Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Представник заявника [PERSON] - адвокат Проценко О.М. звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності заявнику [PERSON] правовстановлюючих документів, а саме: трьох архівних довідок №277 від 27 жовтня 2025 року, №290 від 06 листопада 2025 року та №300 від 14 листопада 2025 року, виданих Комунальною установою «Трудовий архів» Устинівської селищної ради, оскільки вказане в цих архівних довідках ім`я заявника « [PERSON] » не відповідає дійсному його імені « [PERSON] », зазначеному в належних йому свідоцтві про народження, паспорті громадянина України та інших документах. Встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення пенсії. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені ним вимоги повністю, прохав суд їх задоволити. Зазначив, що при зверненні до органу Пенсійного фонду України для оформлення пенсії, була виявлена помилка у зазначені його імені як « [PERSON] » замість дійсного « [PERSON] » в архівних документах, що стосуються отримуваної ним заробітної плати за період роботи спочатку в радгоспі «Устинівській», а потім в ПСП «Україна» с.Криничне, що і було відображено в архівних довідках. В судовому засіданні представник заявника - адвокат Проценко О.М. прохала суд задоволити заяву [PERSON] , оскільки заявник протягом всього свого життя мав ім`я « [PERSON] », що безпосередньо підтверджується доданими до заяви письмовими доказами, якими доводиться помилковість запису імені заявника як « [PERSON] » в деяких документах, які стосуються його заробітної плати під час трудової діяльності. В судове засідання представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ЦПК України. Згідно письмового клопотання від 30 січня 2026 року прохав здійснити розгляд справи без його участі на розсуд суду за наявними матеріалами. Письмових пояснень щодо заяви [PERSON] до суду не подав (а.с.46). Під час судового розгляду справи інші заяви та клопотання учасниками судового процесу не подавались. Заслухавши пояснення заявника, безпосередньо дослідивши показання свідків та письмові докази у справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого 01 січня 1971 року, судом встановлено, що заявник по справі народився « [INFO] », місцем його народження зазначені: «с.Криничне Устинівський район Кіровоградська область», прізвище, ім`я та по батькові записані як « [PERSON] » (а.с.39). У виданому 16 липня 1988 року атестаті про середню освіту, в якому записи виконані російською мовою, прізвище, ім`я та по батькові заявника, а також дата його народження зазначені як « [PERSON] , [INFO] » (а.с.13). Зі змісту атестату № [NUMBER] , виданого 21 березня 1989 року середнім ПТУ-№47 м.Кірово-Чепецька Кіровської області, вбачається: запис російською мовою прізвища, імені та по батькові громадянина, якому він виданий, як « [PERSON] », здобута спеціальність та присвоєна кваліфікація «стропальщик» 3-го розрядку (а.с.6). 25 вересня 1991 року заявнику було видано посвідчення серії [NUMBER] про те, що він в період з 02 січня 1991 року по 24 червня 1991 року проходив навчання по програмі водіїв-трактористів та отримав водійське посвідчення. Прізвище, ім`я та по батькові громадянина, якому видано свідоцтво зазначені російською мовою як « [PERSON] » (а.с.6). Згідно із свідоцтвом про одруження (серія [NUMBER] ), 08 лютого 1992 року заявником було зареєстровано шлюб з гр-нкою [PERSON] .. У відповідних графах вказаного свідоцтва містяться виконані російською мовою відомості щодо прізвища, імені та по батькові, дати та місця народження заявника, як чоловіка, а саме: « [PERSON] , [INFO] , село Криничное Устиновского района Кировоградской области» (а.с.23). 05 серпня 1996 року заявнику був виданий паспорт громадянина України (серія [NUMBER] ), в якому його прізвище, ім`я та по батькові записані українською мовою як « [PERSON] », дата народження - « [INFO] » місце народження - «с.Криничне Устинівського р-ну Кіровоградської обл.» (а.с.18). 17 грудня 2021 року заявнику була видана картка платника податків із реєстраційним номером [NUMBER] . Прізвище, ім`я та по батькові, дата народження заявника як фізичної особи-платника податків зазначені в картці як « [PERSON] , [INFO] ». Дата реєстрації у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків 31.12.1996 (а.с.4). У свідоцтвах про народження дітей заявника, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , записи прізвище, імені та по батькові батька записані як « [PERSON] » (а.с.21, 22). Зі змісту трудової книжки (серія [NUMBER] ), заповненої 20 березня 1991 року, вбачається запис прізвища, ім`я та по батькові власника трудової книжки, виконаних на російській мові, з « [PERSON] », дата народження « [INFO] » (а.с.24). На аркушах трудової книжки маються записи про: навчання заявника в Інгульському СПТУ №34 (дата 02.09.1988); служба в армії (період з 18.12.1988 по 15.12.1990); прийняття на посаду слюсаря в бригаду трудомістких процесів радгоспу «Устинівський» згідно з наказом №38/к від 29 березня 1991 року та звільнення із займаної посади 16 квітня 1992 року за власним бажанням; прийняття з 08 серпня 1992 року слюсарем СТФ відділення №1 радгоспу «Устинівський» згідно з наказом №96/к від 08 серпня 1992 року; переведення з 12 березня 1996 року у зв`язку з перетворенням радгоспу «Устинівський» в КСП «Устинівський» на підставі протоколу зборів від 12 березня 1996 року; виведення із 12 лютого 2000 року із членів КСП та звільнення від роботи в зв`язку з реорганізацією КСП (а.с.24-25). Довідкою №122 від 19 листопада 2025 року, виданою посадовими особами ПСП «Україна», підтверджено прийняття [PERSON] слюсарем в бригаду трудомістких процесів згідно трудової книжки [NUMBER] (а.с.16). Згідно з архівною довідкою №276 від 27 жовтня 2025 року, виданою Комунальною установою «Трудовий архів» Устинівської селищної ради: радгосп Устинівський Устинівського району Кіровоградської області був перетворений в КСП «Устинівський» з 12 березня 1996 року на підставі протоколу зборів уповноважених від 12 березня 1996 року. КСП «Устинівський» був реорганізований у СВК «Устинівський» з 12 лютого 2000 року на підставі протоколу уповноважених від 12 лютого 2000 року та зареєстрований 15 лютого 2000 року правонаступником КСП «Устинівський». 15 лютого 2001 року СВК «Устинівський» був реорганізований у ПСП «Україна», яке з 28 лютого 2001 року зареєстроване правонаступником СВК «Устинівський» (а.с.11). Згідно з архівною довідкою №277, виданою 27 жовтня 2025 року Комунальною установою «Трудовий архів» Устинівської селищної ради, в архівному фонді ПСП «Україна» Устинівського району Кіровоградської області у наявних документах з кадрових питань (особового складу) працівників є дані про трудову діяльність [PERSON] , а саме: наказ 38-к від 20.03.1991 року про прийняття слюсарем в бригаду трудомістких процесів [PERSON] з 20.03.1991 року згідно поданої заяви; наказ 47-к від 17.04.1992 року про звільнення слюсаря відділення №1 [PERSON] з 16.04.1992 року згідно поданої заяви; наказ 96-к від 06.08.1992 року про прийняття слюсарем СТФ відділення №1 [PERSON] з 06.08.1992 року згідно поданої заяви (а.с.10). Згідно з архівною довідкою №290 від 06 листопада 2025 року, виданою Комунальною установою «Трудовий архів» Устинівської селищної ради, в документах архівного фонду ПСП «Україна» Устинівського району Кіровоградської області у відомостях про нарахування заробітної плати працівників за період з 1992 року по 1999 рік є дані про заробітну плату [PERSON] .. Одночасно в книгах з 1992 року по серпень 1995 року, з 1996 року по 1999 рік значиться як [PERSON] (а.с.9). Згідно з архівною довідкою №300 від 14 листопада 2025 року, виданою Комунальною установою «Трудовий архів» Устинівської селищної ради, у документах архівного фонду ПСП «Україна» Устинівського району Кіровоградської області у відомостях про нарахування заробітної плати працівників за період 1991 року є дані про заробітну плату [PERSON] .. Одночасно в книгах 1991 року значиться як [PERSON] (а.с.8). Під час безпосереднього дослідження доказів у справі судом, в порядку ст.ст.91, 229, 230 ЦПК України, в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які дали суду показання про відомі їм обставини справи. Так, свідок [PERSON] дав показання про те, що він протягом багатьох років особисто знає заявника [PERSON] , як по роботі, так і живучи з ним в одному с.Криничне. Він почав працювати в радгоспі «Устинівський» з 1986 року, яке в подальшому було перетворене в ПСП «Україна». Разом з ним заявник почав працювати зварювальником приблизно з 1991 року в бригаді трудомістких процесів, яка займалась обслуговуванням та ремонтом ферм. За час роботи його всі називали « [PERSON] » і в нарядах на роботу він також записувався як « [PERSON] ». На даний час він продовжує працювати із заявником в одному підприємстві, він завідувачем гаража в ПСП «Україна», а заявник - в майстерні. Свідок [PERSON] суду показала, що вона розпочинала свою трудову діяльність в 1997 році на посаді бухгалтера в КСП «Устинівський» і заявник там вже працював в бригаді на першому відділку с.Криничне, оскільки радгосп «Устинівський» включав три відділки - с.Криничне, с.Садки та с.Новоустинівка. В нарядах на заробітну плату заявник рахувався як [PERSON] . За час її роботи іншого [PERSON] , який би мав ім`я та по батькові « [PERSON] » не було. Зараз заявник також продовжує працювати зварювальником в ПСП «Україна» с.Криничне. Виконуючи приписи ч.4 ст.264 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним заявником та його представником щодо наявності підстав для задоволення заявленої ним вимоги, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України). За змістом п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.п.1, 2 розділу ІІІ Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02 березня 2015 року №295/5, архівні довідки про підтвердження трудового стажу оформлюються лише за той період роботи, відомості про який є в документах архіву. При цьому зазначаються точна назва посади, яку обіймала фізична особа, і період її роботи на цій посаді. До архівної довідки для призначення пенсії або перерахунку пенсії включаються відомості, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови від 07 липня 2014 року №13-1). За змістом п.п.2 п.2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до заяви про призначання пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. Відповідно до п.1 «Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (з наступними змінами), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообовязкового державного соціального страхування, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи служби, навчання, а також архівними установами. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються, крім іншого, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 зазначеного вище Порядку). За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в п.17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Згідно з роз`ясненнями п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанови №5 від 31 березня 1995 року) на підставі ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що звернення заявника [PERSON] до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, від якого залежить реалізація його права на пенсійне забезпечення, здійснено у спосіб, передбачений законом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмовими доказами. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зі змісту архівних довідок за №277 від 27 жовтня 2025 року, №290 від 06 листопада 2025 року та №300 від 14 листопада 2025 року, про встановлення факту належності яких заявник звернувся до суду з відповідною заявою, та наданих заявником письмових доказів (зокрема, копій свідоцтв про його народження, укладення ним шлюбу, атестатів про середню освіту та отримання професійно-технічної освіти, трудової книжки, паспорта громадянина України), вбачається відмінність запису в архівних довідках імені заявника « [PERSON] » від дійсного імені, зазначених в належних йому документах як « [PERSON] », при одночасній відповідності інших відомостей, внесених до архівних довідок, тим даним, які містяться в трудовій книжці та інших документах заявника, виданим раніше в часі (зокрема, до 1991 року) та які були безпосередньо підтверджені показаннями двох свідків, які працювали разом із заявником, в тому числі, один зі свідків - в радгоспі «Устинівський» Устинівського району Кіровоградської області, реорганізованому з 2000 року в СВК «Устинівський» та обоє свідків - в СВК «Устинівський», реорганізованому з 15 лютого 2000 року в ПСП «Україна» в період часу з 1991 по 1999 роки, внаслідок чого суд приходить до висновку про належність заявнику вказаних вище архівних довідок. Будь-яких інших обставин, які б спростовували належність саме заявнику [PERSON] архівних довідок №277 від 27 жовтня 2025 року, №290 від 06 листопада 2025 року та №300 від 14 листопада 2025 року, про трудову діяльність та заробітну плату в ПСП «Україна», як правонаступника СВК «Устинівський», утвореного в процесі реорганізації КСП «Устинівський» та радгоспу «Устинівський», судом під час розгляду справи встановлено не було. Крім того, судом приймається до уваги, що норми ст.ст.15, 16 ЦК України не містять посилань на обмеження захисту в суді цивільного права чи інтересу у спосіб, що встановлений законом. В даному випадку у спосіб, встановлений п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення. Таким чином, заявник [PERSON] наділений правом на захист свого цивільного права в судовому порядку, оскільки підстави його звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів свідчать про наявність обмеження його права на пенсійне забезпечення. На підставі викладеного, встановивши обставини, якими обґрунтовується заява [PERSON] , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення вимоги [PERSON] та встановлення факту належності йому архівних довідок №277 від 27 жовтня 2025 року, №290 від 06 листопада 2025 року та №300 від 14 листопада 2025 року на підтвердження його трудової діяльності та розміру нарахованої заробітної плати з метою реалізації права заявника на оформлення та отримання пенсії, що відповідає вимогам п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України. Відповідно до п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що заявником [PERSON] при зверненні до суду сплачено судовий збір за подання заяви в електронній формі у розмірі 484 грн. 48 коп., що підтверджено належним письмовим доказом по справі (а.с.1). Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Згідно роз`яснень п.18 Постанови №5 від 31 березня 1995 року при постановленні рішення в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди повинні мати на увазі, що відповідно до особливостей окремого провадження правила про розподіл судових витрат у цих справах не застосовуються. З огляду на викладене, судові витрати у виді сплаченого заявником [PERSON] судового збору, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved