Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в якому вказує, що 28 листопада 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 653375870 за умовами якого було надано відповідачу кошти в розмірі 2200.00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти у сумі 2200.00 гривень шляхом перерахування через банк провайдер, проте в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв?язку з чим загальна сума становить 6300.00 гривень, в свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість в загальному розмірі 15311.20 гривень. 28 листопада 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу за умовами якого до товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 653375870 від 28 листопада 2021 року. 05 серпня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01 за умовами якого до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором № 653375870 від 28 листопада 2021 року. 10 липня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 10/07/25-Е за умовами якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 653375870 від 28 листопада 2021 року. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 653375870 від 28 листопада 2021 року в розмірі 15311.20 гривень. Ухвалою від 30 січня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі із викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Частина третя статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач в судові засідання 18 лютого 2026 року та 09 березня 2026 року не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання була належним чином повідомлена, відповідно до статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Згідно трекінгу «Укрпошти», судова повістка направлена на зареєстроване місце проживання відповідача невручена - «одержувач відсутній за вказаною адресою». Відповідно до Судового виклику № 288/113/26/3185/26 від 18 лютого 2026 року, розміщеного на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, відповідач - [PERSON] була повідомлена про судове засідання, яке відбудеться 09 березня 2026 року о 08.40 годині. Частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно зі статтями 274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 28 листопада 2021 року між кредитодавцем - товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та позичальником - [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 653375870 за умовами якого: - кредитодавець зобов`язується надати позичальникові у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 6300.00 гривень, кредитодавець надає перший транш за Договором в сумі 2200.00 гривень, одразу після укладення договору, проте в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв?язку з чим загальна сума становить 6300.00 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» /п.1.1./; - кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі - «Дисконтний період») /п.1.7./; - сторони погодили, що встановлений в п.1.7. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів /п.1.8/; - сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором і є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування Кредитом (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: - 1.12.1 зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; - 1.12.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним; - проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.9 або 1.12.2. договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання траншу за Договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником /п.1.13./. /а.с.37 на звороті - 41/ Пунктами 5.2., 5.3. договору визначено, що строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання Кредиту визначеного в п.1.7 договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання Кредиту передбачених п.1.8. та п. 1.12.1 Договору. У будь-якому разі зобов`язання що виникли під час дій договору діють до повного їх виконання. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України. В паспорті споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору № 653375870 від 28 листопада 2021 товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» вказано: - -інформацію та контактні дані кредитодавця; - основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; - інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; - порядок повернення кредиту; додаткову інформацію; - інші важливі аспекти. /а.с.36-37/ Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» визначено порядок і умови надання Кредитодавцем грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між Кредитодавцем і Клієнтом. Ці Правила є пропозицією укласти Електронний договір та розміщені Кредитодавцем на Сайті Кредитодавця, а також є доступними для ознайомлення в Інформаційно-телекомунікаційній системі при подачі Заявки. /а.с.25-31/ В заявці на отримання грошових коштів в кредит від 28 листопада 2021 року зазначено загальну інформацію, персональні дані, адресу проживання [PERSON] та номер карти: 4149-49ХХ-ХХХХ-5615. /а.с.24/ Згідно довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» вказано, позичальника [PERSON] , її персональні дані, суму кредиту - 2200.00 гривень, строк кредитування - 30 днів, процентну ставку - 0.200 % в день. Заявка подана 28 листопада 2021 року о 23.04 годині, акцепт угоди позичальником - одноразовий ідентифікатор MNV28H5Z відправлено позичальнику 28 листопада 2021 року о 23:06:01 на вказаний нею номер телефону [NUMBER] , перераховано грошові кошти 28 листопада 2021 року 23:06:56. Додаткові угоди до договору: збільшення суми кредиту, 02.12.2021, сума 2000 гривень; збільшення суми кредиту, 06.12.2021, сума 500 гривень; збільшення суми кредиту, 07.12.2021, сума 950 гривень; збільшення суми кредиту, 13.12.2021, сума 650 гривень. /а.с.16/ Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» надано алгоритм дій стосовно укладання кредитних договорів. /а.с.14-15/ Згідно платіжних доручень від 28 листопада 2021 року, 02 грудня 2021 року, 06 грудня 2021 року, 07 грудня 2021 року, 13 грудня 2021 року товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» здійснено переказ коштів в розмірі - 2200.00 гривень, 2000.00 гривень, 500.00 гривень, 950.00 гривень та 650.00 гривень на картковий рахунок [NUMBER] , згідно договору № 653375870 від 28 листопада 2021, отримувач [PERSON] . /а.с.11-13/ Як вбачається з довідок, виданих товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», на виконання кредитного договору № 653375870 від 28 листопада 2021 року позичальник - [PERSON] , 28 листопада 2021 року, 02 грудня 2021 року, 06 грудня 2021 року,07 грудня 2021 року, 13 грудня 2021 року перераховано кошти в розмірі 2200.00 гривень, 2000.00 гривень, 500.00 гривень, 950.00 гривень та 650.00 гривень. /а.с.33-35/ Згідно повідомлення акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Номер телефону [NUMBER] був/є фінансовим номером телефону за платіжною карткою № [NUMBER] та знаходиться/знаходився в анкетних даних . /а.с.129/ У виписках по рахунку № б/н за період 28.11.2021 - 03.12.2021 року, 02.12.2021 -07.12.2021 року, 02.12.2021 - 07.12.2021 року, 06.12.2021 - 11.12.2021 року, 07.12.2021 - 12.12.2021 року, 13.12.2021 - 18.12.2021 року - було зараховано кошти в сумі 5750.00 гривень та 01.02.2022 було зараховано кошти в розмірі 2200.00 гривень, 2000.00 гривень, 500.00 гривень, 950.00 гривень та 650.00 гривень. /а.с.130-132 і на звороті/ Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 653375870 від 28 листопада 2021 року становить 15311.20 гривень, а саме: - 6299.26 гривень прострочене тіло; - 9011.94 гривень прострочені проценти. /а.с.56-57/ 28 листопада 2018 року між фактором - товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та клієнтом - товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до пункту 2.1 якого: - клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах визначених цим договором. /а.с.80-83/ Строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року продовжувався додатковими угодами: - № 19 від 28 листопада 2019 року до 31 грудня 2020 року; - № 26 від 31 грудня 2020 року - до 31 грудня 2021 року; - № 27 від 31 грудня 2021 року - до 31 грудня 2022 року; - № 31 від 31 грудня 2022 року - до 31 грудня 2023 року; - № 32 від 31 грудня 2023 року - до 31 грудня 2024 року. /а.с.85 на звороті, 86-89, 91,92 / Згідно акту звірки від 31 грудня 2022 року, товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» підтверджують, що станом на 31.12.2025 року Фактором здійснено повну оплату суми фінансування за відступлення ( передачу) прав вимог за Реєстром прав вимоги № 175 від 05.05.202 року за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року. /а.с.77/ Відповідно до Реєстру прав вимоги № 175 від 05 травня 2022 року, на умовах договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, клієнт - товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило фактору - товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» право вимоги до боржника: - № 10820, [PERSON] , договір № 653375870 від 28 листопада 2021 року, заборгованість по основному боргу - 6299.26 гривень, заборгованість по відсотках - 9011.04 гривень, загальна заборгованість - 15311.20 гривень. /а.с.78-79/ Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 653375870 від 28 листопада 2021 року становить 15311.20 гривень, а саме: - 6299.26 гривень прострочене тіло; - 9011.04 гривень прострочені проценти. /а.с.55/ 05 серпня 2020 року між фактором - товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та клієнтом - товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, згідно п.2.1. - клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах, визначених цим договором. /а.с.71-73/ Згідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 10/07/25-Е від 10 липня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» - клієнт передав, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» - фактор прийняв Реєстр Боржників. /а.с.59/ Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 10/07/25-Е від 10 липня 2025 року, клієнт - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступає фактору - товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» право вимоги до боржника: - № 14617, [PERSON] , договір № 653375870 від 28 листопада 2021 року, заборгованість по основному боргу - 15311.20 гривень, а саме: - 6299.26 гривень прострочене тіло; - 9011.04 гривень прострочені відсотки. /а.с.60-61/ 10 липня 2025 року між фактором - товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» та клієнтом - товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 10/07/25-Е, згідно п.1.1 якого: - за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком 1 є невід`ємною частиною Договору. /а.с.62-65/ Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 653375870 від 28 листопада 2021 року, позичальник [PERSON] , станом на 26 грудня 2025 року заборгованість складає - 15311.20 гривень, а саме: - 6299.26 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 9011.04 гривень прострочена заборгованість за процентами. /а.с.54/ Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що він не виконує свої зобов`язання з повернення коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість. За змістом статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України). Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із положень частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VІІІ (далі - Закон № 675-VIII), слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 675-VIII, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. За змістом частини шостої статті 11 Закону № 675-VIII, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтю 12 цього Закону. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (статті 12 Закону № 675-VIII). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Відповідно до статті 514 ЦК України, частини першої статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до статей 1080, 1084 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Судом встановлено, що між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір кредитної лінії № 653375870 від 28 листопада 2021 року, в якому погоджено умови надання кредиту, строк та порядок його повернення, даний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 26 грудня 2025 року виникла заборгованість в сумі - 15311.20 гривень, а саме: - 6299.26 гривень прострочене тіло; - 9011.94 гривень прострочені відсотки. В подальшому, на підставі договору факторингу, право вимоги за даним кредитним договором перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», яким здійснено нарахування відсотків за договором, в результаті чого заборгованість відповідача становить 15311.20 гривень, а саме: - 6299.26 гривень прострочене тіло; - 9011.94 гривень прострочені відсотки. На підставі договорів факторингу, право вимоги за кредитним договором № 653375870 від 28 листопада 2021 року в розмірі - 15311.20 гривень перейшло від товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», а від товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», таким чином право грошової вимоги до відповідача правомірно перейшло до позивача на підставі договору факторингу, в зв`язку з чим він звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості. Таким чином, враховуючи, що відповідач умови кредитного договору добровільно не виконує, при цьому позивач набув права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 15311.20 гривень. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості. Представник позивача при зверненні до суду також просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України) Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, Позивачем надано: - Договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, укладений між адвокатським бюро «Соломко та партнери» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» /а.с.52-53/; - додаткову угоду № 25771244007 від 01 вересня 2025 року/а.с.51/; - акт прийому передачі наданих послуг від 29 грудня 2025 року, виконаних Адвокатським бюро «Соломко та партнери» по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] , а саме: - складання позовної заяви 5000.00 гривень; - вивчення матеріалів 1000.00 гривень; - підготовка адвокатського запиту 500.00 гривень; підготовка клопотання - 500.00 гривень, всього 7000.00 гривень /а.с.50/. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. В постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 визначено, що суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Відповідач не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень. Згідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2662 гривні 40 копійок. /а.с. 102/

Outcome: approved