Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

У листопаді 2025 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04 листопада 2021 року відповідач підписав Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а також ознайомився та підписав Паспорт споживчого кредиту, чим приєднався до умов кредитування банку. Відповідно до умов договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт за платіжною карткою типу «Універсальна» у межах відновлюваної кредитної лінії до 200 000 грн. Згідно з умовами договору: процентна ставка за користування кредитом становить 42 % річних; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; погашення заборгованості здійснюється шляхом внесення мінімального обов`язкового платежу; розмір мінімального платежу становить 5 % від заборгованості, але не менше 100 грн, а у разі прострочення - 10 % від суми боргу. Позивач зазначив, що відповідачу було видано платіжні картки, зокрема: № [NUMBER] (строк дії до 11/25); № [NUMBER] (строк дії до 03/24). Факт користування відповідачем кредитним лімітом підтверджується випискою по рахунку, з якої вбачається здійснення операцій із використанням кредитних коштів. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу можливість користуватися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Водночас відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, своєчасно кредитні кошти не повертав та проценти за користування кредитом не сплачував. У зв`язку з порушенням умов кредитного договору станом на 27 жовтня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 48 705,69 грн, яка складається з: 38 186,73 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10 518,96 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судовий збір. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 02.02.2026 справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь іншої сторони певну дію, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов`язку. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 04 листопада 2021 року між сторонами було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Зазначена заява була підписана відповідачем цифровим власноручним підписом на планшеті, що відповідає вимогам Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженого постановою НБУ №151 від 13.12.2019. Таким чином, між сторонами виникли цивільно-правові відносини кредитування. Факт надання відповідачу можливості користуватися кредитним лімітом підтверджується: заявою про приєднання до умов банківських послуг; паспортом споживчого кредиту; довідкою про видані картки; випискою по рахунку. Відповідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою НБУ №164 від 29.07.2022, операції з використанням платіжної картки підтверджують факт користування рахунком та кредитними коштами. Із наданої позивачем виписки по рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював витрати та частково погашав заборгованість. Водночас відповідач у встановлені договором строки свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов. Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до умов договору сторони погодили, що у разі порушення відповідачем зобов`язань щодо погашення заборгованості протягом 180 днів строк повернення кредиту вважається таким, що настав, після чого боржник зобов`язаний повернути кредит та проценти у повному обсязі. Суд зазначає, що на підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості, який узгоджується з випискою по рахунку та іншими матеріалами справи. Відповідач доказів, які б спростовували наведений розрахунок, суду не надав. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Відповідач своїм правом подати відзив та надати заперечення проти позову не скористався. Таким чином, оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову.

Outcome: approved