Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , недієздатною та призначити його опікуном. Свої вимоги заявник мотивує тим, що [PERSON] є його матір`ю, яка давно хворіє. З часом перебіг хвороби ускладнився. Внаслідок свого захворювання [PERSON] не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує постійної сторонньої допомоги, догляду та опіки. Проживає разом із нею, батьком, своєю дружиною та сином, опікується нею, оскільки інших близьких родичів у неї немає. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2024 року, визначено головуючу суддю Леньо С.І. для розгляду справи. Згідно протоколу автоматичного визначення присяжних від 22.02.2024 року, визначено присяжних: Ріпецьку О.Р. та Гриновця В.С. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2024 року (підстава: перебування судді Леньо С.І. у відпустці, Розпорядження керівника апарату суду №44 від 07.11.2024) визначено головуючу суддю Ціпивко І.І. та присяжних: Ріпецьку О.Р. та Гриновця В.С. Ухвалою суду від 14.11.2024 року прийнято до розгляду справу за заявою [PERSON] , заінтересовані особи [PERSON] , Орган опіки і піклування Личаківської районної адміністрація Львівської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. Взято до уваги, що ухвалою суд від 28.01.2022 року у справі призначено експертизу та провадження зупинено на час її проведення. Ухвалою суду від 27.10.2025 року провадження в справі поновлено. Справу призначено до розгляду на 13.11.2025 року. Протоколом автоматизованого визначення присяжних від 06.11.2025 року, визначено присяжних: Ріпецьку О.Р. та Яремко М.З. 13.11.2025 року справу знято з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді. Ухвалою суду від 26.11.2025 року залучено до участі у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи [PERSON] , Орган опіки і піклування Личаківської районної адміністрація Львівської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, як заінтересовану особу [INFO] . Розгляд справи відкладено до 30.12.2025 року. 30.12.2025 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника заявника. Ухвалою суду від 19.01.2026 року клопотання представника заінтересованої особи задоволено. Постановлено витребувати від Личаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію щодо наявності усіх дітей у [PERSON] , [INFO] . Розгляд справи у відкритому судовому засіданні відкладено для витребування інформації до 16 лютого 2026 року. 16.02.2026 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою учасників судового провадження. Розгляд справи по суті відбувся 16.02.2026 року за участі сторін. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав з підстав, що викладені у заяві. Додатково повідомив, що проживає із своєю сім`єю, матір`ю та батьком в одному будинку, який належить його батькові. Його мати давно хворіє, а він здійснює за нею догляд. Хвороба матері зі слів заявника розпочалася після розірвання шлюбу батьків та поведінки батька відносно матері. Представник [PERSON] адвокат Бідак О.О. заяву підтримала та просила таку задовольнити. Представник особи, відносно якої вирішується питання про визнання її недієздатною [PERSON] адвокат Мачічкиа О.О. у судовому засіданні заяву підтримала. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Личаківської РДА Башта Г.І. у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечила, підтримала подання органу опіки та піклування. Представник [INFO] у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення частково з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.08.1993 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Згідно інформації сімейного лікаря КНП «6-А міська поліклініка м. Львова» від 08.02.2024 року, [PERSON] пройшов медичне обстеження, стан здоров`я його добрий. Відповідно до відомостей з реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб № 149867 від 30.01.2024 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 712 від 05.05.2025, [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі параноїдної шизофреніїз вираженим емоційно-вольовим дефектом. За своїм психічним станом нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації надіслав до суду подання, яким просив суд призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , та над її майном. До подання долучено: Акт обстеження житлових умов від 09.12.2025 року, яким встановлено те, що заявник [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із ним також проживають: на першому поверсі будинку: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на другому поверсі з окремим входом проживає [PERSON] . Умови у будинку задовільні. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, житловий будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . Копія паспорта громадянки України [PERSON] , копія свідоцтва про народження заявника [PERSON] . Згідно довідки Національного лісотехнічного університету України від 03.09.2025 року, [PERSON] навчається та є студентом І курсу денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу «Технологічний фаховий коледж Національного лісотехнічного університету України». Згідно витягу з додатку «Резерв+», [PERSON] військовозобов`язаний, перебуває на обліку у [INFO] , має відстрочку до завершення мобілізації, ВЛК пройшов 11.09.2025 року. Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», [PERSON] станом на 27.11.2025 року є особою, стосовно якої відсутні відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, про наявність незнятої чи непогашеної судимості чи розшук. Згідно згоди від 06.01.2026 року [PERSON] не заперечує, щоб її чоловік [PERSON] був опікуном своєї матері [PERSON] . Відповідно до висновку КНП «6-А міська поліклініка м. Львова» від 28.11.2025 року, [PERSON] , [INFO] , здоровий. Згідно податкових декларацій, [PERSON] є фізичною особою підприємцем та має постійний дохід. Згідно рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19.07.2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Норми права та мотиви їх застосування щодо визнання особи недієздатною. Згідно з п. 1 ч 2, 4 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Розгляд вказаної категорії справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. Відповідно до ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч. 6-9 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому, діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону). Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1 ст. 239 ЦПК України). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 581 від 4.04.2025, [PERSON] страждає стійким. хронічним психічним розладом у вигляді розумової відсталості в ступені вираженої дебільності, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що [PERSON] страждає стійким. хронічним психічним розладом у вигляді розумової відсталості в ступені вираженої дебільності, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому, зважаючи на вимоги ст. 39 ЦК України, є підстави для визнання його недієздатним. Норми права та мотиви їх застосування щодо встановлення опіки над недієздатним, та призначення йому опікуна. Статтею 41 ЦК України передбачено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ст. 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно з ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Відповідно до Правил опіки та піклування, затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 № 34/166/131/88 (далі-Правила), опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. У селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад. Відповідно до п. 1.7 Правил органи опіки та піклування вирішують, в тому числі питання про встановлення і припинення опіки та піклування; ведуть облік щодо осіб, які потребують опіки (піклування); здійснюють нагляд за діяльністю опікунів і піклувальників; забезпечують тимчасове влаштування неповнолітніх та непрацездатних осіб, які потребують опіки (піклування); розглядають скарги на дії опікунів (піклувальників); вживають заходи щодо захисту особистих та майнових прав неповнолітніх дітей і осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); беруть участь у розгляді судами спорів, пов`язаних із захистом прав неповнолітніх дітей та осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); установлюють опіку над майном у передбачених законом випадках; оформлюють належні документи щодо особи підопічного та щодо майна, над яким установлюється опіка; провадять іншу діяльність щодо забезпечення прав та інтересів неповнолітніх дітей та повнолітніх осіб, які потребують опіки і піклування. Згідно з п. 1.8 Правил рішення органів опіки і піклування про призначення чи звільнення опікунів і піклувальників від виконання своїх обов`язків, а також з інших питань опіки і піклування можуть бути оскаржені в установленому законом порядку. Пунктом 3.1 Правил передбачено, що для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. Згідно з п. 3.2 Правил опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. Документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, - рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі (п. 3.3 Правил). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до подання органу опіки та піклування Личаківської РДА від 03.03.2026 року про доцільність призначення опікуна особі, стосовно якої розглядається справа про визнання недієздатною, орган опіки та піклування просить суд призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , та над її майном. Таке подання орган опіки та піклування обгрунтовує доказами, які долучено до нього, а саме: медичними документами, що стосуються стану здоров`я [PERSON] , актом обстеження житлових умов, копією паспорта [PERSON] , копією свідоцтва про народження [PERSON] , згодою [PERSON] , інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витягом з реєстру територіальної громади, копією інформації з додатка «Резерв+» Фортуни В.В., довідкою про навчання [PERSON] , висновком про стан здоров`я [PERSON] , довідками про доходи [PERSON] , витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості». Аналізуючи подання органу опіки та піклування Личаківської РДА з питань встановлення опіки чи піклування над недієздатною особою від 03.03.2026 року «Про доцільність призначення опікуна особі, стосовно якої розглядається справа про визнання недієздатною», суд констатує, що в такому рішенні відсутнє мотивування, що унеможливлює перевірку питання законності та обгрунтованості вказаного рішення, що свідчить про грубе порушення закону та нехтування посадовими обов`язками уповноваженого представника органу опіки та піклування. У поданні зазначено, що інших осіб, які би могли здійснювати опіку над недієздатною [PERSON] немає, проте без аналізу усіх осіб, які зареєстровані разом із останньою. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано п`ятеро осіб, проте опікунською радою не перевірявся факт можливості здійснення ними опіки над [PERSON] та факт встановлення родинних відносин із останньою, документів про таке до подання не долучено. Крім цього, орган опіки та піклування не з`ясував характер взаємовідносин між підопічним та кандидатом в опікуни, не приділив жодної уваги питанню можливості проживання недієздатної особи (з врахуванням характеру психічного захворювання та причини його виникнення, а саме поведінка батька заявника) у будинку, який належить [PERSON] (батькові заявника). При вирішенні цього питання орган опіки та піклування обмежився формальною вказівкою про належні умови за адресою: [ADDRESS] . Крім того, у поданні органу опіки і піклування відсутня будь-яка інформація про те, чи відповідатиме таке призначення якнайкращим інтересам [PERSON] та чи сприятиме її нормальному життєзабезпеченню. Судом критично оцінюються доводи заявника про те що він має перещкоди у лікуванні матері без призначення його опікуном, оскільки жодних доказів суду на підтвердження такого не надано та клопотань про витребування таких доказів до суду не надходило. Судом також критично оцінюються доводи заявника про те, що він матиме можливість на достатньому рівні забезпечити права своєї матері, оскільки навчається на денній формі, крім цього працює, та не має власного житла, а проживає в одному будинку (хоч і з різними входами), свого батька [PERSON] , поведінка якого, з його пояснень, і є причиною хвороби матері. Такі обставини органом опіки та піклування не перевірено та не надано їм належної оцінки задля якнайкращого забезпечення прав особи, яка визнається недієздатною. Слід зазначити, що згідно з ч.6 ст. 81 ЦПУ України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд звертає увагу, що станом на сьогоднішній день, саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном, у першу чергу дбаючи про інтереси недієздатної особи. Беручи до уваги те, що рішення органу опіки та піклування прийняте всупереч правових приписів Правил опіки та піклування, що затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 N 34/166/131/88, за відсутності всіх необхідних для ухвалення рішення документів, без перевірки наявності інших осіб, які можуть здійснювати опіку над недієздатною [PERSON] , суд приходить до висновку, що в задоволені вимоги про призначення [PERSON] опікуном [PERSON] слід відмовити. Висновки суду за результатами розгляду заяви. Обов`язок доказування та подання доказів встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що подана заява підлягає до часткового задоволення, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] , недієздатною, встановлення опіки над недієздатною та тимчасово, до вирішення питання про призначення опікуна над недієздатною, покладення обов`язків опікуна на орган опіки і піклування. Щодо судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial