Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

04 лютого 2026 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 06 травня 2021 року між Банком та [PERSON] був укладений договір (без номеру), згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 50000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору у нього станом на 14 січня 2026 року виникла заборгованість в розмірі 36204,75 гривень, Банк просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена (а. с. 58, 59), до позовної заяви додала клопотання, в якому вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи, просить позов задовольнити та розглядати справу за її відсутності (а. с. 5). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та оголошенням про виклик до суду (а. с. 57, 60), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 05 березня 2026 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Судом встановлено, що 06 травня 2021 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір (без номеру) шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а. с. 8-17). У паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 06 травня 2021 року (а. с. 18-21), визначено проценти за користування кредитними коштами в межах пільгового періоду у розмірі 0,00001 % річних, а поза межами пільгового періоду 40,8 % річних, строк дії договору 12 місяців з пролонгацією. У пункті 1.4 заяви (а. с. 9 на звороті) сторони узгодили, що повернення кредиту здійснюється шляхом договірного списання з рахунку клієнта, у тому числі за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим Договором, 1-го числа календарного місяця наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта або шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Усі зазначені документи підписані відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису. На виконання умов договору відповідачу видано картку № [NUMBER] , на яку 06 травня 2021 року було встановлено кредитний ліміт в розмірі 10 000 гривень, який неодноразово змінювався та 05 березня 2025 року був встановлений у максимальному розмірі до 28 000 гривень, а 01 вересня 2025 року зменшений до 0 гривень (а. с. 24). Термін дії виданої відповідачу 06 травня 2021 року картки № [NUMBER] встановлений до січня 2025 року (а. с. 23). Банк, надавши відповідачу кошти, свої зобов`язання виконав. Отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по належному відповідачу картковому рахунку (а. с. 31-38). Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди щодо всіх його істотних умов. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 14 січня 2026 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 36204,75 гривень, яка згідно з наданим Банком розрахунком складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 29050,73 гривень та заборгованості за простроченими відсотками 7154,02 гривень (а. с. 30). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права, суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів. У відповідності до вимог частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2662 гривні 40 копійок. На підставі викладеного, статей 526, 530, 610, 612, 625, 629, 634, 1048, 1054, 1056-1 ЦК України та

Outcome: approved