Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ») через систему «Електронний суд» звернулося до суду з даним позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на їх користь безпідставно набуті грошові кошти в сумі 31098,00 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що на підставі Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 09.02.2023р. [PERSON] в АТ «ПУМБ» відкрито поточний рахунок [NUMBER] , операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки. Також на підставі Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 18.08.2024р. [PERSON] в АТ «ПУМБ» відкрито поточний рахунок [NUMBER] , операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки. 18 серпня 2024 року невідома особа здійснила злам sim-картки (шляхом перевипуску) належного [PERSON] номера телефону оператора мобільного зв`язку, який був фінансовим номером до банківського рахунку в АТ «ПУМБ», несанкціоновано від його імені авторизувалась/втрутилась в роботу автоматизованої банківської системи дистанційного обслуговування мобільного застосунку «ПУМБ Онлайн», незаконно без його відома та згоди виконала з зазначених поточних рахунків дві неналежні платіжні операції з переказу грошових коштів у сумі 10500,00 грн і 20598,00 грн. Ці неналежні платіжні операції на загальну суму 31098,00 грн були здійснені з рахунків [PERSON] на поточний рахунок, за яким закріплено платіжну картку [NUMBER] ( [NUMBER] ), емітованої АТ «КБ «Глобус» на ім`я [PERSON] , який є неналежним отримувачем. 15 листопада 2024 року ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області по даному факту розпочато досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. 06 вересня 2024 року після повідомлення [PERSON] про здійснення з його рахунків цих неналежних платіжних операцій та проведеної банком перевірки грошові кошти повернуто [PERSON] за рахунок власних коштів банку, у зв`язку з чим АТ «ПУМБ» вважає, що в нього виникли правові підстави, передбачені ст.1212 ЦК України, для звернення з позовом до одержувача грошових коштів як безпідставно набутих. 09.12.2025р. АТ «ПУМБ» направило [PERSON] лист-вимогу про необхідність повернення безпідставно отриманих коштів у сумі 31098,00 грн, яка відповідачем проігнорована. Позивачу ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в справі без повідомлення (виклику) сторін від 27 січня 2026 року було направлено в електронній формі через систему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до його електронного кабінету (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але той інших заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подав. При цьому, суд зважує на те, що позивач у п.1 прохальної частини заяви просив розглядати справу саме в такому порядку, а приписи ст.274 ЦПК України не містять обмежень для вирішення даної категорії справ у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в справі без повідомлення (виклику) сторін від 27 січня 2026 року було надіслано за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), однак той відзиву на позов чи інших заяв з процесуальних питань не подав. Також в установлений строк від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відтак, у силу положень ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами й у такому випадку судове засідання не проводиться та згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до такого висновку. За приписами ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в установленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, обравши відповідний спосіб такого захисту. Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. За змістом положень ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч.1). Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.2). Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (ч.3). У постанові від 12 жовтня 2021 року в справі №910/17324/19 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави, у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі від початку правовідношення, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Відтак, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Під відсутністю правовою підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не грунтується на прямій вказівці закону або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбачено законом, іншими правовими актами чи правочином. За ст.1 Закону України «Про платіжні послуги»: - неналежна платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі (п.42); - неналежний отримувач - особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі (п.43); - неналежний платник - особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно) (п.44). Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України). За приписами ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (засада змагальності цивільного судочинства). Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У судовому засіданні встановлено, що 09.02.2023р. [PERSON] звернувся до АТ «ПУМБ» із Заявою на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписанням якої беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), що розміщена на сайті банку, просив відкрити йому пакет послуг «всеКарта UAH» № [NUMBER] з сервісами/послугами (наповненням) та вартістю відповідно до Тарифів банку з урахуванням наступного: поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня, картка MC World Debit_VIRTUAL на ім`я [PERSON] , «SMS-банкінг» із номером мобільного телефону [NUMBER] (для здійснення обслуговування в рамках ДКБО). На підставі даної Заяви 09.02.2023р. АТ «ПУМБ» [PERSON] відкрито зазначений поточний рахунок, про що мається відмітка банку на заяві та підтверджується випискою по особовому рахунку. Згідно виписки та Звіту по транзакціях по особовому рахунку [PERSON] із його поточного рахунку [NUMBER] 18.08.2024р. було здійснено списання коштів у сумі 10500,00 грн, а 06.09.2024р. на рахунок надійшло відшкодування грошових коштів у сумі 10500,00 грн. 18.08.2024р. [PERSON] звернувся до АТ «ПУМБ» із Заявою №200330916703 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписанням якої беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), що розміщена на сайті банку, просив відкрити йому пакет послуг «ВСЕМОЖУ Онлайн 2,99 (без страховки)» № [NUMBER] , з сервісами/послугами (наповненням) та вартістю відповідно до ДКБО з урахуванням наступного: поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня, кредитна картка миттєвого випуску (не пересоніфікованої) [NUMBER] , «SMS-банкінг» із номером мобільного телефону [NUMBER] (для здійснення обслуговування в рамках ДКБО). На підставі даної Заяви 18.08.2024р. АТ «ПУМБ» [PERSON] відкрито зазначений поточний рахунок, що підтверджується випискою по особовому рахунку. Згідно виписки та Звіту по транзакціях по особовому рахунку [PERSON] із його поточного рахунку [NUMBER] 18.08.2024р. було здійснено списання коштів у сумах 598,00 грн, 20000,00 грн, 119,60 грн, 4000,00 грн, а 06.09.2024р. на рахунок надійшло відшкодування грошових коштів у сумі 24717,60 грн. Відшкодування АТ «ПУМБ» [PERSON] грошових коштів у загальній сумі 35217,60 грн (10500,00+24717,60) також підтверджується платіжними інструкціями від 06.09.2024р. За заявою [PERSON] ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області відкрито кримінальне провадження №120241412300000231 від 19.08.2024р. за ч.4 ст.185 КК України, згідно якого невідома особа 18.08.2024р. близько 11-11 год з використанням електронно-обчислювальної техніки в умовах воєнного стану таємно заволоділа грошовими коштами [PERSON] у сумі 52000 грн, знявши їх з його банківської картки АТ «ПУМБ» та завдавши йому матеріальну шкоду. У вказаному кримінальному провадженні АТ «ПУМБ» подало заяву від 11.09.2024р. про визнання потерпілим. АТ «ПУМБ» направило [PERSON] , як неналежному отримувачу, вимогу про повернення коштів у сумі 35098,00 грн, яка адресатом залишена без реагування. Водночас, надаючи оцінку позовним вимогам АТ «ПУМБ» та доводам, на яких вони грунтуються, суд вважає, що надані позивачем вищезазначені докази не можна вважати належними, допустимими, достатніми й достовірними на підтвердження тих обставин, що саме відповідач є неналежним отримувачем грошових коштів внаслідок неналежних платіжних операцій, проведених із рахунків [PERSON] . Адже, стверджуючи у заяві, що банком під час проведеної перевірки встановлено особу неналежного отримувача - [PERSON]., позивач мав би надати суду відповідні матеріали такої перевірки та що банківські рахунок чи картка в АТ «КБ «Глобус» були відкриті (емітовані) саме на ім`я відповідача, проте таких доказів матеріали позовної заяви не містять, як і відсутнє клопотання про витребування доказів. Адресована АТ «ПУМБ» [PERSON] вимога про повернення коштів є односторонньою дією самого позивача й жодним чином не вказує на відповідача як суб`єкта цивільно-правової відповідальності (неналежного отримувача). Витяг із ЄРДР та заява про визнання банку потерпілим також не свідчать про причетність [PERSON] до незаконного отримання коштів із рахунків [PERSON] , адже позивачем не надано доказів повідомлення [PERSON] про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, направлення обвинувального акту до суду чи ухвалення стосовно відповідача обвинувального вироку, який би набрав законної сили. Отже, посилання АТ «ПУМБ» на те, що [PERSON] є неналежним отримувачем грошових коштів, незаконно перерахованих із рахунків [PERSON] , є бездоказовим припущенням, оскільки всупереч вимог ст.12, 81 ЦПК України не підтверджене належними, допустимими, достатніми й достовірними доказами. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, даний позов АТ «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у сумі 31098,00 грн є необгрунтованим і не підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки в задоволенні позовних вимог АТ «ПУМБ» суд відмовляє повністю, то у відповідності до положень ст.141 ЦПК України понесені ним у справі судові витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed