Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.08.2020 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 130003-ВН1-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Так, ТОВ «Бізнес Позика» 15.08.2020 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 130003-ВН1-001 про надання кредиту, яка цього ж дня прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 130003-ВН1-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони, ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону [NUMBER] , що зазначений позичальницею у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржницею було введено/відправлено. Відповідно до п. 1 вказаного Договору, ТОВ «Бізнес Позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності (кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилах про надання грошових коштів у кредит. Сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1, 166347 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальниці грошові кошти в розмірі 10 000 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальниці № [NUMBER] , яка вказана нею при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором № 130003-ВН1-001 позичальника [PERSON] , чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 130003-ВН1-001 [PERSON] , відповідачка на виконання умов договору здійснила часткову оплату за вказаним договором на загальну суму 7 070, 00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача зо договором про надання кредиту. ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувало та не просить стягнути з відповдачки на користь позивача жодну неустойку, а просить стягнути лише заборгованість по тілу, процентам та комісії за надання кредиту, які були нараховані відповідно до умов кредитного договору та норм ЦК України. Жодних процентів після закінчення строку дії кредитного договору товариство також не нараховувало. Зважаючи на ті обставини, що відповідачка належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у Боржниці станом на 30.10.2025 утворилась заборгованість в розмірі 13 750, 21 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7 569, 91 грн; суми прострочених платежів по процентах - 6 180, 30. За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за Договором № 130003-ВН1-001 про надання кредиту від 15.08.2020, що становить 13 750, 21 грн (а.с. 1 - 9). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 38). В судове засідання з розгляду справи по суті учасники справи не з`явились. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просить суд розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги визнає частково, готова сплатити залишок тіла кредиту у розмірі 3 000, 00 грн (а.с. 51). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Матеріалами справи доведено, що 15.08.2020 ТОВ «Бізнес Позика» (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) уклали Договір № 130003-ВН1-001 про надання кредиту, за яким Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності (Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів (Договір). Строк кредиту - 16 тижнів. Процента ставка фіксована та в день становить 1, 16634700. Загальний розмір наданого Кредиту складає 10 000, 00 грн. Термін дії Договору встановлений до 05.12.2020. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту складає 18 800, 00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 425,71665500 процентів. Протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. У пункті 3 Договору наведено графік платежів. Згідно п. 6, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця https://bizpozyka.com/, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає Договір (а.с. 18). Також судом було оглянуто Паспорт споживчого кредиту, де визначено основні умови кредитування, порядок повернення кредиту, відповідальність за прострочення виконання зобов`язання тощо, Пропозицію укласти Договір (оферта) № 130003-ВН1-001 про надання кредиту від 15.08.2020, Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору № 130003-ВН1-001 про надання кредиту від 15.08.2020, в яких зазначено сторін Договору та їх персональні дані, а також оглянуто Візуальну форму послідовності дій Клієнта [PERSON] щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 130003-ВН1-001 від 15.08.2020 в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті www.my.bizpozyka.com (а.с. 17, 18 зі звороту, 19). Згідно копії Розрахунку заборгованості, загальна заборгованість [PERSON] згідно кредитного договору № 130003-ВН1-001 станом на 30.10.2025 складає 13 750, 21 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 7 569, 91 грн, заборгованість по відсотках - 6 180, 30 грн. При цьому, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, тобто до 05.12.2020, при нарахуванні відсотків враховано, що погашення заборгованості здійснювалося відповідачкою не згідно графіку, погодженого договором та не в повному обсязі, остання сплата була здійснена позивачкою 26.09.2020, тому загальні витрати за договором перевищують розмір, встановлений кредитним договором, умови якого з повернення коштів не були виконані відповідачкою належним чином (а.с. 10 - 16). Відповідно до копії довідки про стан заборгованості [PERSON] за договором № 130003-ВН1-001 про надання кредиту від 15.08.2020, станом на 30.10.2025, загальна заборгованість [PERSON] становить 13 750, 21 грн, з яких заборгованість за кредитом - 7 569, 91 грн, заборгованість по відсотках - 6 180, 30 грн (а.с. 17). Також, судом досліджено анкету клієнта ТОВ «Бізнес Позика» від 30.10.2025 [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 13.01.2026 № 20.1.0.0.0/7, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (а.с. 45). Згідно виписки, наданої АТ КБ «ПриватБанк», за період з 15.08.2020 по 27.02.2021, вбачається рух коштів по рахунку відповідачки в даному банку за вказаний період, в тому числі надходження коштів в сумі 10 000, 00 грн 15.08.2020 та здійснення витрат (а.с. 46 - 48). Відповідно до копії витягу з додатку «Дія», 02.02.2023 між [PERSON] та відповідачкою по даній справі [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстріції актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 201 та видано свідоцтво серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу відповідачці змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 52). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», а також Закону України "Про електронні довірчі послуги", передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до пп. 12 п. 1 ч. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання кредиту № 130003-ВН1-001 від 15.08.2020 підписано відповідачкою шляхом накладення електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам закону. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом установлено, що позивачсвої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти на вказану особисто відповідачкою банківську картку. Проте відповідачка не виконала свої зобов`язання за договором, а саме отримані в кредит кошти не повернула та проценти за користування кредитними коштами не сплатила, станом на 30.10.2025 відповідачка заборгувала позивачу 13 750, 21 грн, що утворилась внаслідок часткового погашення заборгованості з порушенням встановленого графіку сплати коштів за договором. Дана сума заборгованості визначена на підставі наданих позивачем доказів нарахування вказаної суми заборгованості за кредитним договором, які відповідачкою не спростовано, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Підстав для звільнення відповідачки від виконання взятих зобов`язань з повернення кредиту зі сплатою чітко встановлених договором відсотків, про що зазначає в заяві відповідач, судом не встановлено. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422, 40 гривень (а.с. 10). Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved