Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

20.01.2026 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів. В обґрунтування якої зазначила, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі, який зареєстровано 03 квітня 2021 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №350, від 03.04.2021 року. Від даного шлюбу народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, різні погляди на вирішення сімейних проблем, що призвело до втрати почуття поваги та любові. У зв`язку з тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони фактично припинили ведення спільного господарства та сімейного бюджету, проживають окремо, просить шлюб між ними розірвати, та змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Крім того,позивачка просить стягувати з відповідача аліменти. Зазначає, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має. Тому просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій формі у розмірі по 10000 грн. на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 09 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Від відповідача надійшов відзив в якій зазначив що, позовну вимогу щодо розірвання шлюбу визнає, шлюб просить розірвати. Однак щодо позовної вимоги щодо стягнення аліментів в сумі 10000 грн. не погоджується. Вважає, що сума аліментів, яку позивачка просить стягнути з нього є завищеною, її розмір не обґрунтований належними доказами, та він не має фінансової можливості сплачувати таку велику суму коштів. Тому позов визнає частково та погоджується на стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 3500 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява в якій просила розгляд справи провести без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився хоча був повідомленим про місце та час розгляду справи. Від його представника, адвоката Бабійчук А.С. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнає частково, просили ухвалити рішення з підстав наведених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін по справі повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано 03 квітня 2021 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №350, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Під час шлюбу в них народилося дитина [PERSON] , [INFO] згідно свідоцтва про народження (а.с.9). Дитина зареєстрована та проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. А тому, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин згідно зі ст. 56 Сімейного кодексу України. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч.2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Враховуючи спільний обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, визначений ст. 180 СК України, всі перелічені в сукупності обставини дають підстави для покладення на [PERSON] обов`язку сплачувати аліменти на ім`я [PERSON] на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій формі в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.01.2026 року і до досягнення дитиною повноліття, відповідно до вимог чинного законодавства. На переконання суду такий розмір аліментів, з урахуванням обов`язку позивачки по утриманню дитини, забезпечить потреби малолітньої дитини, відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача, задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів, і з урахуванням балансу інтересів батьків та дитини буде достатнім для забезпечення її належного утримання та відповідатиме можливостям батька надавати таку допомогу. У відповідності до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі місячного стягнення підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. Відповідач визнав позовну вимогу про розірвання шлюбу до початку розгляду справи по суті. За таких обставин, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 50 відсотків судового збору у розмірі 665,60 грн., інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн. за позовну вимогу, яка стосується стягнення аліментів, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial