Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з позовом до відповідача [PERSON] про (зміну) збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення витрат на правничу допомогу. Позивачка просить змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , встановивши їх у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Свої доводи огрунтовує наступним. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.06.2007 року. Від даного шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 14.12.2017 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області було видано судовий наказ про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу і до повноліття дітей. Після досягнення повноліття одного з дітей фактичний розмір аліментів на утримання молодшої дитини складає 1/6 частки доходу відповідача. Позивачка важає такий розмір аліментів вкрай мізерним та таким, що не відповідає реальним потребам дитини. На час звернення з позовом єдиним джерелом доходу є державні соціальні виплати як внутрішньо переміщеним особам. Крім того, необхідність збільшення розміру аліментів позивачка огрунтовує нестабільним станом здоров`я дитини, навчанням за змішаною формою навчання, через що дитина потребує постійного контролю та нагляду. Ухвалою Хотицького районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Смірнова А. О., у судове засідання не з`явились. У заяві від 20.01.2026 позивачка просила розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення заперечень не має. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 15.06.2007 зроблено відповідний актовий запис №173. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16.02.2018 у справі ЄУН 235/6584/17 шлюб було розірвано. Від спільного життя сторони мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14.12.2017 у справі ЄУН 235/6660/17 (провадження 2-н/235/227/17) з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.12.2017, і до повноліття дітей. [INFO] донька сторін [PERSON] набула повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 12.09.2024 №265 старший солдат [PERSON] , діловод медичної частини військової частини [NUMBER] військової частини [NUMBER] Медичних Збройних Сил України звільнено наказом командира військової частин [NUMBER] (по особовому складу) від 11 вересня 2024 №34-РС у запас за пунктом «г» (через такі сімейні обставини військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років) відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважати такою, що справи та посаду здала. Судом також встановлено, що [PERSON] є внутрішньо переміщеною собою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка видана Департаментом соціального захисту населення ЗМР від 26.07.2023 за №2330-5002880532. Син позивачки [PERSON] , також є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка видана Департаментом соціального захисту населення ЗМР від 26.07.2023 за №2330-5002880548. Проживають в м. Запоріжжя в орендованому житлі. Вартість орендної плати становить 6000,00 грн на місяць, що підтверджується договором оренди житлового приміщення б/н, укладеним між [PERSON] та [PERSON] 19.08.2025. Майновий стан позивачки підтверджується відомістю з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з січня 2024 року по грудень 2025 року, яка була видана на електронний запит 14.01.2026, що знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до цієї відомості сума нарахованого та виплаченого доходу під час проходження військової служби, а саме в період з січня 2024 року по вересень 2024 року без урахування аліментів становила 499963,43 грн. Відповідно до цієї ж відомості з сума нарахованого та виплаченого доходу після звільнення з військової служби, а саме в період з жовтня 2024 року по грудень 2025 року без урахування аліментів становила 207282,50 грн. До того ж зросли витрати позивачки, зв`язку із частими хворобами дитини. Стан здоров'я дитини [PERSON] підтверджується, випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої КНП «Правобережний центр медико-санітарної допомоги» Запорізької міської ради від 26.12.2025. Відповідно до цієї виписки [PERSON] має діагноз: розлад, з залученням імунного механізму, неуточнений D89.9.; в анамнезі: 15.09.2025 26.09.2025 назофарінгіт; 06.10.2025 17.10.2025 гінофарінгіт, г. трахеіт; 25.10.2025 14.11.2025 ріносінусіт; 21.11.2025 26.12.2025 ріносінусіт, г. трахеіт. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України, частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку(доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. З'ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] . Так, ст.192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме, зміни матеріального або сімейного стану одержувача чи платника аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом цієї норми права підставами зміни розміру аліментів є зміна матеріального чи сімейного стану. При цьому, зазначені положення закону не виключають як одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів, так і їх самостійне, незалежне одна від одної існування. Також суд враховує, що відповідач [PERSON] працездатного віку, даних про наявність інших утриманців, про свій незадовільний стан здоров'я суду не повідомив. Натомість, за наявними в матеріалах справи доказами, має постійний дохід згідно звіту про здійснення відрахування та виплат, виданої Приватним акціонерним товариством «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» за період з 01.01.2020 по 25.11.2025. Беручи до уваги, що аліменти за своїм характером та суттю це кошти, що забезпечують нормальні повсякденні матеріальні умови життя дитини, обидва батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму на дитину, виходячи з принципу розумності та справедливості, з урахуванням сукупності усіх вищевказаних обставин, суд вважає необхідним збільшити розмір аліментів, які наразі стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини та відповідно до ч. 5 ст. 183 СК стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але неменше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до повноліття дитини. Такий розмір аліментів, на переконання суду, буде відповідати інтересам дитини, дотримання її права на забезпечення матеріальних потреб. На підставі вищевикладеного, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Виходячи з того, що позивач звільнений від сплати судового збору при поданні даного позову, позовні вимоги задоволені, то відповідно до ст. 137, ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1331,20 грн. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). На підтвердження надання правничої допомоги, позивачем надано договір про надання правничої допомоги №187 від 19.01.26 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 20.01.2026 до Договору про надання правничої допомоги № 187 від 19.01.26 року на суму 2000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved