Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про припинення дії, яка порушує право на безпечне для життя і здоров`я довкілля. Представник позивачки обґрунтовує позовні вимоги тим, що 02 червня 2010 року, згідно договору купівлі-продажу, [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , де по цей час проживає зі своєю сім`єю. [PERSON] , яка проживає по сусідству за адресою: [ADDRESS] , у житловому будинку займається переробною промисловістю шляхом здійснення промислового виробництва молочних продуктів, переробляючи молоко у житловому приміщені. Відстань від об`єкту переробки молока до квартири позивачки близько семи метрів. Від такої діяльності відповідачки каналізаційна мережа постійно забивається зниженням кількості стічної води необхідної для її промивки та нормального функціонування. Крім того, з квартири [ADDRESS] в каналізаційну мережу будинку поступають стічні води в яких знаходиться сироватка та частини недозрілого творогу (м`якого сиру), які утворюються при переробці молока в молочну сировину і при митті банок ємностей зливаються в каналізаційну мережу і в зв`язку з її недостатнім промиванням затримуються в мережі на 1-2 доби. Розкладаючись та затримуючись в каналізаційній мережі білки, що знаходяться в сироватці та частинках змитого творогу (м`якого сиру) в такій стічній воді утворюють неприємні запахи, які поширюються по підвальному приміщенні будинку та по каналізаційному колодязю, а також поширюється по всій території домоволодіння. При неодноразових прочистках каналізаційної мережі залишки сироватки та частинки змитого при митті скляних банок творогу (м`якого сиру) було видно в зовнішньому каналізаційному колодязі та в целофанових пакетах в які спеціально була відібрана така біло-сіра суміш з каналізаційного колодязя розташованого біля під`їзду будинку [ADDRESS] . Крім того, такий неприємний різкий запах потрапляє в будинок, позбавляючи можливості провітрювати кімнати у квартирі. Від постійного неприємного та різкого запаху позивачка не має можливості нормально-жити у своїй квартирі, це істотно впливає на стан її здоров`я, адже вона не в змозі нормально відпочити, оскільки відповідач працює не тільки в день, а і ввечері. Позивачка неодноразово намагалась у добровільному порядку вирішити вказану проблему з відповідачкою, однак, остання своєї вини у таких діях не вбачає та свідомо ігнорує її прохання. Позивачка зверталась зі скаргами до Відокремленого структурного підрозділу "Марганецький міжгромадський відділ Державної установи "Дніпропетровський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України", до Томаківської селищної ради, до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, до органів поліції. Даними державними установами проводились перевірки, підтверджувався факт здійснення переробки молока у житловому приміщенні, така діяльність також не заперечувалась й відповідачкою, однак вплинути на останню ніхто не зміг, у зв`язку з чим рекомендували позивачці звернутися для захисту своїх прав до судових органів. Відповідачка, фактично використовує житлову площу за адресою: [ADDRESS] розташовану у житловому будинку, для ведення господарської діяльності (промислового виробництва) з переробки молока без дотримання санітарно-захисної зони розміром не менше 50 метрів, що також суперечить вимогам ч.1 ст. 383 ЦК України. Крім того, внаслідок ведення відповідачем господарської діяльності у житловому будинку, систематично та тривалий час порушується право позивачки, визначене ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право на приватне життя. Таким чином, позивачка вважає, що її права порушені діяльністю відповідачки, а тому вважає, що належним способом захисту прав буде заборона відповідачу використовувати самостійно чи передавати в користування третім особам своє житлове приміщення для ведення підприємницької діяльності. Рух справи: 19.08.2025 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у справі № 195/448/24 визначено суддю Кондус Л.А. Ухвалою судді від 22.09.2025 року у вказаній справі було призначено підготовче судове засідання. 20.10.2025 р. Ухвалою суду було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] , та представник позивачки адвокат Ревунков В.М. (в режимі ВКЗ) в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Мунтян Т.І. в судовому засіданні заперечує проти позову, пояснюючи свою позицію тим, що його довірителька можливо раніше і займалася переробкою молочної продукції на реалізацію, але зараз, на час розгляду справи у суді, такою діяльністю не займається за станом здоров`я, можливо тільки для власних потреб. Факт її діяльності не доведено. Третя особа - Виконавчий комітет Томаківської селищної ради подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Третя особа - Відокремлений структурний підрозділ "Марганецький міжгромадський відділ Державної установи "Дніпропетровський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні (в режимі ВКЗ) пояснив, що він безпосередньо є сусідом сторін у справі, проживає у квартирі [ADDRESS] . З осені 2025 року виїхав як ВПО в іншу місцевість. За час проживання у квартирі , у нього постійно виникали конфлікти з сусідкою [PERSON] , так як вона переробляє у квартирі молочну продукцію, а потім реалізовує її на базарі. У зв`язку з цим постійно засмічувалась каналізаційна система, сусіди змушені прочищати каналізаційні труби, сморід нестерпний, вікна у квартирі відкрити неможливо, сусідка на зауваження реагує агресивно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що .вона ВПО і в теперішній час проживає у будинку [ADDRESS] . Знає сторони у справі. Сусідка [PERSON] займається у квартирі переробкою молока на кисломолочний сир та сметану. Свою діяльність здійснює і на час допиту свідка 03.02.2026 року. Свідок безпосередньо бачить як [PERSON] привозять молочні битони, заносять у під`їзд , а потім виносять готову продукцію. Тобто на час розгляду справи у суді, [PERSON] свою діяльність не зупинила. Свідок також пояснила, що відповідачка на зауваження реагує агресивно, з погрозами. Від її діяльності часто засмічується каналізаційна система, сморід і мухи у під`їзді. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає у будинку [ADDRESS] . Знає сторони у справі. Сусідка [PERSON] займається у квартирі переробкою молока на кисломолочний сир та сметану. Свідок раніше допомагала їй за відповідну оплату, зараз не працює у неї за станом здоров`я. Відповідачка заквашувала молоко у ванній, відходи зливала у каналізаційну мережу. Зараз продовжує свою діяльність, молочну продукцію продає у м. Запоріжжя. З сусідами постійні сварки через її діяльність. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивачку, представників сторін, свідків, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 02 червня 2010 року, згідно договору купівлі-продажу, [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , де по цей час проживає зі своєю сім`єю (а.с.10). Відповідачка [PERSON] , яка проживає по сусідству за адресою: [ADDRESS] , у житловому будинку займається переробною промисловістю шляхом здійснення промислового виробництва молочних продуктів, переробляючи молоко у житловому приміщені. Відстань від об`єкту переробки молока до квартири позивачки близько семи метрів. Від такої діяльності відповідачки каналізаційна мережа постійно забивається зниженням кількості стічної води необхідної для її промивки та нормального функціонування. Позивачка неодноразово намагалась у добровільному порядку вирішити вказану проблему з відповідачкою, однак, остання своєї вини у таких діях не вбачає та свідомо ігнорує її прохання. Позивачка зверталась зі скаргами до Відокремленого структурного підрозділу "Марганецький міжгромадський відділ Державної установи "Дніпропетровський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України", до Томаківської селищної ради, до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, до органів поліції. Даними державними установами проводились перевірки, підтверджувався факт здійснення переробки молока у житловому приміщенні, така діяльність також не заперечувалась й відповідачкою, у зв`язку з чим рекомендували позивачці звернутися для захисту своїх прав до судових органів. На підтвердження вищевказаних обставин позивачкою додано до матеріалів справи копії наступних документів: - лист № 4.1.1.-1805 від 19.09.2023 Відокремленого структурного підрозділу "Марганецький міжгромадський відділ Державної установи "Дніпропетровський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" (а.с.17); - лист № 2.1/8104 від 13.07.2023 Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області (а.с.18); - лист № 2343/0/2-23 від 10.10.2023 Виконавчого комітету Томаківської селищної ради з актом обстеження від 06.10.2023 (а.с.12-13); - лист № 2495/0/2-23 від 26.10.2023 Виконавчого комітету Томаківської селищної ради з актом обстеження №2 обстеження багатоквартирного будинку та водовідвідних мереж, щодо діяльності [PERSON] з організації виробництва переробки молочної сировини, що порушує права мешканців будинку від 20.10.2023 (а.с.19-20); - лист №46.3/6815 від 01.08.2023 відділення поліції №3 Нікопольського РУП (а.с.11); - фотоматеріали (а.с.16). - відеоматеріали досліджені у судовому засіданні . Крім того, факт здійснення відповідачкою господарської діяльності (промислового виробництва) з переробки молока, підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, відповідачка, фактично використовує житлову площу за адресою: [ADDRESS] розташовану у житловому будинку, для ведення господарської діяльності (промислового виробництва) з переробки молока без дотримання санітарно-захисної зони розміром не менше 50 метрів, що також суперечить вимогам ч.1 ст. 383 ЦК України. Крім того, внаслідок ведення відповідачем господарської діяльності у житловому будинку, систематично та тривалий час порушується право позивачки, визначене ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право на приватне життя. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право (частина друга ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 50 Конституції України зазначено, що кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що багатоквартирний будинок житловиц будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. Співвласник багатоквартирного будинку власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Спільне майно багатоквартирного будинку приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди його прибудинкова територія. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Тобто сторони у справі, будучі власниками квартир, знаходяться у одному багатоквартирному будинку та їм обом належить спільне майно багатоквартирного будинку на праві спільною сумісною власності співвласників. Статтею 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що співвласники мають право: 1) вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Статтею 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники зобов`язані: 1) забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; 3) використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням; 4) додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; 6) забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; 7) відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку. Статтею 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники несуть відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам у результаті невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків як співвласників. Відповідно до ч.5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Відповідно до ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 320 цього ж кодексу встановлено, що власник має право використовувати своє майно здійснення підприємницької діяльності, крім випадків встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно п.3 затверджених постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків (далі Правила) використовувати житлові приміщення для провадження господарської діяльності промислового характеру заборонено. Відповідно до Національного класифікатора України ДК 009:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11 жовтня 2010 року №457 (далі -ДК 009:2010), економічна діяльність процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції. Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є складовою ДК 009:2010 згідно з яким процес промислового виробництва це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях В «Добувна промисловість і розроблення кар`єрів», С «Переробна промисловість», D Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря», Е «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами» та F Будівництво». Так, до переробної промисловості в КВЕД та NACE відносять такі види діяльності «Виробництво молочних продуктів», що має клас 10.5 та включає підклас 10.51 «Перероблення молока, виробництво масла та сиру». Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що будь яке перероблення молока, виробництво масла та сиру є переробною промисловістю, є процесом промислового виробництва, а відтак провадження такої господарської діяльності у житловому приміщенні (квартирі) суворо заборонено законодавством і ця заборона відноситься до об`єкту права приватної власності та вона чітко визначена у законодавстві, як така, що обмежує здійснення права власності особи. В супереч ч.1 ст. 383 ЦК України, п.3 затверджених постановою КМУ №572 від 08.10.1992 р. Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків зафіксовано факт здійснення відповідачкою господарської діяльності з переробної промисловості з промислового виробництва молочних продуктів шляхом перероблення молока у житловому приміщенні, а саме у квартирі [ADDRESS] . Крім того, як свідчать письмові докази, державними органами (Лист №4.1.1.-1805 від 19.09.2023 Відокремленого структурного підрозділу "Марганецький міжгромадський відділ Державної установи "Дніпропетровський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України") зафіксовано факт порушення санітарних норм відповідачкою під час здійснення такої господарської діяльності. Відповідачка порушує свої обов`язки як співвласниці багатоквартирного будинку, визначені ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а саме: 1) не забезпечує належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; 3) використовує спільне майно багатоквартирного будинку не за призначенням; 4) не додержується вимог правил утримання багатоквартирного будинку, не додержується санітарних норм; 6) не забезпечує додержання вимог житлового законодавства щодо технічного переоснащення приміщень або їх частин. Крім того, частиною першою ст. 270 ЦК України визначено. Що відповідно до Конституції України фізична особа має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля. Статтею 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначені основні принципи охорони навколишнього природного середовища, серед яких: гарантування екологічно безпечного середовища для життя і здоров`я людей та гласність і демократизм при прийнятті рішень, реалізація яких впливає на стан навколишнього природного середовища, формування у населення екологічного світогляду. Охорона навколишнього середовища населених пунктів повинна забезпечуватись комплексом захисних заходів планувального, технологічного, санітарно-технічного і організаційного характеру з метою створення сприятливих умов проживання, праці та відпочинку населення, збереження і зміцнення здоров`я теперішнього і прийдешніх поколінь (п.8.1 Наказу МОЗ України від 19 червня 1996 року № 173 «Про затвердження Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів»). Частиною другою ст. 10 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що діяльність, що перешкоджає здійсненню права громадян на безпечне навколишнє природне середовище та інших їх екологічних прав, підлягає припиненню в порядку, встановленому цим Законом та іншим законодавством України. Частиною третьою ст. 11 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що порушені права громадян у галузі охорони навколишнього природного середовища мають бути поновлені, а їх захист здійснюється в судовому порядку відповідно до законодавства України. З метою забезпечення оптимальних умов життєдіяльності людини в районах житлової забудови, масового відпочинку і оздоровлення населення при визначенні місць розміщення нових, реконструкції діючих підприємств та інших об`єктів впливають або можуть впливати на стан атмосферного повітря, встановлюються санітарно-захисні зони (частина перша статті 24 закону України «Про охорону атмосферного повітря»). Абзацом першим пункту 5.4. наказу МОЗ України від 19 червня 1996 року №173 «Про затвердження Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів» передбачено, що промислові сільськогосподарські та інші об`єкти, що є джерелами забруднення навколишнього середовища хімічними, фізичними та біологічними факторами, при неможливості створення безвідходних технологій повинні відокремлюватись від житлової забудови санітарно-захисними зонами. Згідно класу 2 додатку №5 «Розміри санітарно-захисних зон сільськогосподарських підприємств до житлової забудови та прирівняних до неї об`єктів» затверджених Наказом МОЗ України від 19 червня 1996 року № 173 «Про затвердження Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів» встановлено, що санітарно захисна зона становить - 50 м. Частиною 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположний свобод зазначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд критично оцінює доводи представника відповідача адвоката Мунтян Т.І., що відповідачка зараз вже не займається виготовленням молочної продукцїї на реалізацію, в судовому засіданні було досліджено відео доказ , наданий позивачкою, відео з соціальних мереж, де невідомий громадянин на базарі м. Запоріжжя критикує молочну продукцію конкретного продавця, застерігає від придбання за поганої якості продукції, позивачка стверджує , що на відео відповідачка по справі [PERSON] . Відео було опубліковано в соціальній мережі в кінці грудня 2025 року. Представник відповідачки у судовому засіданні не підтвердив та не спростував інформацію, що на відео його довірителька. Виходячи із наведеного, з урахуванням того, що відповідачка за адресою свого мешкання, здійснює господарську діяльність за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що неодноразово було зафіксовано у відповідних актах обстеження, які додані до матеріалів справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 01.04.2022 у справі № 603/311/19 про припинення дії, яка порушує право. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved