Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

[PERSON] , звернулася в суд з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець за заповітом прийняв її батько [PERSON] . Спадщину [PERSON] прийняв відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав з спадкодавцем [PERSON] , на час її смерті, проте при житті свої спадкові права не оформив. Її батько [PERSON] помер [INFO] , та після його смерті залишилося спадкове майно, а саме спірний житловий будинок, який він як спадщину прийняв після смерті [PERSON] , проте при житті її не оформив. [PERSON] , являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON] . Так, на даний час вона вирішила оформити свої спадкові права на житловий будинок після смерті її батька [PERSON] , проте коли вона звернулася з цього приводу до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ який би підтверджував права власності спадкодавця на спірний житловий будинок, що підтверджується Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.12.2025 року за №1071/02-31. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, відповідно до довідки КП «Немирівське БТІ» від 12.12.2025 року за №680 та від 11.12.2024 року за №701 на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] право власності не зареєстровано. Відповідно до довідки Немирівської міської ради від 22.01.2025 року за №881згідно з записами по господарських книг за № 4, номер об`єкта ПГО ; за адресою: [ADDRESS] , відкритий на [PERSON] , яка являється головою цього двору. Відповідно до ЦК УРСР 1925 року, ЦК УРСР 1963 року, Закону України від 25.12.1974 року «Про державний нотаріат», постанови Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських Радах народжених депутатів, затверджених центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 року №5-24-26, виникнення права власності на житлові будинки, споруди в сільській місцевості не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у по господарські книги місцевих рад. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, могли бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі на підставі записів у по господарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В по господарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними по господарських книг сільських, селищних рід із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в інформаційному листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», записи у по господарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Крім того, порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН АЗ.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року №12/5-126, в якому зокрема роз`яснюється, що по об`єктах, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є технічний паспорт, що складається БТІ. Згідно технічного паспорту від 19.11.2025 року спірний будинок 1950 року побудови. В зв`язку з цим позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача адвокат Головенко Є.В., позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Немирівської міської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, через електронний суд подав заяву про розгляд справи у відсутність представника Немирівської міської ради Вінницького району Вінницької області. Рішення просить винести на власний розсуд на підставі наявних у суду матеріалів. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки. Що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] вчасно у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті [PERSON] , звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ який би підтверджував права власності спадкодавця на спірний житловий будинок. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Особа має право звернутися до суду з відповідним позовом, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, тобто, передумовою застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Враховуючи вищевикладене та за відсутності іншого, крім судового, шляху для відновлення порушених прав позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved