Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 10.06.2021 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №10003910072 та відповідачу перераховані кредитні кошти на банківську картку № [NUMBER] в сумі 3000,00 грн., на споживчі цілі. Відповідач власноруч підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідач не виконував належним чином кредитні зобов`язання. 05.09.2022 р. згідно умов Договору факторингу №556/ФК-22 відступлено право вимоги за кредитним договором №10003910072 від 10.06.2021 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», та відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором складає 11603,10 грн., яка до цього часу не сплачена, у зв`язку із чим, позивач був вимушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, у якій повністю підтримав позовну заяву, просив її задовольнити, провести розгляд цивільної справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочно рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Суд вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні, за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29). Факт укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та відповідачем кредитного договору підтверджується копією договору кредитної лінії №12812 від 24.05.2021 р., заявою позичальника №10003910072 від 10.06.2021 р., спеціальними умовами №10003910072 від 10.06.2021 р. до договору кредитної лінії №12812 від 24.05.2021 р. інформаційним листом АТ «ПУМБ» про підтвердження зарахування коштів клієнтам №КНО-20.4/86 від 22.09.2022, листом АТ «ПУМБ» №КНО-07.8.5/2196БТ від 12.02.2026, з якого вбачається, що договір №10003910072 від 10.06.2021 р. в банку не укладався, банківська платіжна картка № [NUMBER] не емітована АТ «ПУМБ», 10.06.2021 р. проведена операція на суму 3000,00 грн.(відправник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», ID транзакції 015723214510) з використанням сервісу переказу коштів через АТ «ПУМБ» на картку 5168745607350953. Згідно договору факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» було 05.09.2022 р. укладено договір Факторингу №556/ФК-22 , на підставі якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» відступило право вимоги , в тому числі за кредитним договором №10003910072 від 10.06.2021р. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», тому Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №10003910072 від 10.06.2021р., що також підтверджується витягом із Додатку №1 до договору Факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2-22 р., платіжними інструкціями, Розмір заборгованості відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором та складає 11603,10 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3000,00 грн., заборгованість за відсотками 8603,10 грн., що також підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк» від 17.02.2026 №20.1.0.0.0/7-260213/34578-БТ про емітовану картку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] в банку, Випискою за договором №б/н за період 10.06.2021-15.06.2021. Згідно повідомлення за вих.№14606 від 05.09.2022 р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» повідомляло відповідача про добровільне погашення заборгованості, однак, відповідачем добровільно не була погашена заборгованість. З вимоги від 12.12.2022 р. про погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №10003910072 від 10.06.2021р., вбачається, що позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про добровільне погашення заборгованості, однак, відповідачем добровільно не була погашена заборгованість. Відповідно до ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За приписами п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п.12 ч.1 вказаної статті Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно з ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, а якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких підстав, суд вважає позов обґрунтованим, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 11603,10 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» та адвокатом Білецьким Б.М. був укладений договір №42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025 р., крім того, 28.07.2025 р. між адвокатом Білецьким Б.М. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» було укладено додаткову угоду №10003910072 до договір №42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025 р. та надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №5618/10, виданого на ім`я Білецького Б.М. З детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості від 28.07.2025 р., вбачається, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката складає 3000,00 грн., з яких: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - 1250,00 грн. (1 години, 1 година складає 1250,00 грн.), складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач 1500,00 грн. (1,5 години, 1 година складає 1000,00 грн.), формування додатків до позовної заяви (письмові докази)- 250,00 грн. В силу ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Враховуючи вищевикладене, суд вважає обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката з відповідача на користь позивача у сумі 3000,00 грн. Крім того, вирішуючи спір, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, присуджує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується квитанцією про сплату №2281-5706-8382-3638 від 28.07.2025 р. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved