Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

05.12.2025 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява Органу опіки та піклування Коростенської міської ради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . На обґрунтування позову зазначено, що малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 28.10.2025 року перебувають на обліку дiтей, які залишилися без батькiвського піклування, дітей-сиріт та дiтей, позбавлених батькiвського пiклування, у службі у справах дiтей виконавчого комітету Коростенеької міськоі ради за підставою ухиляння батька від виконання батьківських обов`язків. Мати дiтей, [PERSON] , померла, що підтверджуеться свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 24.07.2024 року. 3 пояснения гр. [PERSON] , бабусі малолітніх дiтей, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували на її утриманні та вихованні бiльше року. [PERSON] проживає окремо, вихованням дiтей не займається, матеріально не допомагає. 3 дітьми батько не спілкується, не відвiдує iх в закладі освіти, не цікавиться iх здоров`ям, дозвіллям, потребами. Наразі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовані в ім`ю родичів гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . На пiдставі ст. 164 Сімейного кодексу України, враховуючи інтереси дітей, орган опiки та пiклування Коростенської міської ради надав висновок "Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] та його відповідність інтересам малолітніх [PERSON] та [PERSON] ", який був затверджений 19.11.2025 року, №635 рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради, яким стверджуються вищенаведені обставини. Відповідно до ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.12.2025 року розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 10:00 годину 06.01.2026 року. Ухвалою суду від 06.01.2026 року за клопотанням представника [PERSON] адвоката Бугайова Д.М. залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] , підготовче засідання у справі відкладено до 16.01.2026 року, виклик відповідача постановлено здійснити шляхом оприлюдення оголошення на веб-сайті "Судова влада України". Відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади, в судове засідання не з`явився. Під час підготовчого провадження та проведення підготовчого засідання у даній справі вчинено підготовчі дії, передбачені ч. 2 ст. 197 ЦПК України, зокрема, з`ясовано обсяг доказів, задоволено клопотання позивачів про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, встановлено порядок з`ясування обставин та дослідження доказів під час розгляду справи по суті; визначено дату проведення судового засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 16.01.2026 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Коростенської міської ради до [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10:00 годину 23 лютого 2026 року з оголошенням перерви до 09.03.2026 року. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи адвокат Бугайов Д.М. у судовому засіданні підтримав доводи позовної заяви, зазначив, що службою у справах дітей за результатами опрацювання наявної інформації, з урахуванням усіх обставин, зокрема співбесіди з учасниками провадження складено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] пояснила, що після смерті її сестри [PERSON] діти [PERSON] та [PERSON] залишалися проживати з батьком та бабусею, її матір`ю [PERSON] . Батько дітей почав залишати їх, пізніше зник, самоусунувся від виховання та утримання дітей. Пізніше привів у дім заміжню жінку, яка не збиралася займатися вихованням дітей, тому діти були самі, бабуся дітей з липня 2025 року забрала до себе. Востаннє [PERSON] вона особисто бачила на похоронах своєї сестри. Мала інформацію, що він був на військовій служби, після чого матір повідомила її, що бачила [PERSON] у м.Коростень біля магазину "Сільпо". На день народження дітей у жовтні 2025 року він прийшов до школи привітати їх, після чого зв`язок з ним був втрачений. До листопада 2025 року діти були повністю на утриманні бабусі [PERSON] , однак за станом здоров`я вона вже не могла забезпечити виховання та утримання дітей, тому у листопаді 2025 року [PERSON] забрала дітей до себе в [ADDRESS] . Діти наразі навчаються у школі-ліцеї № 1 у м.Малин та перебувають на її утриманні. Ніякої допомоги дітям батько не надавав, навіть не оформив документи на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Повідомила, що за день до своєї смерті сестра попросила [PERSON] , щоб вона забрала до себе дітей, що вона і зробила. Позовну заяву підтримує та просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дітей [PERSON] та [PERSON] , оскільки він свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Суд, заслухавши доводи сторін, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частин першої та другої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Так, згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України . Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем свідчить про його інтерес до дитини. Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом у постановах від 26.04.2022 року у справі № 520/8264/19, від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19, від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц, висновки щодо застосування відповідних норм права яких суд враховує до спірних правовідносин (частина 4 статті 263 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04). За положеннями частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина може бути розлучена з батьками у разі, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції; з іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції). Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серїі [NUMBER] , виданого Коростенським відділом реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження серїі [NUMBER] , виданого Коростенським відділом реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.07.2024 року. Згідно з листом центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконавчого комітету Коростенської міської ради № 539 від 13.11.2025 року родина [PERSON] , [INFO] , на облiку та під соцiальним супроводом Коростенського мiського центру соціальних служб не перебувала. Гр. [PERSON] повідомив, що дружина померла, а діти з ним не проживають. Встановлено, що дiти проживають разом з бабусею [PERSON] , яка забезпечує належні умови догляду та виховання. За наявною інфомацією гр. [PERSON] не бере участі у вихованні дiтей, матеріально їх не утримує, стосунки із синами не підтримує та тривалий час не спілкується з ними. Відповідно до довідки сектору ювенальної превенції Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області на запит начальника служби у справах дітей Коростенської міської ради повідомлено, що згідно статистичного обліку Коростенського РУП станом на 06.11.2025 гр. [PERSON] 30.08.2024 року вчинив домашнє насильство відносно своїх дітей ЄО № 11318, а з листопада 2024 року рахується мобілізованим до ЗСУ. Довідкою Коростенського міського ліцею № 12 від 03.11.2025 за № 2540 підтведжується факт навчання [PERSON] , учня 5-Б класу у ліцеї, який регулярно відвідує заняття. Хлопчик завжди охайний, доглянутий. Систематично виконує домашні завдання в повному обсязi. [PERSON] тісно співпрацює з класним керiвником, вчителями-предметниками, цікавиться шкiльним життям дитини, відвідує батькiвські збори. Батько, [PERSON] , протягом навчання дитини в КМЛ № 12 з класним керівником та вчителями-предметниками спілкувався лише протягом навчання сина у першому, другому, першому півріччі третього класу, у другому півріччі третього та четвертого класу не телефонував, батьківські збори не відвідував, участі у вихованні дитини не брав. Зі слів класного керівника, на день народження [PERSON] [INFO] батько прийшов до школи з подарунком та частуванням для однокласників хлопчика. Довідкою Коростенського міського ліцею № 12 від 03.11.2025 за № 2541 підтведжується факт навчання [PERSON] , учня 3-А класу у ліцеї, який регулярно відвідує заняття. Хлопчик завжди хайний, доглянутий. Систематично виконує домашні завдання в повному обсязi. [PERSON] тісно співпрацює з класним керiвником, вчителями-предметниками, цікавиться шкiльним життям дитини, відвідує батькiвські збори. Батько, [PERSON] , протягом навчання дитини в КМЛ № 12 з класним керівником та вчителями-предметниками спілкувався лише протягом навчання сина у першому класі, у другому класі не телефонував, батьківські збори не відвідував, участі у вихованні дитини не брав. Зі слів класного керівника, на день народження [PERSON] [INFO] батько прийшов до школи з подарунком та частуванням для однокласників хлопчика. Згідно з актом обстеження умов перебування дитини, складеного комісією сектору опіки та піклування, усиновлення та соціального захисту дітей служби у справах дітей Коростенської міської ради від 28.10.2025 року, діти [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю бабусею [PERSON] . За результатами обстеження встановлено, що малолітні діти залишені без батьківського піклування, мати дітей померла, місце перебування батька [PERSON] невідоме, відібрані письмові пояснення зі слів бабусі, тітки та дітей. Згідно з висновком органу опіки та піклування Коростенської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради від 19.11.2025 № 635, орган опіки та піклування вважає за доцільне гр. [PERSON] позбавити батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . У висновку наведено обгрунтування прийнятого рішення за результатами комплексної оцінки зібраних матеріалів. Вказано, що наразі діти тимчасово влаштовані в сім`ю родичів гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Отже, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що після смерті [INFO] матері дітей [PERSON] , діти деякий час проживали разом з батьком, а пізніше бабусею у [ADDRESS] . Батько фактично самоусунувся від виховання та утримання своїх дітей, переклавши такий обов`язок на бабусю, сам на тривалий час залишив дітей, не піклуючись про їх розвиток, навчання, здоров`я, утримання, забезпечення належних умов для існування. Відповідачем свідомо обрано такі життєві умови, за якими його участь у вихованні дітей була мінімальною та недостатньою, а зрештою взагалі була припинена, що свідчить про його умисне ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України. При цьому за відсутності матері дітей, обираючи місцем свого проживання та перебування інше, ніж пов`язане з дітьми, відповідач мав усвідомлювати, що не зможе піклуватись про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, фактично покинув своїх дітей напризволяще. Крім того, суд враховує, що відповідач був достовірно обізнаний про тяжку життєву ситуацію дітей, викликаною передчасною смертю їхньої матері, малолітній вік дітей, однак не вжив заходів на забезпечення підвищеного догляду за ними та її моральної підтримки, які потребували особливої батьківської уваги, турботи, але були позбавлена будь-якого батьківського піклування з його усвідомленого вибору та поведінки. Відтак, суд бере до уваги, що з моменту смерті матері дітей відповідач через незначний проміжок часу (більше року) залишив малолітніх дітей, не проживав з ними однією сім`єю, з липня 2024 року і по сьогодні місце знаходження якого невідоме, та, відповідно, з вказаного часу не брав та не бере участі у вихованні дітей, не піклується про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не утримує матеріально, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду і лікування, як складових частин виховання. ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. Існуючі сімейні зв`язки між дітьми та батьками, які насправді піклуються про них, захищаються Конвенцією. Позбавлення батьківських прав відповідача в судовому порядку скасувало лише правовий зв`язок між ним та його дітьми, підтвердило відсутність фактичного духовного зв`язку між батьком та дітьми. Таким чином, врахувавши конкретні обставини справи, якнайкращі інтереси дітей, а також поведінку відповідача, яка свідчить про його умисне тривале байдуже ставлення до синів та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, суд дійшов висновку про застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав, що не є порушенням статті 8 Конвенції, яка передбачає право особи на повагу до свого сімейного життя. Відповідно до ст.243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Отже, питання щодо встановлення опікуна може бути вирішено позивачем та третьою особою у позасудовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. За приписами ч. З ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням обставин даної справи, зокрема того, що діти не мають іншого джерела утримання, їх матеріального становища, відсутності відомостей про наявність обмежень відповідача сплачувати аліменти у певному розмірі, суд дійшов висновку про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від доходу відповідача. Саме такий розмір частки, на думку суду, є мінімально необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв`язку зі задоволенням позовних вимог у повному обсязі з відповідача згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved