Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

24.11.2025 позивач звернувся до Основ`янського районного суду м. Харкова з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначено, що 17.06.2017 між сторонами укладено шлюб, від якого народилася донька [PERSON] , [INFO] . З часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між ними зіпсувалися та все одно вони неодноразово намагалися зберегти сім`ю та жити заради дітей. Однак їм це не вдалося, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у вересні 2020. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб, не надавати строк для примирення, судові витрати покласти на позивача. 25.11.2025 ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова вказану справу направлено до Шевченківського районного суду м. Харкова за підсудністю. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2025 вказану справу передано в провадження судді Семіряд І.В. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом направлено запит. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 25.12.2025 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, прізвище просила залишити « [PERSON] ». Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 17.06.2017 у Куп`янському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №104. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як позивач посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При реєстрації шлюбу прізвище змінювалося відповідачем, нею висловлено бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved