Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - АТ «КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 11.11.2021 року у розмірі 34 092,86 грн. В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що відповідач кА 11.11.2021 року звернулася до банку, з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. 30.11.2022 року Відповідач ознайомилася з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту. Відповідач отримала платіжний інструмент, а саме кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії до - 11/21 року, тип картки «Універсальна». Згодом Відповідачем було отримано кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії до 03/24 року, тип картки «Універсальна». Після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. 23.01.2024 року Відповідач підписала у системі самообслуговування Приват24 Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та Додаткову угоду №SAMDN36000009035311-01 до Кредитного договору від 23.01.2024 року. Однак, в процесі користування кредитним рахунком відповідач не повернула позивачеві кошти на погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, внаслідок чого станом на 24.08.2025 року виникла заборгованість у розмірі 34 092,86 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 32 167,85 грн., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 1 925,01 грн. Зазначену суму заборгованості АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача, а також покласти на нього судові витрати. У відзиві на позов Відповідач вимоги не визнала, просила в позові відмовити. Зокрема зазначила, що позивач не представив іншого належного розрахунку, який би узгоджувався з матеріалами справи та умовами кредитного договору. Наголошує на тому, надані позивачем виписки та розрахунок заборгованості за кредитом не є достатньою правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Відповідач посилається на те, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильні. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. При цьому, як зазначає Відповідач, матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості за кредитним договором у розмірі 34 092,86 грн. В позовній заяві зазначається, що АТ КБ «Приват Банк» нараховує відсотки за користуванням кредитом. Відповідач вважає, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредиту. До такого висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15). У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що банком надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Позивачем надано суду копію заяви від 11.11.2021 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Неодмінно, Позивач пішов на зустріч Відповідачу та враховуючи фінансовий стан останнього, сторони погодили пільгові умови обслуговування. Окрім того, вищезазначені Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті. Банк надав до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже і отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача баланс станом на дату укладання договору ( надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком ( з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контр розрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Позивач зазначає, що оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і Відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з Відповідача. Позивач наголошує на тому, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Тому посилання Відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами договору кредитування не має прийматися судом до уваги. Отже, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 31 жовтня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по справі (а.с.44). Заяви сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, одночасно позов підтримала, просила задовольнити позов у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, у якому висловила заперечення проти позову та просить відмовити у його задоволені. Згідно з наданих копій паспортних даних, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Отже, відповідач була повідомлена належним чином про розгляд справи, причина неявки суду не відома, а тому суд провів розгляд справи за наявними у справі доказами. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 11.11.2021 року, на підставі якої відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою, що затверджені наказом, та Тарифами Банку, які викладені на офіційному сайті позивача складає між нею та Банком відповідний договір (а.с.17-22). Також Відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 Додаткову угоду №SAMDN36000009035311-01 до Кредитного договору від 23.01.2024 року (а.с.23-24). [PERSON] отримала картку № [NUMBER] зі строком дії до 11/21 року, тип картки «Універсальна». Відповідач користувалася карткою, отримувала кошти з власної ініціативи, в подальшому їй видано наступну картку: за № [NUMBER] , зі строком дії до 03/2024 року, тип картки «Універсальна». 11.11.2021 року [PERSON] власноручно підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 17-22). Відповідач свої зобов`язання за підписаним договором не виконувала, внаслідок чого, за розрахунком банку, станом на 24.08.2025 року виникла заборгованість у розмірі 34 092,86 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 32 167,85 грн., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 1 925,01 грн. (а.с.9-12). Випискою по особовому рахунку відповідача та довідкою про зміну кредитного ліміту підтверджується активне користування кредитними коштами протягом дії кредитних карток (а.с. 13-16). Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону. Так, в силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Положеннями статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п.4 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В свою чергу, відповідачем по справі суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст.ст.76-81 ЦПК України доказу на спростування обставин, викладених позивачем в позові. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтований та підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитним договором від 11.11.2021 року, що виникла станом на 24.08.2025 року у розмірі 34 092,86 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 2422,40 (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved