Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

17 листопада 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого залишилася спадщину а саме квартира [ADDRESS] . 21 серпня 2025 року державним нотаріусом Першої білоцерківської державної нотаріальної контори видано постанову про відмову у прийнятті заяви про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку звернення до нотаріуса. Причиною пропуску строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини стало значне навантаження у Першій білоцерківській державній нотаріальній конторі, через шо позивач вчасно не зміг подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 листопада 2025 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 18 листопада 2025 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20 січня 2026 року. Вказаною ухвалою витребувано у справі докази від Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області. 15 грудня 2025 року на адресу суду від Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори надійшла спадкова справа заведена після смерті [PERSON] . 26 грудня 2025 року на адресу суду від Білоцерківської міської ради Білоцерківського району Київської області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, за наявними матеріалами у справі, на розсуд суду. Представник позивача у клопотання від 20 січня 2026 року просила суд провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги просила суд задоволити. Ухвалою суду від 12 грудня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 04 лютого 2025 року. В судове засідання 05 березня 2026 року учасники справи не з`явилися, про день, час та місце проведення останнього повідомлені судом своєчасно та належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за наявними у ній доказами, за відсутності сторін та їх представників у судовому засіданні. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріли справи судом встановлено наступне: Позивач є сином померлого [INFO] батька [PERSON] . Після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Позивач є учасником бойових дій. Згідно матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , лише позивач, як син померлого, звертався 18 квітня 2025 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Першої білоцерківської державної нотаріальної контори Приймак А.Г. від 21 серпня 2025 року відмолено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] через пропуск строків на прийняття спадщини. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно роз`яснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В обґрунтування поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на тривалу хворобу та проходження лікування. Враховуючи наведене, відсутність відомостей про інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, а також незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви, наявність введеного в Україні воєнного стану, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання ним у встановленому законом порядку заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач, через наявність вищезазначених об`єктивних причин, пропустила строк подачі заяви до нотаріальної контори з поважних причин. Таким чином, заявлений позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved