Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивачка, через систему «Електронний суд», звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами, зареєстрований 17 грудня 1988 у Палаці одруження «Орджонікідзевський» м. Харкова, актовий запис №1551. В обгрунтування позовову посилалась на те, що з 2010 року вони не проживають разом, їх сім`я перестала існувати. За її глибоким переконанням сенсу зберігати шлюб немає. У подальшому не бажає прожовжувати подружні відносини з відповідачем та бажає розірвати шлюб. Ухвалою Індустріального райсуду м. Харкова від 19.12.2025 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В поданій до суду заяві позивачка просить розглянути справу за відсутності позивачки, позовні вимоги задовольнити, шлюб розірвати, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 17 грудня 1988 у Палаці одруження «Орджонікідзевський» м. Харкова, актовий запис №1551. Від спільного життя подружжя неповнолітніх дітей немає. Під час спільного життя між подружжям взаємовідносини не склалися з приводу того, що подружжя має різні погляди на життя. На даний час шлюб існує формально, подружжя не веде спільне господарство та не підтримує шлюбно-сімейні стосунки з 2010 року. Поновлювати ці стосунки позивачка не бажає і вважає, що це буде суперечити її інтересам. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Правилами ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст. ст. 10, 12, 13, 95, 247 ч. 2, 258-259, 263, 264, 265, 274, 280 ЦПК України, ст. ст. 110 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved