Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У грудні 2025 року позивач ТОВ «Деал Фінанс Груп» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредиту № ДП 0011548 від 19 лютого 2025 року в розмірі 6546,00 грн., що складається з: 3000,00 грн. - заборгованості за основною сумою боргу, 2646,00 грн. - заборгованості за процентами, 900,00 грн. - сума заборгованості за комісією, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказували, що між ТОВ «Майбіз» та [PERSON] 19 лютого 2025 року укладено кредитний договір № ДП 0011548 відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у сумі 3000,00 грн., строком на 98 днів. Денна процентна ставка 0,9 відсотків за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту 30%, що у грошовому виразі складає 900,00 грн. Договір укладено в порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 14 жовтня 2025 року між ТОВ «Майбіз» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 14/10/25, за умовами якого, останнє набуло право грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором кредиту № ДП 0011548 від 19 лютого 2025 року. В порушення умов укладеного договору позики відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Посилаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ «Деал Фінанс Груп» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 26 січня 2026 року матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Шролик І.С. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, суддею скеровано запит до Єдиного державного демографічного реєстру про надання інформації, згідно відповіді з якого від адресу реєстрації відповідача [PERSON] не знайдено. Суддею скеровано запит до Реєстру територіальної громади міста Києва КП ГІОЦ та 04 лютого 2026 року отримано відповідь, що зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] не знайдено. Відповідно до інформації наданої відповідачем в кредитному договорі, останнє відоме місце проживання відповідача [PERSON] : [ADDRESS] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2026 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 10 березня 2026 року. Витребувано в АТ КБ "Приватбанк" інформацію щодо належності та виписку по картковому рахунку відкритому на [PERSON] за період надання кредитних коштів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві представник позивача просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання 10 березня 2026 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Копія позовної заяви та ухвала суду про відкриття спрощеного позовного провадження надсилалась відповідачу на зареєстровану адресу місця проживання: [ADDRESS] . Конверт повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній». Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Деал Фінанс Груп» підлягає задоволенню виходячи з наступного. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що між ТОВ «Майбіз» та [PERSON] 19 лютого 2025 року укладено кредитний договір № ДП 0011548 відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у сумі 3000,00 грн., строком на 98 днів. Денна процентна ставка 0,9 відсотків за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту 30%, що у грошовому виразі складає 900,00 грн. Договір укладено в порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису H204mo4T), який був надісланий на зазначену позичальником номер телефону - [NUMBER] . Здійснення платежу у сумі 3000,00 грн. 19 лютого 2025 року від ТОВ «Майбіз» [PERSON] підтверджується квитанцією ТОВ «Профіт Гід» № 43998-38153-80234. 14 жовтня 2025 року між ТОВ «Майбіз» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 14/10/25, за умовами якого, останнє набуло право грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором кредиту № ДП 0011548 від 19 лютого 2025 року. З реєстру прав вимоги № 14/10/25 від 14 жовтня 2025 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № ДП 0011548 від 19 лютого 2025 року в розмірі 6546,00 грн., що складається з: 3000,00 грн. - заборгованості за основною сумою боргу, 2646,00 грн. - заборгованості за процентами, 900,00 грн. - сума заборгованості за комісією. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Судом перевірений розрахунок заборгованості наданий представником позивача, який суд вважає правильним. Відповідач не виконав узяті на себе зобов`язання щодо повернення використаних коштів, які отримав у позику, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що заборгованість в загальній сумі 6546,00 грн підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Деал Фінанс Груп». Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТОВ «Деал Фінанс Груп», як правонаступник, вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та заборгованості за відсотками. Щодо стягнення судових витрат Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до платіжної інструкції № 579936993.1 від 16 грудня 2025 року позивачем при зверненні з даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 2422,40 грн. Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені витрати на правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року укладеного між ТОВ «Деал Фінанс Груп» та адвокатом Ткаченко Ю.О. Умовами п. 4.1. Договору визначено розмір винагороди за надання правничої допомоги. Відповідно до витягу з акту №3-ДІЛ від 01 грудня 2025 року приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року, встановлено, що адвокатом надано Позивачу професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. Вказану суму сплачено позивачем адвокату, що підтверджується платіжним документом. Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. З огляду на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація витрат на правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн.

Outcome: approved