Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

АТ "Уніерсал Банк" звернулось до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 23 липня 2019 року у розмірі 79569,58 грн станом на 04 червня 2025 року та судові витрати у розмірі 3028 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 23 липня 2019 року між AT "Універсал банк" та [PERSON] укладено договір, у відповідності до умов якого [PERSON] надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 45000 грн, з можливістю його коригування зі сплатою відсотків за користування кредитом у передбаченому Умовами. У порушення умов кредитного договору від 23 липня 2019 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого [PERSON] має заборгованість в розмірі 79569,58 грн., в тому числі: залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 79569,58 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова 28 квітня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 23 липня 2019 року [PERSON] підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг в AT "Універсал банк". Згідно Анкети-заяви відповідач висловив свою згоду на те, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. З довідки про розмір встановлено ліміту та з паспорту споживчого кредиту вбачається, що [PERSON] встановлено кредитний ліміт на платіжну картку в розмірі 45000 грн., з можливістю його коригування зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом. З Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 23 липня 2019 року, вбачається, що [PERSON] в AT Універсал Банк відкрито поточний рахунок у гривні шляхом підписання Анкети-заяви до договору. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 04 червня 2025 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 79569,58 грн. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення AT "Універсал банк" до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання Анкети-заява до Договору про надання банківських послуг в AT "Універсал банк" між банком та [PERSON] 23 липня 2019 року укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у розмірі 45000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач [PERSON] належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснював, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 04 червня 2025 року склалась заборгованість за тілом кредиту у сумі 79569,58 грн. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь AT "Універсал банк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 79569,58 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved