Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Ракицька Ірина Миколаївна через підсистему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що 29 квітня 1995 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №329. У шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.11.2011 року. Сімейне життя між сторонами не склалося. Поступово стосунки між позивачем та відповідачем погіршилися. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Позивач вважає, що сім`я остаточно розпалася, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спорів щодо поділу спільного сумісного майна немає. Після розірвання шлюбу неповнолітня донька буде мешкати з матір`ю, а питання про стягнення аліментів буде вирішуватися окремо. На підставі зазначеного, просила шлюб між сторонами розірвати. Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра 02.01.2026 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Ракицька І.М. у судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява з проханням розгляд справи провести без їхньої участі, позовні вимоги підтримують, просили задовольнити, проти винесення судом заочного рішення не заперечували. Строк на примирення просили не надавати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив не подав, будь-яких заяв від нього не надходило, тому суд за відсутності заперечень позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.04.1995 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області складено актовий запис № 329 від 29.04.1995 року та повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.11.2011 року, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецький області, актовий запис №988. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна подружжя та визначення місця проживання дитини між сторонами немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 968,96 гривень.

Outcome: approved