Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулася до Сумського районного суду Сумської області із позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 36984,00 грн та судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 червня 2020 року між ТОВ "Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №2518514. 26 березня 2021 року між TOB «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 26032021, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 26 березня 2021 року до Договору факторингу № 26032021 від 26 березня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 36984,00 грн. з яких: 11550,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25434,00 грн - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій і розмір заборгованості перед позивачем за кредитним договором складає 36984,00 грн. Ухвалою суду від 31 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений законом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні жодна зі сторін не подала. Відповідач у встановлений судом строк відзиву не подав, копія ухвали та позов з додатками направлялись відповідачу на зареєстровану адресу, але поштове відправлення було повернуто у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Представник позивача проти винесення заочного рішення не заперечує. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 14 червня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено в електронній формі кредитний договір №2518514. Договір підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором М348737. Згідно з умовами договору товариство надає клієнту кредит в розмірі 11550, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів. Дата повернення кредиту 14 липня 2020 року. Тип процентної ставки - фіксований. Знижена процентна ставка - 1,62 % в день від суми кредиту, яка застосовується в межах строку надання кредиту. Стандартна процентна ставка 1,90% в день від суми кредиту. Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за зниженою ставкою 591,09% річних, за стандартною ставкою 695,40% річних. Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за заниженою ставкою 17145,98 грн, за стандартною ставкою - 18133,50 грн. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] (а.с. 4-6). У Додатку №1 до Договору про надання кредиту за №2518514 від 14 червня 2020 року визначено графік платежів, дата повернення позики, сплати нарахованих процентів та комісії. До Договору про надання фінансового кредиту додано також Паспорт споживчого кредиту, що містить інформацію про істотні умови кредитування, такі як розмір кредиту, строк його надання, процентну ставку та інші умови, які зазначені в кредитному договорі (а.с. 7-9). 26 березня 2021 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Авентус Україна» укладено Договір факторингу № 26032021 (а.с. 10-14). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №26032021 від 26 березня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в загальній сумі 36984,00 грн. з яких: 11550,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25434,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 15). Згідно з розрахунком заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 2518514 від 14 червня 2020 року заборгованість [PERSON] становить 36984,00 грн, з яких: 11550,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25434,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 16-21). Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з частинами 12 та 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. За вимогами ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. За приписами ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачем підтверджено факт укладення відповідачем кредитного договору №2518514 від 14 червня 2020 року, отримання ним кредитних коштів та користування ними, а також порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом кредиту та відсотками, проте на цей час сума заборгованості не погашена. Відповідачем у свою чергу не спростовано розмір кредитних коштів, доказів про відсутність заборгованості у розмірі, вказаному в розрахунку, суду не надано, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 36984,00 грн на користь позивача, як набувача права вимоги на підставі договору факторингу, підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України на відповідача слід покласти понесені позивачем судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved