Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 11.07.2016 у сумі 33284 грн. 94 коп., судовий збір у сумі 3028 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 9200 грн. 00 коп. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що 11.07.2016 між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк», шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти), укладено угоду про обслуговування кредитної картки на відкриття відновлювальної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії становить 200000 грн., з процентною ставкою 24 % річних. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та він погодився з ним, підписуючи угоду. Вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів, містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши в розпорядження відповідачу кредитні кошти. Разом з тим, [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого, станом на 20.09.2021, має заборгованість у сумі 33284 грн. 94 коп. 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, за умовами якого АТ «Альфа-Банк» відступило для ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» право грошової вимоги щодо боржника [PERSON] за кредитним договором від 11.07.2016. На даний час [PERSON] продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» вимушений звернутися до суду. Відповідно до норм ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами. Відповідно до реєстру відправки поштової кореспонденції, відповідач [PERSON] особисто отримав поштове відправлення. Будь-якого роду клопотань від нього не надходило. Оскільки відповідач не подав відзив на позовну заяву, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ознайомившись із матеріалами справи суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За правилами з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Дослідивши надані позивачем докази судом установлено наступні обставини, що 08.07.2016 [PERSON] ознайомився із публічною пропозицією ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та умовами кредитування, склав анкету-заяву та підписав оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії в ПАТ «Альфа-Банк». За умовами р. 3 договору, [PERSON] встановлено суму кредитного ліміту на кредитній картці 200000 грн. 00 коп., на споживчі цілі, строком на 1 рік, з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії. Процентна ставка становить 24 % річних. Тип процентної ставки фіксований. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку з кредитною карткою за період з 11.07.2016 по 20.09.2021. За умовами договору, позичальник зобов`язався щомісячно до 24 числа, вносити платежі у сумі 277 грн. Обов`язковий мінімальний платіж становить 50 грн. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 20.09.2021, відповідачу нарахована заборгованість у сумі 33284 грн. 94 коп., з яких: 29152 грн. 34 коп. прострочене тіло кредиту, 3564 грн. 33 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 578 грн. 24 коп. - заборгованість за овердрафтом (несанкціонована заборгованість). 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу № 3, за умовами якого «ФК «Еліт Фінанс» зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження АТ «Альфа-Банк» за плату, а АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» право вимоги до боржників договорами, згідно додатку № 1-1. Погодження підстав для повернення права вимоги за основним боргом здійснюється шляхом підписання сторонами акту погодження, за формою, встановленою у додатку № 3. Згідно виписки з додатку до договору факторингу № 3 від 20.09.2021, від АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перейшло право вимоги за до [PERSON] за кредитним договором б/н від 11.07.2016. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ст. 76 ЦПК України. 25.11.2025 судом була постановлена ухвала про залишення позовної заяви без руху, в якій серед іншого звернуто увагу позивача на розбіжності у даті укладення кредитної угоди з датою, що зазначена в позовній заяві. Позивачем на виконання цієї ухвали було надано суду копії документів, які підтверджують обставини видачі кредиту. Тобто позивач надав суду всі докази та навів обґрунтування, які він вважає достатніми для розгляду справи. А оскільки кредитна угода б/н датована 08.07.2016, а за договором факторингу та відповідно до виписки з реєстру договорів, права за якими відступаються, до позивача перейшло право вимоги за договором б/н від 11.07.2016, тому суд приходить до висновку, що позивач не довів набуття ним права вимоги за кредитною угодою між АТ «Альфа банк» і [PERSON] від 08.07.2016, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed