Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

До Соборного районного суду міста Дніпра 21 травня 2025 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] про визнання батьківства. В обґрунтування позову, з урахуванням уточнень, позивач посилався на те, що він з 2022 року знайомий із відповідачкою [PERSON] . На той період часу [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) мешкала у Польщі, де позивач працював. У них зав`язалися інтимні стосунки. Тривалий час вони зустрічалися. Шлюб позивача з попередньою дружиною на той час вже було розірвано. Позивач з [PERSON] мешкали разом у Польщі. Спочатку 2023 року позивач поїхав на роботу у США. У відповідачки закінчилася страховка та вона повинна була повернутися в Україну. Позивач не зміг виїхати разом з нею, оскільки працював у США. Позивач перед від`їздом до США відправив [PERSON] до своїх батьків у м. Самбур, Львівської області. Деякий час відповідачка мешкала у квартирі позивача у м. Самбур, але в квітні 2023 року мати відповідачки наполягла, щоб [PERSON] повернулася у м. Дніпро, де й знаходилася її мати. Коли відповідачка повернулася у м. Дніпро, мати купила їй квартиру та відповідачка стала мешкати за зареєстрованою адресою: [ADDRESS] , мешкає за вказаною адресою і на теперішній час. Позивач увесь час допомогав відповідачки матеріально, вони підтримували зв`язок. У червні 2024 року позивач дізнався, що коли відповідачка уїхала з Польщі, вона була на сьомому місяці вагітності та [INFO] відповідач народила дитину - [PERSON] , зареєструвала її у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 20.06.2023 року, актовий запис №14, від 20.06.2023 року. Прізвище, власне ім`я дитини в графі «Відомості про батька» були зазначені зі слів матері « [PERSON] ». По батькові було зазначено за ім`ям позивача « [PERSON] ». Позивач мав намір записати себе батьком дитини, але у травні 2025 року позивачу випадково стало відомо, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2025 року по цивільній справі № 175/19602/24 за позовом [PERSON] визнано громадянина України [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , забов язано внести відповідні відомості до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , яка народилася у місті Дніпрі, Дніпропетровської області, свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 20.06.2023 року, актовий запис №14, від 20.06.2023 року, зазначивши у графі «батько» - [PERSON] , [INFO] , громадянина України; у графі «Прізвище» вказати - « [PERSON] », у графі «по батькові» вказати « [PERSON] », та видати нове свідоцтво про народження з урахуванням вказаних змін. Позивач нічого не знав про вищезазначене рішення. Увесь час він вважав [PERSON] своєю донькою, допомагав матеріально відповідачці утримувати доньку. Про те, що відповідачка 29 жовтня 2024 року уклала шлюб з [PERSON] він також не знав. Зі слів відповідачки [PERSON] дізнався, що вона познайомилася з відповідачем після народження дитини, вони стали зустрічатися. Деякий час мешкали разом. [PERSON] була ображена на позивача за те, що він не приїхав. Вона хотіла створити справжню сім`ю. Відповідач запропонував їй укласти шлюб. [PERSON] впевнив її, що він замініть [PERSON] батька та умовив її звернутися до адвоката, щоб встановити батьківство. В суді по встановленню батьківства відповідач не була, наразі бажає розірвати шлюб з відповідачем. Позивач не відмовляється від своєї дитини, він впевнений у своєму батьківстві, оскільки [PERSON] виїхала з Польщі на сьомому місяці вагітності. Він підтримував зв язок з відповідачкою та допомагав матеріально. Не знав, що відповідачка записала його дитину на іншого чоловіка. На підставі викладеного, представник позивача звернувся до суду з відповідним позовом. 26 травня 2025 року ухвалою судді Соборного районного суду м. Дніпра прийнято до свого провадження позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 24 червня 2025 року задоволені клопотання позивача, призначено у цивільній справі судову молекулярно-генетичну експертизу і зупинено провадження до закінчення проведення судової експертизи. 21 листопада 2025 року ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра поновлено провадження у цивільній справі з призначенням підготовчого судового засідання. 14 січня 2026 року ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра закрито підготовче провадження у цивільній справі з призначенням справи до судового розгляду по суті. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовну заяву та просив її задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечувала та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив та не надав клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Фактичні обставини встановленні судом. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 20.06.23 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) , [PERSON] , [INFO] народилась [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 14, батьком якої зазначено [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Матеріалами справи підтверджено, що підставою запису відомостей про батька - в актовому записі про народження щодо [PERSON] , [INFO] , слугувало рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2025 року по цивільній справі № 175/19602/24. Разом з тим, відповідно до висновку експерта №284-МГ за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, за генетичними ознакими (ДНК-профіль), які належать [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в результаті проведеного розрахунку судом встановлено, що ймовірність підтвердження біологічного батьківства між [PERSON] та [PERSON] становить не менше 99,99939%. Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішення суду. Частинами 1, 3 статті 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у вказаній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved