Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому прохає стягнути з відповідача на його користь аліменти на навчання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення ним двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних позивач зазначає, що він є сином відповідача. Після розірвання рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.11.2011 між його батьками шлюбу, він залишився проживати з матір`ю. Рішенням Московського районного суду м. Харкова 13.09.2011 по справі № 2/5402/11 з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на його утримання у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, починаючи з 22.08.2011 по 22.11.2025. Оскільки 22.11.2025 йому виповнилось 18 років весь тягар щодо його утримання ліг на його матір. На теперішній час він навчається на денній формі навчання, а тому не має змоги працевлаштуватись. Доходів для свого навчання, проживання, харчування, купівлі одягу не має. Відповідач є працездатною особою, тому має можливість виконувати батьківські обов`язки щодо піклування та утримання сина, який навчається, на рівні з матір`ю, яка не в змозі самостійно повністю забезпечити його навчання через недостатній дохід. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 09.01.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.12.2007 (а.с. 08). Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 11.11.2011 у справі № 2-5413/11 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10). Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 13.09.2011 по справі № 2/5402/11 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, починаючи з 22.08.2011 по 22.11.2025 (а.с.09). На час звернення позивача з позовом до суду [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім, є студентом 1 року навчання (денна форма, за державним замовленням) освітній ступінь: бакалавр; спеціальність: «Історія та археологія», освітня програма «Історія», факультет гуманітарних наук Національного університету «Києво-Могилянська академія» (4 рівень акредитації). Термін навчання з 01.09.2025 по 28.06.2029 (а.с.11). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно положень статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У зв`язку з тим, що повнолітній [PERSON] , [INFO] продовжує навчання, він потребує матеріальної допомоги. Відповідач працездатний, відомостей про наявність, розмір свого доходу та про присуджені до стягнення аліментні зобов`язання на утримання інших осіб суду не надав та матеріали справи таких відомостей не містять. Позивачем надано копію посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] видане на ім`я [PERSON] . Як зазначено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальної допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до положень ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Позивач прохає стягувати з відповідача аліменти до досягнення ним двадцяти трьох років, проте у відповідності до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання, а тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і доведені, та підлягають частковому задоволенню з урахуванням приписів ст. 182, 199 СК України. При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1331 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial