Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 10.12.2018 ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №R01.00615.004645330, який був підписаний позичальником власноручно. Відповідно до умов договору кредит надається шляхом переказу коштів з позичкового рахунку позивальника на рахунок Банку з метою погашення кредитної заборговансті на іншим раніше отриманим Позичальником кредитом в цьому ж Банку. Строк кредитування становить 58 місяців, тобто до 10.10.2023. Процентна ставка від початку кредитування до 30 календарних днів 0,00%; з 31 календарного дня 54,8%, реальна річна процентна ставка 55,33180238%. Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 30183,50 грн. Відповідач, [PERSON] частково сплатила заборгованість в сумі 9507,32 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору сформувалась заборгованість в сумі 85205,65 грн, з них заборгованість за основним боргом 27430,15 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 57775,47 грн. Позивач вказує, що 16.11.2023 АТ «Ідея банк» уклав з ТОВ «ФК «Сонаті» договір факторингу №16/11-23, за яким останній набув право вимоги щодо заборгованості боржників за первинним договором. ТОВ "ФК «Сонаті» та позивач 29.12.2023 уклали договір факторингу №29/12-23, за яким позивач набув право вимоги, у тому числі до відповідача за кредитним договором №R01.00615.004645330. Позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором №R01.00615.004645330 у розмірі 85205,62 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом у розмірі27430,15 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 57775,47 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662,40 грн, на оплату послуг поштового зв`язку, витрати на правничу допомогу в сумі 7 200,00 грн. Ухвалою судді від 03.02.2026 відкрито провадження в справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив проводити розгляд справи у спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Між АТ «Ідея БАНК» та [PERSON] 10.12.2018 уклали кредитний договір №R01.00615.004645330, який був підписаний позичальником власноручно. Відповідно до умов договору кредит надається шляхом переказу коштів з позичкового рахунку позивальника на рахунок Банку з метою погашення кредитної заборговансті на іншим раніше отриманим Позичальником кредитом в цьому ж Банку. Строк кредитування становить 58 місяців, тобто до 10.10.2023. Процентна ставка від початку кредитування до 30 календарних днів 0,00%; з 31 календарного дня 54,8%, реальна річна процентна ставка 55,33180238%. Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 30183,50 грн. Випискою за рахунком відповідача за період з 10.12.2018 до 08.10.2021 підтверджуються ті обставини, що відповідач користувався коштами кредитного ліміту та допустив заборгованість. Позивач надав розрахунок заборгованості відповідача за цим договором станом на 16.11.2023, згідно з яким заборгованість за основним боргом 27430,15 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 57775,47 грн, загальна заборгованість 85205,62 грн. АТ «Ідея банк» 16.11.2023 уклало з ТОВ "ФК «Сонаті» договір факторингу №16/11-23, відповідно до якого клієнт відступив фактору, а фактор прийняв права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Таким чином фактор набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача за кредитним договором № R01.00615.004645330 від 10.12.2018. Згідно з п.5.1 Договору права вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора у день підписання сторонами друкованого Реєстру боржників та Договору за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених п.4.1 цього Договору. Згідно з п. 4.1 фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 2795 777,00 грн. На виконання п.4.1. договору факторингу фактором сплачено клієнту суму фінансування, що підтверджується платіжними інструкціями. Також позивач надав Друкований реєстр боржників №1 від 16.11.2023, у якому значиться відповідач (а.с.15 зі зворотньої сторони). ТОВ «ФК «Сонаті» (Клієнт) та позивач (Фактор) 29.12.2023 уклали договір факторингу №29/12-23, за яким Клієнт відступив Фактору, а Фактор прийняв Права вимоги та в їх оплату зобовязався передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п.5.1 Договору факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора з моменту підписання Сторонами цього Договору. Позивачем надано «Реєстр боржників» (а.с.27), згідно з яким у вказаному Реєстрі за № 1562 значиться [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , її заборгованість за кредитним договором №R01.00615.004645330 становить 85205,62 грн, у тому числі, заборгованість за основним боргом 27430,15 грн, заборгованість за відсотками 57775,47 грн. Відповідно до положень ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 2 ст.1056-1ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких убачається, що 10.12.2018 ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] уклали угоду №R01.00615.004645330 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, умови якої позивачем були виконані. Відповідач у передбачений договором строк заборгованість не повернув. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У постанові Верховного Суду від 30 червня 2023 року в справі № 274/7221/19 (провадження №61-1513св23) зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з цим Законом підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до п. 61, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 (яке є чинним на час вирішення справи судом апеляційної інстанції), форма клієнтських рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Клієнтські рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер клієнтського рахунку дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код Єдиного ідентифікатора Національного банку України (далі - ID НБУ) банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; сума вхідного залишку за рахунком; код ID НБУ банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписка за рахунком може бути належним доказом заборгованості позичальника за сумою кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Позивачем надано виписку по рахунку, з якої вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору. Позивачем надано «Реєстр боржників», згідно з яким у вказаному Реєстрі значиться [PERSON] .. Її заборгованість за кредитним договором № R01.00615.004645330 становить 85205,62 грн, у тому числі, заборгованість за основним боргом 27430,15 грн, заборгованість за відсотками 57775,47 грн. За змістом положень ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Положеннями ст. 611, 625ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Первісний кредитор зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, а тому у останньої виникла заборгованість. Відповідно до ст.12 ч. 3,4, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, отримання коштів, відповідачем суду не надано. За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджені належними та допустимим доказами, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 85205,62 грн. з яких: - 27430,15 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; - 57775,47 грн. сума заборгованості за процентами. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що такі витрати складаються з витрат позивача зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 7200,00 грн. Згідно із ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн. Крім того, відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною восьмою статті 141ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Між ТОВ «Санфорд Капітал» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» (Об`єднання) був укладений договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024. Згідно з п. 1.1 цього договору, Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати йому на довгостроковій основі, відповідно до умов Договору, правничу допомогу, відповідно до завдання Клієнта, а Клієнт зі свого боку зобов`язується прийняти зазначені послуги і сплатити Винагороду. Відповідно до п. 3.2. цього договору, сума гонорару за надання послуг визначається виходячи із фактичного обсягу наданих послуг та вартості послуг (прейскуранту), зазначеного в Додатку № 2 до цього Договору, та зазначається Об`єднанням в Акті приймання-передачі наданих послуг. Пунктом 3.4.3. договору передбачено, що підписані сторонами Акти приймання-передачі наданих послуг є підставою для проведення розрахунків за надану правничу допомогу. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: - зазначений у позові попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи, згідно якого розмір витрат на правничу допомогу складає 7 200 грн; - ордер серії АЕ №1310920 від 19.08.2024, виданий керівником АО «Альянс ДЛС» Маслюженком М.П. на підставі договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024, укладеного з ТОВ «Санфорд Капітал»; - копію договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024, укладеного між ТОВ «Санфорд Капітал» та АО «Альянс ДЛС», відповідно до якого адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати йому на довгостроковій основі правничу допомогу у відповідності до завдання клієнта ; - акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 6 від09.01.2026 до договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024, підписаний керуючим партнером АО «Альянс ДЛС» Маслюженком М. та директором ТОВ «Санфорд Капітал» Маринич Р., відповідно до якого: адвокатом надано послуги на суму 7 200,00 грн, з яких: проведення юридичного та фінансового аналізу боржника 1200,00 грн; складання та подання до суду позовної заяви 6000,00 грн. Ураховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих послуг та виконаних робіт, реальність надання адвокатських послуг (їх дійсності та необхідності), виходячи з конкретних обставин справи, зокрема ціни позову, суд вважає, що визначений ТОВ «Санфорд Капітал» розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7200,00 грн є завищеним, тому слід обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для справи до 5200,00 грн.

Outcome: approved