Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

04.06.2025р. Акціонерне товариство Універсал Банк (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank від 28.05.2020р. станом на 03.02.2025р. у розмірі 27 381 грн. 55 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувало, що Мonobank - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobanк є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи у точці видачі або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою вказаною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови та правила обслуговування в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank від 22.05.2020р. опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https:www.monobank.ua/terms. 28.05.2020р. [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг відповідно до якого їй було видано розрахункову карту [NUMBER] , та надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі до 100 000 грн. зі сплатою відсотків на залишок заборгованості у розмірі 3,2% в місяць (38,4% річних) річних та збільшеної відсоткової ставки 6,4% в місяць на суму простроченої заборгованості (76,8% річних). Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники цих документів у мобільному додатку. Надання і обслуговування кредиту обумовлено в Умовах та правилах обслуговування в АТ Універсал Банк, зокрема у розділі ІІ визначено, що форма надання кредиту: поновлювальний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари та послуги. На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, за фактично витрачені в рахунок кредиту кошти з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками зазначеними у тарифах. Погашення кредиту та сплата відсотків здійснюється щомісяця (щомісячний мінімальний платіж). У відповідачки прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення п. 4.16 п. 4 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення зобов`язань, та вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк, 01.02.2025р., направив повідомлення пуш про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.п. 5.18, 5.19 кредит став у формі на вимогу. Пославшись на положення ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України позивач вказав на наявність у нього права достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з порушенням відповідачкою умов договору про надання банківських послуг у неї виникла заборгованість перед позивачем, станом на 03.02.2025р., у загальному розмірі 27 381 грн. 55 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом. Представник позивача Смиков В.Є в судові засідання 24.11.2025р., 26.01.2026р. та 04.03.2026р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. Водночас у прохальній частині позовної заяви клопотав про розгляд справи у відсутність представника позивача та дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка в судові засідання 24.11.2025р., 26.01.2026р. та 04.03.2026р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації місця проживання поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, а також не подала до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. 04.03.2026р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. 28.05.2020р. між АТ Універсал Банк, в рамках проекту monobank, та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг, який представляє собою Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Вказана анкета-заява підписана відповідачем та представником банку [PERSON] . У вказаній Анкеті-заяві відповідачка просила відкрити їй поточний рахунок у гривні № [NUMBER] та встановити кредитний ліміт на суму вказану у мобільному додатку, відповідно до умов договору. Відповідно до змісту Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 28.05.2020р., ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку та разом із Умовами та правилами обслуговування фізичних осіб в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank|Universal Bank, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, Тарифами складають Договір про надання банківських послуг. У п. 3 цієї Анкети-заяви відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена із актуальною редакцією Умов та правил обслуговування в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank|Universal Bank, Таблицею обчислення вартості кредиту і Паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням https:www.monobank.ua/terms, а також Тарифами, що розміщені за посиланням https:www.monobank.ua/rates та отримала їх примірники у мобільному додатку. Вона ж погодилася, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати (збільшувати) кредитний ліміт, про що останній повідомляє клієнта в у мобільному додатку. Пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 календарних днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,2% на місяць з першого дня користування кредитом. Також в Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 28.05.2020р., п. 6, просила вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги обов`язковими при здійсненні операцій за всіма рахунками відкритими у банку, та вона ж засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися нею у мобільному додатку з метою засвідчення її дій. Визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису. У п. 10 Анкети-заяви від 28.05.2020р. відповідачка надала банку право здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків відкритих у банку для погашення боргових зобов`язань, що виникають із договору. Також у Анкеті-заяві від 28.05.2020р. відповідачка підтвердила, що її підписанням підтверджує факт передачі їй другого примірника Анкети-заяви, платіжної картки Мonobank, Тарифів. До анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 28.05.2020р. банк додав Умови і правила обслуговування в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank|Universal Bank, затверджені протоколом Правління АТ Універсал Банк № 18 від 21.05.2020р., які набувають чинності з 22.05.2020р., з додатками (тарифами чорної картки мonobank), які не підписані позичальником у будь-який спосіб. Підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачкою цих документів у вказаній редакції у електронному вигляді матеріали справи не містять. З наданих банком розрахунку заборгованості станом на 03.02.2025р. та виписок/особовий рахунок [NUMBER] , [NUMBER] за період з 28.05.2020р. до 03.02.2025р. вбачається, що заборгованість відповідачки перед позивачем за кредитним договором станом на 03.02.2025р. становить 27 381 грн. 55 коп. - залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло). Відповідачка, починаючи з 03.06.2020р. до 10.06.2022р. користувалася кредитним коштами, оплачувала товари та послуги, здійснювала зняття готівки, інше. При цьому із цих же документів вбачається, що відповідачці нараховувалися проценти за узгодженою сторонами процентною ставкою 38,4% та починаючи з 01.09.2020р. - 37,2% річних (3,2% та 3,1% в місяць, відповідно). Доказів які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором, і доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань за ним відповідачкою суду не надано. Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України). Так, за ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Відповідно до положень ст.ст. 5, 15 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг № 851-ІV, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Зі змісту ст.ст. 11, 12 Закону України Про електронну комерцію № 675-VІІІ (далі - Закон № 675-VІІІ) електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VІІІ електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону № 675-VІІІ). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VІІІ відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст 11 Закону № 675-VІІІ у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VІІІ). Стаття 12 Закону № 675-VІІІ визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ Універсал Банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За матеріалами справи слідує, що відповідачка ознайомилася та узгодила саме ті умови та правила кредитування, до яких вона приєдналася 28.05.2020р. шляхом підписання анкети-заяви, зокрема і щодо до того, що у разі виходу з пільгового періоду (62 дні) на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,2% на місяць з першого дня користування кредитом, після чого почала активне використання наданих їй кредитних коштів, що підтверджено наданими банком виписками з особового рахунку. Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту в сумі 27 381 грн. 55 коп. підлягають повному задоволенню. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved