Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

До Заставнівського районного суду Чернівецької області звернувся позивач з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 21 серпня 2012 року між ним та відповідачкою, був укладений шлюб. У шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Вказував, що протягом сімейного життя між позивачем та відповідачкою поступово погіршувалися стосунки, зі сторони позивача була вчинена подружня зрада, що стало основною причиною розірвання шлюбу. На даний час сімейні відносини фактично припинені з грудня 2025 року. Сторони припинили сумісне проживання, спільне господарство, побут та шлюбні стосунки. Рішення про розірвання шлюбу ними прийняте остаточно. Посилаючись на норми вітчизняного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, просив позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву з якої вбачається, що він позовні вимоги підтримує просить слухати справу у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини. Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що 21 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] , укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Кострижівської селищної ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №09, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджено копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] та донька [PERSON] , [INFO] , що стверджено свідоцтво про народження, виданного РАЦС м.Кельн, реєстраційний номер [NUMBER] (переклад з німецької мови). Крім того, встановлено, що подружні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної зі сторін, оскільки як позивач так і відповідачка не бажають зберегти шлюб, на розірванні шлюбу наполягають, на примирення не погоджуються. Згідно з ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження булла взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Положеннями ч. 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, уразі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Outcome: approved