Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

09.01.2025 року до суду звернулася позивач із позовною заявою до [PERSON] до Луганської міської ради про визнання права власності на квартиру. У позовній заяві позивач посилалася на те, що вона 27.10.1994 року отримала на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності в рівних долях із своєю матір`ю - [PERSON] квартиру загальною площею 35,4 кв.м. за адресою : [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого комісією по приватизації житлового фонду АТ «Луганськмолпром» від 27.10.1994 року №1/31. 27.11.2001 року позивач прийняла в дар 1/2 частку квартири за вищевказаною адресою шляхом укладення договору дарування 1/2 частки квартири із [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Луганського нотаріального округу Бабенком А.М. серії АЕІ №147529. Право власності на квартиру позивач не встигла зареєструвати, тому будь-які відомості про право власності на квартиру відсутні в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Позивач, починаючи з жовтня 1994 року і до квітня 2014 року проживала у даній квартирі. Наприкінці квітня 2014 року позивача була змушена виїхати з м. Луганськ внаслідок воєнних дій рф на території України. 03.04.2022 року, позивач, будучи зареєстрованою як ВПО в м. Дніпро, звернулася до відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради із заявою про надання інформації про належність їй права власності, яке розташоване по [ADDRESS] . 02.02.2024 року позивач отримала відповідь про відсутність інформації щодо місцезнаходження архівів БТІ, що розташовувалися в м. Луганськ. На даний час БТІ на підконтрольній Україні території не функціонує, тому копії необхідних листів не збереглися. Таким чином, у [PERSON] на теперішній час немає документів, які б могли підтвердити право власності на вказану квартиру. На теперішній час м. Луганськ Луганської області знаходиться під тимчасовою окупацією рф, тому позивач згідно з нормами міжнародного права має право на відшкодування країною агресором спричинених матеріальних збитків, але з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта №363229511 від 25.01.2024 року, відомості щодо реєстрації прав на вказану квартиру, а також щодо заборони на відчуження (арешти) зазначеного об`єкту нерухомості та перебування його в іпотеці відсутні, право власності на вказане житло за позивачем не зареєстровано. Крім того, з метою підтвердження права власності, позивачем було направлено заяву від 30.01.2024 року за реєстраційним №59195000 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області в проведенні реєстраційних дій, в ході розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з відсутністю інформації про наявність державної реєстрації права власності, проведеної з 01.01.2013 року. Ухвалою суду від 03.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 24.09.2025 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. У сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.10.1994 року, що видане комісією по приватизації житлового фонду АО «Луганськмолпром», належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . Зазначена квартира зареєстрована в МКП «БТІ» виконавчого комітету Луганської міської ради на праві часткової власності за [PERSON] та [PERSON] та записана в реєстрову книгу №573 за реєстровим №55559 (а.с.8). На підставі договору дарування 1/2 частки квартири від 27.11.2001 року [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 частки квартири, що знаходиться у [ADDRESS] . Договір посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Бабенко А.М.. 1/2 частки квартири №118 зареєстрована МКП «БТІ» виконавчого комітету Луганської міської ради на праві приватної власності за [PERSON] та записана в реєстрову книгу за №573 та реєстровим № 55559.( а.с.9). З копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] вбачається, що власником зазначеної квартири є [PERSON] ( а.с.10). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості щодо реєстрації прав на квартиру [ADDRESS] , а також щодо заборони на відчуження (арешти) зазначеного об`єкту нерухомості та перебування його в іпотеці відсутні ( а.с.15). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області Одринської О.В. №72057230 від 14.03.2024 року, було відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою [PERSON] ( а.с.18). Згідно Листа Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної військової адміністрації №01-06/357 від 24.06.2024 року, МКП «БТІ» виконавчого комітету Луганської міської ради не відновило своєї діяльності на підконтрольній території України, архівні матеріали залишились на тимчасово окупованій території ( а.с.19). Позивач [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою : [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 28.11.1996 року Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області; довідкою №1201-5001302238 від 18.04.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ( а.с.4-5, 34). Згідно ст. ст. 321, 317, 319 ЦК України, право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі. доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені статтею 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.82 ЦПК України, підставами для звільнення від доказування є наявність обставин, які визнаються учасниками справи або таких, які визнано загальновідомими, наявність обставин, встановлених рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На даний час у позивача виникла необхідність подати заяву на отримання компенсації за зруйнований об`єкт нерухомого майна внаслідок бойових дій, однак, право власності на квартиру не зареєстроване в законному порядку. При цьому, відповідно до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на нерухоме майно. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved