Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення сином 23 років. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вони з відповідачем проживали однією сім`єю і в них народився син [PERSON] . Будь-яких коштів на утримання спільного сина, який досяг повноліття, але продовжує навчатися і є студентом другого курсу денної форми навчання Миколаївського національного аграрного університету, відповідач не надає. Їх спільний син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. За такого, позивач вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Відповідач, через свого представника адвоката Скрипченка Д.В., надав до суду відзив на позов в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування вказаної позиції у відзиві зазначено, що обов`язок щодо утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, є рівним та покладений на обох батьків. З урахуванням попередньо встановлених аліментів у розмірі 1/4 частини з всіх видів доходів (заробітку), розмір яких позивача влаштовував, вимога що стягнення аліментів у розмірі 1/2 частки всіх видів доходів (заробітку) тобто в два рази більше, а саме способом перекласти на батька ту частину обов`язку утримання повнолітньої дитини, яку мусить нести матір разом з батьком порівну. Крім того, вимога щодо стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини з всіх видів доходів (заробітку) є безпідставно завищеною, оскільки позивачем не надано доказів здійснення нею витрат на утримання сина, що є спів мірними 1/2 частки з всіх видів доходів (заробітку). Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 04.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи. Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 19.11.2025 [PERSON] продовжено процесуальний строк для подачі відзиву у справі, й встановлено строк тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання ним копії ухвали та копії позовної заяви та доданих до неї документів. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони записані батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1154. 20.09.2017 Заводським районним судом міста Миколаєва було видано виконавчий лист на підставі Заводського районного суд міста Миколаєва від 13.09.2017 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з02.08.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Постановою старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Железняк Н.О. від 28.03.2025 закінчено виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. Згідно змісту цієї постанови, аліменти стягнуто в повному обсязі до досягнення дитиною повноліття, заборгованість по аліментам станом на 12.04.2024 (момент повноліття) відсутня. Відповідно до довідки Миколаївського національного аграрного університету від 13.10.2025 №2415 [PERSON] є здобувачем вищої освіти другого курсу денної форми здобуття освіти факультету менеджменту Миколаївського національного аграрного університету. Навчання закінчиться у червні 2028 року, навчається за рахунок коштів державного бюджету, стипендію отримує. Зі змісту позовної заяви вбачається, та не заперечується відповідачем, що повнолітній син сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно із довідкою Військової частини [NUMBER] Збройних Сил України від 13.11.2025 розмір доходу відповідача становить: у червні 2025 року 98402,50 грн.; у липні 2025 року 107331,42 грн.; за вересень 2025 року 69535,72 грн. Згідно зі статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, [PERSON] є повнолітнім, навчається на денній формі навчання на бюджетній основі, а відтак потребує матеріальної допомоги, оскільки саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість його працевлаштування впродовж часу навчання. Також, відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вище наведене, а також те, що повнолітній син сторін навчається на денній формі навчання, за такого, потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, а також те, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає та відсутність доказів його непрацездатності та неможливості надання матеріальної допомоги, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Між тим, суд не вповні мірі погоджується з розміром аліментів, визначеним позивачем, адже обов`язок утримувати своїх повнолітніх дітей покладається на обох батьків, та вважає достатнім стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 (двадцяти трьох) років. Враховуючи, те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимоги статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial