Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

До Заводського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до [PERSON] про стягнення боргу за Кредитним договором № 2039389964 від 24.11.2022 року в сумі 102736,85 грнта судових витрат. В обґрунтування позову зазначає, що 24.11.2022 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2039389964, на підставі якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 81300,00 грн на споживчі цілі, річна процентна ставка 20%. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 102736,85 грн, з яких: по тілу кредиту в розмірі 81279,34 грн, заборгованість за відсотками 21457,51 грн. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 2039389964 від 24.11.2022 в розмірі 102736,85 грн, а також понесені судові витрати. 10.06.2024 року ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, надано строк на відзив. Відповідачем відзив наданий. Представник позивача, який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить дану цивільну справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги банку визнав повністю. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.11.2022 між АТ «ОПТ БАНК» та [PERSON] укладений Кредитний договір № 2039389964, на підставі якого банк надав позичальнику кредит в загальному розмірі 81300,00 грн на споживчі цілі. Отримання та користування кредитом підтверджується меморіальним ордером № 32996947 від 24.11.2022. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, дата остаточного повернення кредиту 24.11.2025. Згідно з п.1.2 кредитного договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 20 % річних. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 20.03.2024 заборгованість за кредитним договором складала 102736,85 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 81279,34 грн, заборгованість за відсотками 21457,51 грн. Зазначений розмір заборгованості відповідач визнав. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі статтею 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, факт укладення кредитного договору між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в сумі 3028,00 грн, враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1514,00 грн (50%). Інші50% мають бути повернуті позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved