Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за Договором про іпотечний кредит №900/1 від 18.09.2008 в сумі 1117589,80 грн, яка складається з: залишку за кредитом 484941,00 грн, нарахованих та несплачених відсотків 479474,60 грн, пені за порушення строків платежів згідно з виконавчим написом 19725,60 грн, пені за порушення строків платежів відповідно до п.п.5.2 Кредитного договору 98919,20 грн, пені згідно з п.7.3 Іпотечного договору 32329,40 грн, витрат за вчинення виконавчого напису 2200,00 грн, та судові витрати у справі. Вимоги обґрунтовує тим, що 18.09.2008 між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Правобережне відділення №6719 та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №900/1, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 484941,00 грн на придбання домоволодіння за договором купівлі-продажу строком на 240 місяців, взявши на себе зобов`язання не пізніше 18.09.2028 повністю погасити кредит зі сплатою 22,5% річних за користування кредитом. У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] 18.09.2008 був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чалою В.О., реєстровий №2109, за яким Іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з Іпотечного договору, передає предмет іпотеки, який належить Іпотекодавцеві на праві власності - земельну ділянку площею 0,250 га за адресою: [ADDRESS] . Крім того, виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором №900/1 від 18.09.2008 з повернення кредиту та виплати відсотків було забезпечено договором поруки №900/1а від 18.09.2008, за яким [PERSON] взяв на себе зобов`язання солідарно відповідати перед ВАТ «Державний ощадний банк України» за виконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором №900/1. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] поручились перед Кредитором за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань, що витікають з Кредитного договору. Позивач виконав свої зобов`язання перед [PERSON] , фактично надавши йому грошові кошти, однак відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась наведена вище заборгованість. 27.02.2009 банком [PERSON] направлено повідомлення про викуп предмета іпотеки протягом 30 днів, але вимога залишена без задоволення. 28.04.2009 банком [PERSON] направлено претензія на погашення заборгованості за кредитом на суму 548908,12 грн, яка також задоволена не була. На суму 548908,12 грн 28.04.2009 та 582509,50 грн 22.09.2009 банк направив претензії і [PERSON] , вони були отримані відповідачем особисто 06.05.2009 та 30.09.2009 відповідно, але заборгованість погашена не була. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Юріна В.О. підтримала позовні вимоги в редакції уточненої 06.10.2017 позовної заяви та наполягала на їхньому задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у визначений законом спосіб, відзиву на позов, будь-яких заяв або клопотань суду не подав, про свою позицію у справі не повідомив. Відповідач [PERSON] та його представник також до суду не прибули. В наданих відзиві та заявах просили розглянути справу за їхньої відсутності та відмовити у задоволенні позову до [PERSON] з підстав того, що [PERSON] отримав вимогу банку 06.05.2009, тому останнім днем строку повного виконання ним зобов`язань за договором про іпотечний кредит є 05.06.2009. За змістом ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, а якщо такий строк не встановлено, то порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. При цьому пред`явлення вимоги до поручителя, на думку відповідача, розуміється як пред`явлення саме позовної вимоги, а не будь-якої іншої. Закінчення строку, установленого договором поруки, так само як і сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Таким чином, починаючи від дня настання строку виконання [PERSON] зобов`язань - 05.06.2009, банк мав право протягом 6 місяців звернутися до суду з позовом до [PERSON] , проте не скористався цим правом і звернувся до суду лише в 2013 році. З наведених підстав вважає, що у нього відсутні будь-які зобов`язання перед позивачем. Відповідаючи на позицію [PERSON] , представник позивача в судовому засіданні зазначила, що його твердження є безпідставними, оскільки договорі поруки передбачає відповідальність поручителя. Вимога, яка направлялася в 2009 році, є претензією, її направлення не впливає на строк, тому строк на пред`явлення позову, який і є вимогою, не є пропущеним. Зауважила, що при цьому відповідач [PERSON] не оспорює суму позову, а лише зважає на строк. Вислухавши представника позивача та врахувавши позицію відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Правовідносини в цій справі врегульовані Цивільним кодексом України в редакції, чинній на момент їхнього виникнення. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 629 ЦК України вказує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 ЦК України). Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частини 1,3 ст.549 ЦК України визначають, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Стаття 610 ЦК України закріплює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.611 цього Кодексу при порушенні зобов`язань за договором настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені). Згідно з ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частина 4 ст.559 ЦК України вказує, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Судом встановлене, що 18.09.2008 між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Правобережного відділення №6719, та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит №900/1 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 484941,00 грн на придбання домоволодіння за договором купівлі-продажу строком на 240 місяців, взявши на себе зобов`язання не пізніше 18.09.2028 повністю погасити кредит зі сплатою 22,5% річних за користування кредитом. Відповідно до п.1.5 Кредитного договору Позичальник зобов`язався проводити погашення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом ануїтетними платежами в сумі 9534,00 грн шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з жовтня 2008 року. Відповідно до п.4.2.1 Кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору. Пунктом 4.3.3 Кредитного договору визначено, що у разі порушення умов цього договору та/або Іпотечного договору позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитом, комісійних винагород, штрафів та інших належних до сплати платежів з самостійним за згодою позичальника визначенням банком розміру збитків. За п.5.1 Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим Договором Позичальник зобов`язався сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,06% від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. На забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 18.09.2008 між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чалою В.О., реєстровий №2109, за яким [PERSON] з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з Іпотечного договору, передав в іпотеку належну йому земельну ділянку площею 0,250 га за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 7.2 Іпотечного договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань, що мають вартісний вираз, передбачених п.3.4 цього Договору, Іпотекодавець сплачує на користь Іпотекодержателя штраф у розмірі 10% вартості невиконаного зобов`язання та відшкодовує понад неустойку спричинені збитки в повному обсязі. Пункт 7.3. Іпотечного договору визначив, що за невиконання зобов`язань, які передбачені п.3.4 і не мають вартісного виразу, Іпотекодавець сплачує на користь Іпотекодержателя неустойку в розмірі 5% вартості предмета іпотеки. Крім того, на забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором №900/1 від 18.09.2008 з повернення кредиту та виплати відсотків за користування ним, був укладений 18.09.2008 договір поруки №900/1а, за яким [PERSON] взяв на себе зобов`язання солідарно відповідати перед ВАТ «Державний ощадний банк України» за невиконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором №900/1. Так, за п.2.1 Договору поруки в разі порушення позичальником виконання зобов`язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов`язання позичальника перед кредитором згідно з умовами Кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором. Пунктом 3.1 Договору поруки закріплено, що поручитель відповідає по зобов`язаннях за Кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання за Кредитним договором (п.4.1). Порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання за Кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя (п.4.2). Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов`язання (п.4.5). Видатковим касовим ордером №1 від 18.09.2008 на суму 484941,00 грн підтверджене виконання позивачем обов`язків за Кредитним договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем [PERSON] умов Кредитного договору у нього виникла заборгованість перед банком, та 27.02.2009 йому надіслане повідомлення банку №0588 про наявність заборгованості з пропозицією викупити предмет іпотеки за 646588,00 грн. 28.04.2009 позивачем на його адресу спрямовано претензія №1076 на суму 548908,12 грн з вимогою у 30-денний строк сплатити наявну заборгованість з урахуванням відсотків та пені. Дана претензія отримана [PERSON] особисто 06.05.2009. Аналогічна претензія №1075 направлена банком і відповідачеві [PERSON] 28.04.2009. 22.09.2009 позивачем на адресу [PERSON] знов спрямовано претензію №2290/8 на суму 582509,50 грн з вимогою у 30-денний строк сплатити наявну заборгованість з урахуванням відсотків та пені. Дана претензія отримана [PERSON] особисто 30.09.2009. 08.02.2010 виконавчим написом приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. запропоноване звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, вимог ВАТ «Державний ощадний банк України» в загальному розмірі 651667,03 грн. Відомостей про виконання виконавчого напису матеріали справи не містять. Станом на 14.02.2013 заборгованість за Кредитним договором №900/1 від 18.09.2008 становить 1117589,80 грн та складається з: залишку за кредитом 484941,00 грн, нарахованих та несплачених відсотків 479474,60 грн, пені за порушення строків платежів згідно з виконавчим написом 19725,60 грн, пені за порушення строків платежів відповідно до п.п.5.2 Кредитного договору 98919,20 грн, пені згідно з п.7.3 Іпотечного договору 32329,40 грн, витрат за вчинення виконавчого напису 2200,00 грн. Відповідачами не подано суду контррозрахунку заборгованості, заперечення [PERSON] проти позову зводяться до незгоди зі строком пред`явлення позову та твердженнями про припинення поруки. Оскільки відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов`язань за Кредитним договором, допустив появу заборгованості та таким чином порушив права та законні інтереси позивача, суд вважає вимоги банку до нього такими, що підлягають задоволенню. Відповідаючи на доводи відповідача [PERSON] щодо припинення поруки та відсутність підстав стягнення заборгованості з нього як з поручителя, суд зазначає таке. Відповідач [PERSON] стверджує про припинення поруки згідно з ч.4 ст.559 ЦК України у зв`язку пред`явленням баком вимоги [PERSON] від 28.04.2009, отриманої ним 06.05.2009. Такі доводи відхиляються судом з огляду на те, що умови договору поруки №900/1а від 18.09.2008 в п.4.1 прямо встановлюють, що договір поруки діє до припинення забезпеченого нею зобов`язання за Кредитним договором. Отже, порука діє до 17.09.2028 (п.1.1 Кредитного договору), якщо борг не погашений раніше. Вимога від 28.04.2009 не змінювала строку виконання основного зобов`язання. Позивачем заявлена вимога в тому числі і про стягнення заборгованості за тілом кредиту, яка стає строковою лише після настання кінцевої дати повернення кредиту, а тому позовна давність у цій справі не спливла та не підлягає застосуванню. Зустрічного позову про визнання договору поруки припиненим [PERSON] під час здійснення підготовчого провадження як попередніми складами суду, починаючи з 2013 року, так і поточним складом суду - в 2025 році не пред`являлося. Зважаючи на існування кредитного зобов`язання, доведеність позивачем розміру заборгованості, чинність поруки до кінцевого строку договору, відсутність пропуску позовної давності, передбачену договором солідарну відповідальність боржника і поручителя, невиконання зобов`язань відповідачами та відповідність наданих позивачем доказів вимогам ст.ст.76-81 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки [PERSON] порушено умови Кредитного договору, і тому заборгованість підлягає стягненню солідарно також з [PERSON] , який є поручителем за боржника за Договором поруки, у розмірі, заявленому позивачем. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір по 5411,21 грн з кожного. На підставі наведеного та

Outcome: approved