Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою де заінтересована особа Міністерство оборони України військова частина [NUMBER] , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, за якою просить: встановити юридичний факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] без реєстрації шлюбу у період з 2013 року по 2025 року за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначила наступне. Заявник, [PERSON] народилась [INFO] , в м. Новоград-Волинський Житомирської області, що підтверджується копією паспорта гр-нки України серії [NUMBER] виданого Ужгородським MB УМВС України в Закарпатській області 30.05.2008року. Була у шлюбі з [PERSON] , який у 1992році розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] актовий запис №139. З громадянином [PERSON] , [INFO] , що жив біля неї по сусідству [ADDRESS] вони познайомилися, коли в 2013році вони разом з сестрою придбали будинок за адресою [ADDRESS] . Оскільки в будинку заявник мешкала одна (сестра з сім`єю проживає окремо) сусід спочатку приходив в гості, а з часом повністю перебрався жити до неї. Так вони почали жити разом: вели спільне господарство, мали спільний бюджет, перебували в інтимних стосунках, піклувалися один про одного - фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. Про дані обставини проживання свідчать відповідні довідки по місцю їх співмешкання та ведення домашнього господарства, видані відповідними компетентними органами. 29.14.2015року [PERSON] був мобілізований до АТО та заключив контракт з [INFO] . Влітку 2023року після поранення він повернувся до дому, а вже в грудні 2024 року був знову мобілізований. На початку лютого 2025 року заявник отримала сповіщення як дружина, що [PERSON] , [INFO] , зник безвісті, мужньо виконавши військовий обов`язок. В сповіщенні було вказано, що воно є документом для звернення до [INFO] . У відповідності до діючого законодавства та на виконання даного сповіщення 10.03.2025 заявник звернулась із заявою до [INFO] та до командира військової частини за одержанням відповідних, офіційно встановлених виплат від держави як дружина зниклого безвісті, але їй було відмовлено, оскільки вона не являється офіційною дружиною [PERSON] , а тому для захисту своїх порушених прав вона змушена звернутися до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 29.05.2025 року заяву було передано на розгляді судді Наумової Н.В. За ухвалою від 29.04.2025 року судом було прийнято заяву до розгляду в порядку окремого провадження. За ухвалою від 14.07.2025 року судом було витребувано за власною ініціативою від Ужгородської районної державної нотаріальної контори (м. Ужгород, вул. Собранецька, 47) Витяг (інформаційну довідку) із Спадкового реєстру щодо [PERSON] , [INFO] , що наявності/відсутності: заповіту/спадкового договору; спадкової справи/свідоцтв про право на спадщину. 24.09.2025 року на виконання ухвали суду були надані відповідні докази. Заявник у судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена. Представник заявника подала заяву від 19.01.2026 року про розгляд справи за відсутності заявника. Представник заінтересованої особи Міністерство оборони України військова частина [NUMBER] , в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений. Дослідивши всі матеріали справи та додатково подані, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується вимоги заявника, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, молодший сержант [PERSON] з 23.02.2016 року по 18.02.2017 року перебував на військові службі в військовій частині польова пошта [NUMBER] , [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 18.02.2017 року № 431. У період з 22.02.2016 року по 04.04.2017 року [PERSON] безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою ВЧ [NUMBER] від 29.05.2017 року № 2077. [PERSON] було видане посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] . Згідно довідки позаштатної постійно діючої військово лікарської комісії КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» [PERSON] 20.09.2022 року отримав травму важкого ступеню і потребував відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів. Заявника [PERSON] за сповіщенням сім`ї (близьких родичів) від 22.01.2025 року №1135 ТВО начальника [INFO] [PERSON] , було сповіщено, що солдат [PERSON] , 1986 р.н., стрілець санітар 2-го механізованого відділення 8-го механізованого взводу 6-ї механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , зник безвісти близько 07 години 55 хвилин «16» січня 2025 року відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини, в районі населеного пункту Дачне Покровського району Донецької області, внаслідок удару FPV-дрону по позиції. 16.03.2025 року [PERSON] звернулась до командира військової частини [NUMBER] із заявою про виплату їй грошового забезпечення, включаючи додаткову винагороду передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168, а також виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2025 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік, належні її чоловіку, проте отримала відмову. Як стверджує заявник, громадянин [PERSON] , [INFO] , жив біля неї по сусідству у [ADDRESS] , вони познайомилися, коли в 2013 році вони разом з сестрою придбали будинок за адресою [ADDRESS] . Оскільки в будинку заявник мешкала одна (сестра з сім`єю проживає окремо) сусід спочатку приходив в гості, а з часом повністю перебрався жити до неї. Так вони почали жити разом: вели спільне господарство, мали спільний бюджет, перебували в інтимних стосунках, піклувалися один про одного - фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка у період з 2013 по 2025 роки. На підтвердження вимог за заявою заявник надала суду роздруківку переписки у месенджері у червні 2017 року та у квітні 2022 року, фотознімки без дати та зазначення періоду їх створення, за якими неможливо достовірно встановити період їх спільного проживання. З договору купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки від 05.06.2013 року вбачається, що [PERSON] дійсно придбала частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку на якій він знаходиться. Право власності на ці об`єкти нерухомості було зареєстроване у встановленому законом порядку. Заявником також надано суду Акт про фактичне проживання особи на території Баранинської сільської ради від 10.10.2025 року, з якого вбачається, що сусіди [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що за адресою: [ADDRESS] , у період з 2013 року проживав [PERSON] , [INFO] . Довідкою від 10.10.2025 року № 181/3 Баранинської сільської ради також підтверджується, що гр. [PERSON] дійсно проживала за адресою: [ADDRESS] , із мешканцем [PERSON] , [INFO] , з 2013 року, який на момент видачі довідки рахується зниклим безвісті. Згідно із частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до вимог статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Частини 1, 2 ст. 29 ЦК України визначають, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Як зазначено у Верховним Судом у постанові від 07.11.2018 у справі № 336/709/18-ц, згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. ВС зазначив, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно із ч. 2 ст. 294 ЦПК України з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. З урахуванням викладеного та того факту, що заявник не надав суду жодних доказів на підтвердження факту відкриття спадкової справи за безвісно відсутнім [PERSON] , [INFO] та наявність/відсутність інших спадкоємців у нього, з метою перевірки цих фактів, без яких неможливий розгляд по суті вищезазначеної заяви заявника саме в окремому провадженні, судом за ухвалою від 14.07.2025 року було витребувано за власною ініціативою від Ужгородської районної державної нотаріальної контори (м. Ужгород, вул. Собранецька, 47) Витяг (інформаційну довідку) із Спадкового реєстру щодо [PERSON] , [INFO] , що наявності/відсутності: заповіту/спадкового договору; спадкової справи/свідоцтв про право на спадщину. Суду надано Інформаційну довідку від 14.08.2025 року № 82204030 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) з якої вбачається, що спадкові справи щодо [PERSON] , [INFO] , не заводились, свідоцтва не видавалися. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заявником надано достатньо доказів задля встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без реєстрації шлюбу у період з 2013 року по 2025 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. З огляду викладене, суд вважає за необхідне всі судові витрати у цій справі покласти на заявника. На підставі наведеного та

Outcome: approved