Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 18240 грн. заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» вказує, що 13 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» ( далі - ТОВ «Лінеура Україна») та [PERSON] був укладений кредитний договір №1564607, який підписаний відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на його номер мобільного телефону. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами договору, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. За умовами договору 13 лютого 2021 року ТОВ «Лінеура Україна» надало [PERSON] кредит в сумі 8000 грн., зарахувавши його на картковий рахунок відповідача, на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, виконати інші обов`язки, передбачені договором. [PERSON] отримав кредитні кошти, однак свої зобов`язання за договором не виконав. 19 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19102023, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги за договором кредиту №1564607 від 13 лютого 2021 року, де боржником є [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників від 19 жовтня 2023 року до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором кредиту №1564607 від 13 лютого 2021 року в сумі 18240 грн., з яких: 8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10240 грн. сума заборгованості за процентами. Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконує своїх зобов`язань, тому ТОВ «ФК «ЄАПБ», яке набуло права вимоги за кредитним договором, просить стягнути з [PERSON] на свою користь 18240 грн. заборгованості, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2025 року дану справу на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України передано за підсудністю до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 лютого 2026 року у даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Сімутіна А.А., яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з`явилась, у позовній заяві наявне її клопотання про розгляд даної справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, до суду не з`явився, натомість подав заяву, у якій просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку із пропуском строку позовної давності. Також заперечує щодо нарахування позивачем процентів та просить застосувати до даних правовідносин вимоги п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 лютого 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1564607. Вказаний договір, додаток №1 до нього - Графік платежів, паспорт споживчого кредиту підписані [PERSON] 13 лютого 2021 року о 08:26:06 електронним підписом (одноразовим ідентифікатором «В307»). Відповідно до п.1.2., 1.3, 2.1 договору товариство надає клієнту у безготівковій формі шляхом перерахування на платіжну картку № [NUMBER] грошові кошти в гривні в розмірі 8000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 30 днів зі сплатою стандартної процентної ставки у розмірі 1,90% в день, яка застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта відповідно до п.4.1 договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація відповідно до п.4.2 договору. У Графіку платежів, сторони узгодили, що дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів 15 березня 2021 року, сума позики 8000 грн., сума нарахованих процентів 4560 грн. Відповідно до інформаційної довідки №21-2702 від 27 лютого 2024 року, виданої ТОВ «Універсальні платіжні рішення», через платіжний сервіс «іPay.ua» 13 лютого 2021 року о 08:27:05 було успішно перераховано кошти на суму 8000 грн. на платіжну картку клієнта № [NUMBER] , номер транзакції в системі «іPay.ua» - 80295931. Із розрахунку заборгованості за договором кредиту, наданого ТОВ «Лінеура Україна», вбачається, що за період з 13 лютого 2021 року по 13 червня 2021 року заборгованість [PERSON] складалась із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000 грн. та заборгованості за процентами в розмірі 18240 грн. 23 грудня 2021 року [PERSON] сплатив 8000 грн., які були зараховані первісним кредитором у рахунок погашення заборгованості за процентами, в зв`язку із чим станом на 23 грудня 2021 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становила 18240 грн., з яких: 8000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 10240 грн. заборгованість за процентами. 22 червня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору №1564607 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13 лютого 2021 року, який підписаний [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифікатором). Згідно п.2 вказаного додаткового договору [PERSON] зобов`язався погасити частину основного боргу за договором у сумі 5600 грн. у термін до 25.06.2023, а товариство зобов`язалось звільнити його від обов`язку сплатити решту частини основного боргу за договором у сумі 2400 грн. У такому разі сторони домовились, що усі зобов`язання клієнта за договором припиняються з моменту виконання клієнтом умов, зазначених у п.2 додаткового договору. 29 червня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору №1564607 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13 лютого 2021 року, який підписаний [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифікатором). Згідно п.2 вказаного додаткового договору [PERSON] зобов`язався погасити частину основного боргу за договором у сумі 4000 грн. у термін до 01.07.2023, а товариство зобов`язалось звільнити його від обов`язку сплатити решту частини основного боргу за договором у сумі 4000 грн. У такому разі сторони домовились, що усі зобов`язання клієнта за договором припиняються з моменту виконання клієнтом умов, зазначених у п.2 додаткового договору. 05 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору №1564607 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13 лютого 2021 року, який підписаний [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифікатором). Згідно п.2 вказаного додаткового договору [PERSON] зобов`язався погасити частину основного боргу за договором у сумі 4000 грн. у термін до 08.07.2023, а товариство зобов`язалось звільнити його від обов`язку сплатити решту частини основного боргу за договором у сумі 4000 грн. У такому разі сторони домовились, що усі зобов`язання клієнта за договором припиняються з моменту виконання клієнтом умов, зазначених у п.2 додаткового договору. 10 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору №1564607 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13 лютого 2021 року, який підписаний [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифікатором). Згідно п.2 вказаного додаткового договору [PERSON] зобов`язався погасити частину основного боргу за договором у сумі 4000 грн. у термін до 16.07.2023, а товариство зобов`язалось звільнити його від обов`язку сплатити решту частини основного боргу за договором у сумі 4000 грн. У такому разі сторони домовились, що усі зобов`язання клієнта за договором припиняються з моменту виконання клієнтом умов, зазначених у п.2 додаткового договору. 17 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору №1564607 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13 лютого 2021 року, який підписаний [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифікатором). Згідно п.2 вказаного додаткового договору [PERSON] зобов`язався погасити частину основного боргу за договором у сумі 2400 грн. у термін до 23.07.2023, а товариство зобов`язалось звільнити його від обов`язку сплатити решту частини основного боргу за договором у сумі 5600 грн. У такому разі сторони домовились, що усі зобов`язання клієнта за договором припиняються з моменту виконання клієнтом умов, зазначених у п.2 додаткового договору. 21 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору №1564607 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13 лютого 2021 року, який підписаний [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифікатором). Згідно п.2 вказаного додаткового договору [PERSON] зобов`язався погасити частину основного боргу за договором у сумі 4000 грн. у термін до 23.08.2023, а товариство зобов`язалось звільнити його від обов`язку сплатити решту частини основного боргу за договором у сумі 4000 грн. У такому разі сторони домовились, що усі зобов`язання клієнта за договором припиняються з моменту виконання клієнтом умов, зазначених у п.2 додаткового договору. 24 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору №1564607 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13 лютого 2021 року, який підписаний [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифікатором). Згідно п.2 вказаного додаткового договору [PERSON] зобов`язався погасити частину основного боргу за договором у сумі 4000 грн. у термін до 26.08.2023, а товариство зобов`язалось звільнити його від обов`язку сплатити решту частини основного боргу за договором у сумі 4000 грн. У такому разі сторони домовились, що усі зобов`язання клієнта за договором припиняються з моменту виконання клієнтом умов, зазначених у п.2 додаткового договору. 28 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору №1564607 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13 лютого 2021 року, який підписаний [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифікатором). Згідно п.2 вказаного додаткового договору [PERSON] зобов`язався погасити частину основного боргу за договором у сумі 4000 грн. у термін до 01.09.2023, а товариство зобов`язалось звільнити його від обов`язку сплатити решту частини основного боргу за договором у сумі 4000 грн. У такому разі сторони домовились, що усі зобов`язання клієнта за договором припиняються з моменту виконання клієнтом умов, зазначених у п.2 додаткового договору. 22 вересня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору №1564607 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13 лютого 2021 року, який підписаний [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифікатором). Згідно п.2 вказаного додаткового договору [PERSON] зобов`язався погасити частину основного боргу за договором у сумі 4000 грн. у термін до 25.09.2023, а товариство зобов`язалось звільнити його від обов`язку сплатити решту частини основного боргу за договором у сумі 4000 грн. У такому разі сторони домовились, що усі зобов`язання клієнта за договором припиняються з моменту виконання клієнтом умов, зазначених у п.2 додаткового договору. 26 вересня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору №1564607 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13 лютого 2021 року, який підписаний [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифікатором). Згідно п.2 вказаного додаткового договору [PERSON] зобов`язався погасити частину основного боргу за договором у сумі 4000 грн. у термін до 30.09.2023, а товариство зобов`язалось звільнити його від обов`язку сплатити решту частини основного боргу за договором у сумі 4000 грн. У такому разі сторони домовились, що усі зобов`язання клієнта за договором припиняються з моменту виконання клієнтом умов, зазначених у п.2 додаткового договору. 19 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19102023, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19 жовтня 2023 року до договору факторингу №19102023 (порядковий номер у Реєстрі боржників - 1493), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1564607 в сумі 18240 грн., з яких: 8000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 10240 грн. сума заборгованості за процентами. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон №675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Із положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем та досліджені судом письмові докази вказують на те, що 13 лютого 2021 року [PERSON] уклав із ТОВ «Лінеура Україна» в електронній формі договір кредиту №1564607, за умовами якого вказана фінансова компанія перерахувала на картковий рахунок відповідача грошові кошти в сумі 8000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом у порядку, визначеному договором. У подальшому за договорами факторингу ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ». Тому, [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вищезазначеним договором кредиту перед новим кредитором ТОВ «ФК «ЄАПБ» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Із розрахунку заборгованості за договором кредиту, наданого ТОВ «Лінеура Україна», вбачається, що за період з 13 лютого 2021 року по 13 червня 2021 року ТОВ «Лінеура Україна» нарахувало [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 26240 грн., яка складалась із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000 грн. та заборгованості за процентами в розмірі 18240 грн. (а.с.25-27). 23 грудня 2021 року [PERSON] сплатив 8000 грн., які були зараховані первісним кредитором у рахунок погашення заборгованості за процентами, в зв`язку із чим станом на 23 грудня 2021 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором зменшилась і становила 18240 грн., з яких: 8000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 10240 грн. заборгованість за процентами, нарахованими за період з 13 лютого 2021 року по 13 червня 2021 року. Після набуття права вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ» жодних нарахувань за кредитним договором не здійснювало і просить стягнути з [PERSON] заборгованість, яка була нарахована первісним кредитором в сумі 18240 грн., з яких: 8000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 10240 грн. заборгованість за процентами. Однак, судом встановлено, що [PERSON] з 30 квітня 2020 року перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується довідкою «Форми 5» командира військової частини [NUMBER] за №224 від 07 лютого 2026 року. Частина 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року (далі Закон №2011-ХІІ), в редакції, чинній на час укладення договору кредиту, передбачала, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» № 1357-ІХ від 30.03.2021, який набрав чинності 23 квітня 2021 року, частину 15 статті 14 вказаного Закону викладено у новій редакції, яка передбачала, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Оскільки [PERSON] з 30 квітня 2020 року і по даний час перебуває на військовій службі та є військовослужбовцем Збройних Сил України, у тому числі і на час укладення договору позики та строку його дії, який припав на час дії особливого періоду, тому відповідно до частини 15 статті 14 Закону №2011-ХІІ позивач не мав права нараховувати [PERSON] проценти за користування кредитом за договором кредиту №1564607 від 13 лютого 2021 року. Отже, заборгованість [PERSON] за кредитним договором без урахування нарахованих позивачем процентів складається із тіла кредиту в сумі 8000 грн. Разом з тим, із розрахунку заборгованості за договором кредиту, наданого ТОВ «Лінеура Україна», вбачається, що 23 грудня 2021 року [PERSON] сплатив на погашення заборгованості 8000 грн., які були зараховані ТОВ «Лінеура Україна» в рахунок погашення нарахованих процентів (а.с.25-27). Однак, на підставі частини 15 статті 14 Закону №2011-ХІІ позивач не мав права нараховувати [PERSON] проценти за користування кредитом за договором кредиту №1564607 від 13 лютого 2021 року, а тому сплачені [PERSON] грошові кошти в сумі 8000 грн. не підлягали зарахуванню в рахунок погашення процентів, а підлягали зарахуванню в рахунок погашення тіла кредиту, розмір якого становив 8000 грн. Оскільки [PERSON] 23 грудня 2021 року повністю погасив тіло кредиту, то у нього перед ТОВ «Лінеура Україна» була відсутня заборгованість за кредитним договором на момент відступлення права вимоги за договором факторингу №19102023 від 19 жовтня 2023 року. З огляду на викладене, вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення з [PERSON] 18240 грн. заборгованості за договором кредиту №1564607 від 13 лютого 2021 року є безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed