Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладений кредитний договір №48381-10/2024, відповідно до умов якого отримала кредит. Відповідно до договору факторингу №27052025 від 27.05.2025 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №27052025 від 27.05.2025. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість. Просив стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №48381-10/2024 у розмірі 17 783,40 грн, з яких: 6 839,70 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 052,00 грн сума заборгованості за відсотками; 8 891,70 грн сума заборгованості за штрафами; та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги просила задовольнити в частині стягнення суми тіла кредиту та допустити розстрочення виконання рішення суду протягом 12 місяців посилаючись на те, що отримання кредиту було обумовлено хворобою чоловіка ,який помер та, на разі, на утриманні знаходиться неповнолітня дитина. Щодо отримання позики за кредитним договором не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Предметом спору у даній справі є повернення позичальником кредиту та сплата відсотків та штрафу. Предметом позову стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 17 783,40 грн. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Встановлено, що 25.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладений договір про надання фінансового кредиту №48381-10/2024 (а.с.7-12). Договір про надання фінансового кредиту №48381-10/2024 від 25.10.2024 підписаний [PERSON] в електронному вигляді електронним підписом з одноразовим ідентифікатором W2302, містить її податковий номер, адресу та номер мобільного телефону (а.с.7-12). Отже, вищезазначений договір про надання фінансового кредиту №48381-10/2024 від 25.10.2024 укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Відповідно до п.1.1 договору про надання фінансового кредиту №48381-10/2024 від 25.10.2024 товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 7 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п.1.2 договору про надання фінансового кредиту №48381-10/2024 від 25.10.2024 тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 25.10.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування, відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 21.02.2025. Відповідно до п.1.4 договору про надання фінансового кредиту №48381-10/2024 від 25.10.2024 за користування кредитом товариством нараховуються проценти в розмірі 1% в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. Згідно з п.1.6 договору про надання фінансового кредиту №48381-10/2024 від 25.10.2024 кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. ТОВ «Стар Файненс груп» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 7 000,00 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №3426_250806142343 від 06.08.2025 та повідомленням АТ «Сенс Банк» №446-БТ-32.3/2025 від 09.01.2026 (а.с.15). Факт отримання позики відповідачем підтверджено у письмовій заяві. Таким чином, факт укладення договору про надання фінансового кредиту №48381-10/2024 від 25.10.2024 між сторонами та отримання позики відповідачем є доведеним. З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови договору позики належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №48381-10/2024 від 25.10.2024 за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 17 783,40 грн, з яких: 6 839,70 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 052,00 грн сума заборгованості за відсотками; 8 891,70 грн сума заборгованості за штрафами (а.с.60-62). Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 27.05.2025 укладений договір факторингу №27052025, у відповідності до якого до останнього перейшло право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання фінансового кредиту №48381-10/2024 від 25.10.2024. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 27.05.2025 за договором факторингу №27052025 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 4392, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу №27052025 від 27.05.2025, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.21). Згідно з реєстром боржників до договору факторингу №27052025 від 27.05.2025 клієнт відступає факторові право вимоги заборгованостей до боржників позичальників клієнта на умовах передбачених договором факторингу №27052025 від 27.05.2025 згідно наступного реєстру боржників: [PERSON] , номер кредитного договору: 48381-10/2024, сума заборгованості за основною сумою боргу: 6 839,70 грн; сума заборгованості за відсотками: 2 052,00 грн; сума заборгованості за штрафом: 8 891,70 грн; сума заборгованості разом: 17 783,40 грн (а.с.23). Таким чином у позивача виникло право вимоги до відповідача за кредитним договором. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами в сумі 2 052,00 грн, суд дійшов таких висновків. Згідно з розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки за договором в сумі 2 052,00 грн нараховані в період з 25.10.2024 по 21.02.2025 включно. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Таким чином, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Відповідно до п.1.2 договору про надання фінансового кредиту №48381-10/2024 від 25.10.2024 кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 25.10.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування, відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 21.02.2025. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що відсотки в розмірі 2 052,00 грн за користування кредитом, позикодавцем правильно нараховані та впродовж строку кредитування та їх стягнення є обгрунтованим. Щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за пенею, штрафами у розмірі 8 891,70 грн, суд дійшов наступного. Відповідно до п. 5.3 договору про надання фінансового кредиту №48381-10/2024 від 25.10.2024 у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати встановленого в графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості. з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України. З розрахунку заборгованості вбачається, що 22.02.2025 нарахований штраф в розмірі 8891,70 грн (а.с.60-62). Згідно з ч.2 ст.549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан який й досі триває. За таких обставин саме положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану є спеціальною нормою, що повинна застосовуватись до спірних правовідносин. Таким чином, нарахування штрафних санкцій відповідачу за невиконання зобов`язань по кредитному договору з боку позивача не ґрунтуються на законі, а тому у задоволені позовних вимог в цій частині слід відмовити. Враховуючи викладене, суд вважає, що у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за кредитним договором, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №48381-10/2024 від 25.10.2024 у розмірі 8 891,70 грн, з яких: 6 839,70 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2052,00 грн сума заборгованості за відсотками є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Так, відповідач, зважаючи на матеріальний стан, просила розстрочити їй сплату боргу. Відповідно до п.2 ч.7 ст.265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Частиною 3 ст.435 ЦПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Відповідно до довідки про доходи від 25.11.2025 вбачається, що [PERSON] працює у ТОВ «ОПТТОРГ-15», займає посаду продавець продовольчих товарів, загальну сума доходів за період з квітня 2025 по вересень 2025 становить 24 094,66 грн. Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області №879/02.8-17 від 27.11.2025 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] одружились 17 травня 2019 року, про що складено актовий запис №8. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . Враховуючи вищевикладене, суд вважає, за можливе розстрочити виконання рішення суду про стягнення заборгованості протягом одного року, шляхом сплати протягом 11 місяців щомісячно платежу рівними частинами у розмірі 740,98 грн. та останній платіж у сумі 740,92 грн на поточний рахунок позивача. Таким чином позовна заява підлягає до задоволення із наданням розстрочення виконання на один рік. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн (а.с.2). Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 17 783,40 грн, позов задоволений на суму 8 891,70 грн, тобто на 50%. Отже, на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог, в сумі 1514,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial