Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

04.12.2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТАЛІОН ПЛЮС" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 30977 грн. за договором кредитної лінії №681970265 від 23.01.2025 року. На обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 23.01.2025 року між ТОВ МАНІВЕО ШВИДККА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 681970265 у формі елекронного документа, відповідно до якого Відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 10 000 гривень. 25.03.2025 р. між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та позивачем ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №МВ-ТП/28, відповідно до умов якого, право вимоги за договором кредитної лінії №681970265. Отже, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Оскільки відповідач належним чином не виконував своїх обов`язків за договором кредитної лінії, виникла заборгованість в загальній сумі 30 977 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 10 000 грн., заборгованість за відсотками 20 477 грн., заборгованості по комісії - 500 грн. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у яке не з`явився без повідомлення причин неявки, процесуальними правами щодо подачі заяв по суті справи не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті, тому суд розглянув справу за його відсутності. Відповідно до пунктів 1-4 частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дані умови проведення заочного розгляду справи наявні у їх сукупності. На підставі пунктів 1-4 частини першої статті 280 та частини четвертої статті 223 ЦПК України у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.01.2025 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №681970265 та підписано паспорт споживчого кредиту(а.с. 24-35). Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора ЕНМТ (а.с. 25 тил.) Відповідно до Договору кредиту, сума кредиту становить 10000,00 грн. Кредит надається загальним строком на 30 днів за умови виконання позичальником умов договору, з 23.01.2025 (дата надання кредиту). Повернення кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником відповідно до умов договору. Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував Відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. 23.01.2025 на банківську карту № [NUMBER] відповідача, яку відповідач вказав у Заявці при укладенні кредитного договору, що підтверджується платіжними дорученням та довідками перерахування грошових коштів ( а.с.49-49 тил.). Крім того, із запитуваної інформації АТ "ВСТ Банк" повідомлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ), та надано виписку по рахунку за період з 23.01.2025 23.01.2025, з якого вбачається зарахування суми 10000,00 грн. 23.01.2025 р.(а.с.104-106). Відтак вказаний доказ з врахуванням кредитного договоу є достатнім для підтвердження виконання ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язання за договором щодо надання кредиту. Також позивачем надано розрахунок заборгованості, який узгоджується з умовами договору кредиту і є достатнім та допустимим доказом розміру заборгованості відповідача за цим договором (19 тил. -21). 25.03.2025 р. між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та позивачем ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №МВ-ТП/28, відповідно до умов якого, право вимоги за договором кредитної лінії №681970265. Отже, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах (а.с.12-14). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. У ст. 536 ЦК України закріплено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Водночас у ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що Відповідачем не виконувалися умови договору кредитної лінії в частині погашення заборгованості перед позивачем, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" заборгованість за договором кредитної лінії № 681970265 від 23.01.2025 року в розмірі 30 977 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 10 000 грн., заборгованість за відсотками 20 477 грн., заборгованості по комісії - 500 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 гривень, що підтверджується договором про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 року (а.с.53 тил. - 57), додатковою угодою № 1998 від 09.10.2025 року про надання правової допомоги до договору № 5 від 02.12.2024 року (а.с.58), актом приймання-передачі послуг відповідно до договору про надання правової допомоги до договору № 5 від 02.12.2024 року (а.с.59).

Outcome: approved