 від 12.03.2024 року в розмірі 7350 грн; судові витрати у розмірі 2662,40 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 12.03.2024 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) №12.03.2024-100001426 із сумою кредиту - 3500,00 грн., строком на 42 дні. Зазначає, що відповідно до умов кредитного договору позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання кредиту 12.03.2024 р., сума кредиту 3500 гривень, строк на який надається кредит 42 дні, дата повернення кредиту 22.04.2024 року. Посилається на те, що процентна ставка Економ - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Зазначає, що 19.03.2024 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено додатковий договір, за яким сторони домовились за взаємною заявою за ініціативою позичальника збільшити суму кредиту. Відповідно до умов додаткового кредитного договору позичальнику надається кредит на наступних умовах: строк на який надається кредит 50 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 30.04.2024 року. Вказує, що 25.03.2024 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено додатковий договір, за яким сторонни домовились за взаємною заявою за ініціативою позичальника збільшити суму кредиту. Відповідно до умов додаткового кредитного договору позичальнику надається кредит на наступних умовах: строк на який надається кредит 56 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 06.05.2024 року. Посилається на те, що 07.04.2024 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено додатковий договір, за яким сторонни домовились за взаємною заявою за ініціативою позичальника збільшити суму кредиту. Відповідно до умов додаткового кредитного договору позичальнику надається кредит на наступних умовах: строк на який надається кредит 69днів з дати його надання, дата повернення кредиту 19.05.2024 року. Вказує, що 17.04.2024 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено додатковий договір, за яким сторонни домовились за взаємною згодою продовжити строк, на який надається кредит. Відповідно до умов додаткового кредитного договору позичальнику надається кредит на наступних умовах: строк на який надається кредит 79 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 29.05.2024 року. Також зазначає, що відповідно до п.4.1 Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5167-80ХХ-ХХХХ-4410. При цьому, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі та надало грошові кошти, однак [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 7350 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3500 гривень, проценти в розмірі 2625 гривень 00 коп., неустойка 1225 гривень, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». З посиланням на відповідні правові норми та докази, зважаючи на те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, представник позивача просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 7350 грн. та судові витрати. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.02.2026, після отримання судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідача у справі, було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, без виклику сторін. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» в прохальній частині позову просить справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, скерував відзив на позовну заяву, у якому позов визнав частково, а саме тіло кредиту в розмірі 3500 гривень, щодо стягнення процентів в сумі 2625 грн. та неустойки в розмірі 1225 грн. не визнає. Вказав, що він на даний час є військовозобов`язаним та проходить військову службу, що підтверджується Довідкою ВЧ [NUMBER] від 10.02.2026 р. З посиланням на норми закону просить позов задовольнити частково, в сумі 3500 гривень та звільнити його від сплати судового збору, як військовослужбовця. Дослідивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 12.03.2024 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) №12.03.2024-100001426 із сумою кредиту - 3500,00 грн., строком на 42 дні. Відповідно до умов кредитного договору позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання кредиту 12.03.2024 р., сума кредиту 350 гривень, строк на який надається кредит 42 дні, дата повернення кредиту 22.04.2024 року. Процентна ставка Економ - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (а.с.18-22). 19.03.2024 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено додатковий договір, за яким сторонни домовились за взаємною заявою за ініціативою позичальника збільшити суму кредиту. Відповідно до умов додаткового кредитного договору позичальнику надається кредит на наступних умовах: строк на який надається кредит 50 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 30.04.2024 року (а.с.24). 25.03.2024 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено додатковий договір, за яким сторонни домовились за взаємною заявою за ініціативою позичальника збільшити суму кредиту Відповідно до умов додаткового кредитного договору позичальнику надається кредит на наступних умовах: строк на який надається кредит 56 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 06.05.2024 року (а.с.25). 07.04.2024 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено додатковий договір, за яким сторонни домовились за взаємною заявою за ініціативою позичальника збільшити суму кредиту. Відповідно до умов додаткового кредитного договору позичальнику надається кредит на наступних умовах: строк на який надається кредит 69 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 19.05.2024 року (а.с.26). 17.04.2024 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено додатковий договір, за яким сторонни домовились за взаємною заявою продовжити строк, на який надається кредит. Відповідно до умов додаткового кредитного договору позичальнику надається кредит на наступних умовах: строк на який надається кредит 79 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 29.05.2024 року (а.с.27). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №12.03.2024-100001426 від 12.03.2024, позичальник [PERSON] станом на 19.01.2026 р. має заборгованість 7350 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3500 гривень, проценти в розмірі 2625 гривень 00 коп., неустойка 1225 гривень (а.с.28-34). Згідно квитанції №2436544183 від 12.03.2024 року вбачається, що АТ КБ «Приват Банк» здійснео перерахунок коштів в сумі 3500 гривень за Договором 12.03.2024-100001426 (а.с.36). Наявність заборгованості у відповідача за кредитним договором зумовила звернення ТОВ "Споживчий центр" до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Відповідно до ч.4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За частинами 4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Статтями 1, 2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави. Як вбачається з долучених до відзиву на позовну заяву доказів, відповідач [PERSON] є військовослужбовцем з 08.10.2025 року по даний час , що підтверджується Довідкою №356 від 10.02.2026 року ВЧ [NUMBER] (а.с. 50). Таким чином, у період виконання умов кредитного договору, а також станом на момент розгляду судом справи, відповідач має статус військовослужбовця Збройних Сил України та на нього поширювались пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей». Враховуючи встановлені обставини та наведені положення законодавства, суд вважає, що умови договору про зобов`язання позичальника, крім суми позик, сплатити на користь позикодавця проценти (у тому числі комісію) та штрафні санкції, не підлягають застосуванню, як такі, що суперечать закону. З огляду на викладене, позовні вимоги в частині заборгованості за відсотками за кредитним договором та неустойкою задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, враховуючи часткове задоволення позову (48%) стягує з відповідача на користь позивача відшкодування витрат зі сплати судового збору в розмірі 1277 грн 95 коп.(2662,40:100*48%).

Outcome: partial