Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач вказує, що він проживає в будинку по [ADDRESS] . Вказаний будинок він збудував в період 1990-1993 років та відкрито володіє і користується будинком по [ADDRESS] , однак, не може зареєструвати своє право власності на вказаний будинок. Вказаний будинок він збудував на виділеній йому земельній ділянці по [ADDRESS] згідно рішення загальних зборів членів колгоспу «Зоря комунізму» від 26 лютого 1990 року. Будівництво житлового будинку він проводив відповідно до проєкту та паспорту на забудову садиби в сільському населеному пункті. Однак, державний реєстратор відмовив у реєстрації його права власності на вказаний будинок через відсутність правовстановлюючих документів. Тому, позивач просить суд визнати за ним право власності на будинок по [ADDRESS] . Позивач надав суду заяву, в якій позов підтримав повністю і просив задовольнити його в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 19 лютого 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Згідно рішення загальних зборів членів колгоспу «Зоря комунізму» від 26 лютого 1990 року [PERSON] виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку по [ADDRESS] . Згідно проекту на забудову, який затверджено належним чином, будівельного паспорту видно, що [PERSON] здійснив будівництво житлового будинку за адресою [ADDRESS] та є його власником (а.с. 19-25 ). З технічного паспорту на домоволодіння по [ADDRESS] видно, що вказане домоволодіння складається з: житлового будинку, який позначено літерою «А» загальною площею 83.4 кв.м., житловою площею 53.1 кв.в., літньої кухні, яку позначено літерою «Б», сараю, який позначено літерою «В», погребу з шиєю, який позначено літерою «Г», вбиральні, яку позначено літерою «Д», літньої кухні, яку позначено літерою «Е», колодязю, який позначено «№І», мощення, яке позначено «№ІІ», огорожі, яку позначено №1-4 (а.с. 9-18). Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 18.11.2025 року видно, що [PERSON] зареєстрований з 18 березня 2008 року в будинку по [ADDRESS] (а.с. 8). З довідки КП «Бюро технічної інвентаризації Любашівської селищної ради» № 300 від 16 грудня 2025 року видно, що право власності на нерухоме майно, яке розташоване по [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 14). Згідно рішення № 82524229 від 22 грудня 2025 року державного реєстратора Моспану С.О. відмолено у проведені реєстраційних дій щодо реєстрації його права влаcності на будинок, в зв`язку з відсутністю документів про набуття права власності. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та повинен бути задоволеним виходячи з наступного. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 КПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553), для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації та виникає за моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що позивач фактично побудував житловий будинок по [ADDRESS] в період 1990-1993 роках на земельній ділянці, що виділена йому для будівництва житлового будинку. З часу завершення будівництва житлового будинку позивач володіє вказаним будинком та проживає в ньому. Положенням ч. 1-2 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позивач дійсно збудував вказаний будинок та є його власником, однак не може зареєструвати своє право власності на будинок, у зв`язку із чим є підстави для визнання за позивачем права власності на будинок. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сторони не заявляли клопотань про розподіл судових витрат, а тому суд вважає можливим залишити понесені судові витрати за сторонами.

Outcome: approved