Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 26 грудня 2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №РЗ07.24229.005235806 від 08.05.2019 року в розмірі 14163,57 грн та судові витрати. В обґрунтування позову вказано, що 08.05.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір №РЗ07.24229.005235806 від 08.05.2019 року, на підставі якого відповідачка отримала кредит. 17.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №17112023, за яким до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за кредитним договором №РЗ07.24229.005235806 від 08.05.2019 року, укладеним з [PERSON] в розмірі 14163,57 грн. Оскільки відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, заборгованість не погасила, позивач змушений звернутися до суду з позовом. ІІ. Виклад позиції відповідача. Відповідачка відзив на позовну заяву не подавала. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.01.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив проводити розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка повторно в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті Судова влада, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її участі не заявляла, відзив не подано. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. 08 травня 2019 року між Акціонерним товариством «Ідея банк» та [PERSON] укладено договір кредиту та страхування №Р07.24229.005235806, за яким [PERSON] отримала кредит, тип кредиту пенсійний, сума кредиту 6071,00 грн, процентна ставка 15%, строком кредитування 24 місяці. За п. 1.5 договору, під час користування кредитом Банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку №1 як «Інші послуги Банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку сплачуються згідно діючих Тарифів Банку. Дата повернення кредиту 08.05.2021 року. Повернення заборгованості за Договором здійснюється через рахунок №29092000738262, відкритий у Банку, відповідно до Графіку, викладеного в Додатку №1 до даного Договору (п. 1.6 договору). Згідно п. 1.7 договору, банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 6071,00 грн на рахунок № [NUMBER] позичальника, який відкритий в АТ «Ідея банк» та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 969,32 грн згідно з умовами Договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього договору. Спосіб оплати переказ коштів на рахунок ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна Страхування життя» АТ «Ідея Банк» №26505355014198 через транзитний рахунок, відкритий в АТ «Ідея Банк». Змінювана процентна ставка визначається як змінна частина ставки в розмірі 9,5% збільшена на маржу Банку в розмірі 5% (п. 1.8 договору). Відповідачкою [PERSON] окрім кредитного договору підписано Паспорт споживчого кредиту (Додаток №1 до договору кредиту та страхування №Р07.24229.005235806). Згідно ордеру-розпорядження №1 від 08.05.2019 року АТ «Ідея банк», останній перерахував на рахунок [PERSON] грошові кошти на підставі договору кредиту та страхування №Р07.24229.005235806 в розмірі 5101,68 грн. та згідно ордеру-розпорядження №2 банком сплачено страховий платіж в розмірі 969,32 грн. За довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором №Р07.24229.005235806 від 08.05.2019 року, заборгованість [PERSON] станом на 17.11.2023 року складає 14163,57 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом 6067,32 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 3064,75 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 5031,50 грн. 17 листопада 2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу, за яким до ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право вимоги до боржників, викладених у Реєстрі боржників. Згідно копії реєстру боржників №2 від 17.11.2023 року до ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №Р07.24229.005235806 від 08.05.2019 року в загальному розмірі 14163,57 грн. V. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. У відповідності до ст. 76 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За приписами ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ч. 1 ст. 79 ЦПК України та ч. 6 ст. 81 ЦПК України докази мають відповідати ознакам достовірності, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що договір факторингу у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, а відтак, суд вважає, що у ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право на звернення до суду. Крім того, встановлено, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, заборгованість не погасила, а відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на задоволення позову в повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved