Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

В грудні 2025 року позивач звернулася в суд з позовом до Чемеровецької селищної ради, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, вказавши, що за життя її рідному дядьку - [PERSON] , який помер [INFO] , належала земельна ділянка з кадастровим номером 6825255100:01:001:0151, площею 2,6019 га. Після його смерті дідусь позивача [PERSON] спадщину прийняв, однак не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] помер [INFO] . Так, померлим було складено заповіт, у відповідності до якого позивач успадкувала майно, яке було зареєстроване за померлим, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належала померлому [PERSON] , спадкоємцем якого в 1/2 частці земельної ділянки був [PERSON] , було відмовлено у зв`язку із тим, що наявний ще один спадкоємець, який прийняв спадщину, а також у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа. А тому, вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Представник позивача в судове засідання з`явилася, позовну заяву підтримала, просила задовольнити. Представник Чемеровецької селищної ради в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Тому, суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи та приходить до висновку за можливе розглядати справу в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.03.2025 року позивач [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] .. Батько позивача - [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.05.1969 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.11.1961 року рідний дядько позивача [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] .. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.06.2008 року [PERSON] помер [INFO] . Дідусь позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.03.2024 року. Згідно з свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 10.04.2025 року спадкоємцем земельної ділянки з кадастровим номером 6825255100:00:011:0119, площею 0,2500 га, житлового будинку садибного типу, який розташований за адресою: [ADDRESS] , а також земельної ділянки з кадастровим номером 6825255100:01:011:0077, площею 2,1520 га після смерті [PERSON] є [PERSON] , що також підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав № 422144937 від 10.04.2025 року, № 422144561 від 10.04.2025 року, № 422160950 від 10.04.2025 року. У відповідності до довідки № 271 від 20.09.2024 року, виданої Чемеровецькою селищною радою, померлий дядько позивача [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] , на день його смерті із ним також були зареєстровані: [PERSON] (батько), [PERSON] (дружина брата), [PERSON] (племінниця), [PERSON] (племінник), [PERSON] (син). Так, відповідно до Книги записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 134312 загальною площею 2,6019 га з кадастровим номером 6825255100:01:001:0151 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Чемеровецької селищної ради Чемеровецького (теперішнього Кам`янець-Подільського) району Хмельницької області, згідно з розпорядженням Чемеровецької РДА від 24.02.2007 року № 91, який зареєстровано у вищезгаданій книзі від 21.01.2008 року № 01087630010, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 16/281-25 від 27.11.2025 року. Відповідно до заочного рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 22.01.2015 року відповідача - [PERSON] , [INFO] , визнано таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в [ADDRESS] , власником якого був [PERSON] , у зв`язку з відсутністю в ньому без поважних причин понад один рік. Разом з тим згідно з актом про фактичне місце проживання (не проживання) від 29.12.2025 року [PERSON] за адресою місця реєстрації по [ADDRESS] не проживає з часів закінчення школи та після смерті батька [PERSON] за вказаною адресою не з`являвся. Крім того, в судовому засіданні 04.03.2026 року було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт тривалого непроживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а також вказали, що місце перебування відповідача їм невідоме, на день смерті із батьком [PERSON] останній не проживав. В матеріалах справи міститься повідомлення, видане приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області № 335/02-31 від 21.10.2025 року про те, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належала померлому [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якого в частці земельної ділянки був [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, оскільки спадщину прийняв ще один спадкоємець син померлого [PERSON] , а правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно відсутній. У зв`язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 134312 загублений позивач був вимушений подати у місцеву газету «Подолянин» оголошення про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним, яке опубліковане в газеті «Подолянин» від 17.07.2025 року. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) вказав, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Окрім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.04.2025 року у справі № 305/2221/21 (провадження № 61-3777св24) зазначив, що факти щодо постійного непроживання відповідача із спадкодавцем та визнання особи такою, що не прийняла спадщину, підлягають встановленню при розгляді позову про визнання права власності на спадщину. Так, у даній справі встановлено, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відповідач був зареєстрований за місцем проживання спадкодавця: [ADDRESS] . Водночас, фактичне місце проживання [PERSON] було відмінним, оскільки з моменту закінчення школи він не проживав з батьком за вказаною адресою, а в подальшому був визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за вказаною адресою. Наведені обставини сторонами не заперечуються та матеріалами справи не спростовані. Отже, оскільки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований, проте не проживав, а сама по собі реєстрація місця проживання не може вважатися саме місцем проживання та свідчити відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини, тому [PERSON] як спадкоємець не прийняв своєчасно спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] , а отже, не набув права на спадкове майно. Такі висновки відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 27.02.2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61-38452ск18), від 10.04.2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19) та від 19.052021 року у справі № 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620св210). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Тобто право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За таких підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як у позивача відсутні будь-які перешкоди, які б не допускали визнання за нею права власності на земельну ділянку.

Outcome: approved