Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Подільського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини з матері і припинення стягнення аліментів з батька дитини та з урахуванням уточнених вимог просить припинити стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , що здійснювалося на підставі рішення суду, у зв`язку зі зміною фактичного місця проживання дитини та перебуванням її на повному його утриманні з 01 серпня 2015 року та звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на утримання сина [PERSON] , сформованої за весь період фактичного проживання дитини з батьком - з 01 серпня 2015 року по дату ухвалення рішення суду. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, з 12.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що з відповідачкою [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.11.2011 року був розірваний. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин дитина залишилась проживати з відповідачкою. Згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.11.2011 року з нього було стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що з серпня 2015 року дитина проживає разом з ним, перебуває на його повному матеріальному забезпеченні, проте незважаючи на це аліменти з нього продовжують стягуватись і подальше стягнення коштів на ім`я відповідачки є неправомірним позбавленням дитини її майна та безпідставним збагаченням відповідачки. Оскільки син перебуває на повному його утриманні, вважає необхідним стягнути з відповідачки [PERSON] аліменти на його користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] і проживання дитини разом з ним є безумовною підставою для звільнення його від заборгованості, сформованої за весь період, з серпня 2015 року по дату ухвалення рішення суду. Ухвалою суду від 25.04.2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 13.02.2026 року залишено без розгляду позовну вимогу в частині визначення місця проживання дитини [PERSON] разом із батьком [PERSON] . Виключено з кола учасників справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування, в особі Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради та долучено до матеріалів справи додаткові пояснення представника позивача [PERSON] адвоката Пижик Володимира Васильовича та пояснення сина [PERSON] . Ухвалою суду від 16.02.2026 року долучено до матеріалів цивільної справи акт від 12.02.2026 року, виданий головою ОСББ Шепітко В.В. Витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості про перетин державного кордону України, а також лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянкою України [PERSON] , [INFO] з 01.08.2015 року по 13.02.2026 року. Ухвалою суду від 25.02.2026 року долучено до матеріалів цивільної справи додаткові пояснення представника позивача [PERSON] 0- адвоката Пижик В.В., характеристику на [PERSON] , учня 5-Д класу Одеського навчально-виховного комплексу «Морський ліцей» загальноосвітня школа №24 І-ІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області; характеристику на [PERSON] від 17.03.2020 року, видану тренером ДЮФК «Черноморець» [PERSON] ; довідку директора Одеського навчально-виховного комплексу «Морський ліцей» загальноосвітня школа №24 І-ІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області Себової Л.Г. №918 від 19.09.2019 року; акт обстеження умов проживання служби у справах дітей Одеської міської ради від 17.02.2020 року; характеристику директора Одеської загальноосвітньої школи №122 І-ІІ ступенів В.П. Садонова №44 від 21.01.2022 року. В судовому засіданні представник позивача адвокат Пижик В.В. уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, судова повістка повернулась на адресу суду із довідкою «Укрпошти» та відмітко листоноші «Адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідачка була повідомлена про дату та час слухання у додаток «Viber», про що свідчить довідка про доставку повідомлення, доставлено 16.02.2026 року 17:19:59. Про час та місце розгляду справи відповідачка також повідомлялась шляхом виклику через офіційний веб-сайт Подільського міськрайонного суду Одеської області. Тому суд вважає відповідачку належно сповіщеною про час і місце розгляду справи. Вислухавши представника позивача, доводи сторін та письмові докази, додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.11.2008 року, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.11.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.11.2011 року з позивача [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з 07.09.2011 року і до досягнення сином повноліття. Згідно акту, виданого головою ОСББ, [PERSON] від 12.02.2026 року засвідчено, що за адресою [ADDRESS] у період з серпня 2015 року по жовтень2019 року, тобто до моменту переїзду в м.Одеса фактично проживав [PERSON] , [INFO] зі своїм батьком [PERSON] . Протягом усього вказаного періоду щоденне виховання, розвиток та побутове піклування про дитину [PERSON] здійснював виключно батько [PERSON] . Батько забезпечував дитині належні умови проживання, догляд та особисто супроводжував сина до навчальних закладів протягом усього вказаного періоду, з серпня 2015 по жовтень 2019 року жодного разу не спостерігали присутність матері дитини [PERSON] за місцем проживання сина, за адресою: [ADDRESS] , а також на прогулянках з дитиною чи під час її виховання. Згідно копії характеристики, наданої директором Одеського навчально-виховного комплексу «Морський ліцей» загальноосвітня школа №24 І-ІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області Себова Л.Г. на [PERSON] , [INFO] , учня 5-Д класу ОНВК №24, [PERSON] навчається в ОНВК №24 з п`ятого класу. Зарекомендував себе як дисциплінований учень. Володіє навчальним матеріалом дуже добре, має оцінки достатнього рівня. До виконання громадських доручень ставиться сумління. Брав активну участь у громадському житті класу. Батько приділяє належну увагу вихованню сина, відвідує батьківські збори, постійно приймає активну участь у житті класу та школи. Мати у школі не буває, з класним керівним не спілкується, на батьківські збори чи інші зустрічі не приходить. Згідно характеристики на [PERSON] , 2008 року народження від 17.03.2020 року, наданої тренером ДЮФК «Черноморець», [PERSON] є членом ДЮФК «Черноморець». За час членства ДЮФК «Черноморець» проявив себе вольовим, дисциплінованим спортсменом, досяг непоганих спортивних успіхів Батько [PERSON] у всьому підтримує сина, є активним членом батьківського комітету, бере активну участь в житті команди. Згідно відповіді на запит №918 від 19.09.2019 року, адміністрація Одеського НВК «Морський ліцей загальноосвітня школа №24 І-ІІІ ступенів» повідомляє, зокрема що документи (заяву) про зарахування [PERSON] , [INFO] подав батько [PERSON] [INFO] . Батько, [PERSON] приділяє належну увагу вихованню та навчанню сина [PERSON] . [INFO] (відвідує батьківські збори, підтримує тісний зв`язок з класним керівником). Згідно акту обстеження умов проживання від 17.02.2020 року Суворовського територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що в квартирі чисто, світло. В наявності побутова техніка та всі необхідні меблі, у дитини окрема кімната, є письмовий стіл, ліжко, шафа, особисті речі, спортивне спорядження. Дитина проживає з батьком два роки, батько бажає продовжувати виховувати дитину. Згідно характеристики директора Одеської загальноосвітньої школи №122 І-ІІІ ступенів [PERSON] , [PERSON] , [INFO] був переведений з ОЗОШ №24 до 7 класу ОЗОШ 122 на дистанційну форму навчання з 14.12.2021 року. З моменту зарахування систематично відвідує онлайн-уроки та виконує домашні завдання. На уроках завжди проявляє ініціативу. Має середній та достатній навчальний рівень. Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №19.5.1/14599-26-вих від 25.02.2026 року, наданої на виконання ухвали суду від 16.02.2026 року вбачається, що [PERSON] в період з 06.10.2019 року по 13.07.2023 року здійснювала в`їзд та виїзд через державний кордон України, а саме: пп. "Трутів 13.07.2023 року 16:16 - виїзд; пп "Маяки-Удобне" 07.04.2022 14:07 - в`їзд; пп."Маяки-Удобне" 07.04.2022 12:38 - виїзд; пп. "Маяки-Удобне" 31.03.2022 13:17 - в`їзд; пп. "Маяки-Удобне" 31.03.2022 12:57 - виїзд; пп. "Старокозаче" (авто) 17.03.2022 17:13 - в`їзд; пп. "Старокозаче" (авто) 17.03.2022 14:41 - виїзд; пп. "Р.Руська" (авто) 07.12.2021 23:11 - в`їзд; пп. "Краківець" 03.12.2021 05:30 виїзд; пп. "Р.Руська" (авто) 23.10.2021 00:14 - в`їзд; пп. "Грушів" 18.10.2021 23:31 виїзд; пп "Тиса" 01.09.2020 16:37 в`їзд; пп"Косине" 01.02.2020 14:23 виїзд; пп. "Р.Руська" (авто) 30.12.2019 00:15 - в`їзд; пп. "Грушів" 06.10.2019 14:10 виїзд; Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. рішення Європейського Суду з прав людини від 21.02.1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно із ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей (див. постанову Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 682/690/16-ц). Відповідно до статті 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначені норми не встановлюють вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі. Судом достовірно встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] з серпня 2015 року по теперішній час постійно проживає разом з батьком та знаходиться на утриманні позивача. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи. За таких обставин припинення правовідношення, а саме - припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.11.2011 року є належним способом захисту інтересів позивача в розумінні ч.2 ст.18 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень статей 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття незалежно від того, з ким із батьків проживає дитина. При цьому обов`язок щодо сплати аліментів покладається на того з батьків, хто проживає окремо від дитини та не здійснює її повсякденне утримання. З огляду на встановлений судом факт проживання дитини з батьком, суд доходить висновку, що стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки підлягає припиненню, оскільки позивач фактично виконує свій обов`язок щодо утримання дитини шляхом безпосереднього забезпечення її потреб. Водночас суд враховує, що обов`язок щодо утримання дитини є рівним для обох батьків, а відповідачка, як мати дитини, проживає окремо від неї та не бере участі у щоденному матеріальному забезпеченні її потреб. За таких обставин саме на відповідачку має бути покладено обов`язок щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідачка [PERSON] є особою працездатного віку, здорова, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому суд вважає, що вона має можливість сплачувати на утримання свого сина аліменти в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме потребам дитини та можливостям [PERSON] , [INFO] . Приймаючи рішення у справі, суд виходить із принципу забезпечення найкращих інтересів дитини, закріпленого у статті 3 Конвенції ООН про права дитини та статті 7 Сімейного кодексу України, відповідно до якого в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню їхніх прав та інтересів. Стягнення аліментів з матері дитини спрямоване на забезпечення стабільного та належного матеріального утримання дитини, що відповідає її інтересам та сприяє її повноцінному фізичному, психічному та соціальному розвитку. З урахуванням наведеного суд доходить висновку про наявність правових підстав для припинення стягнення аліментів з батька дитини, звільнення від сплати заборгованості по аліментах за період з 01.08.2015 року по день набрання рішенням законної сили та одночасного стягнення аліментів з відповідачки - матері дитини, у визначеному законом розмірі. Відтак, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на дитину, звільнення від сплати заборгованості по аліментах та стягнення аліментів підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved