Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В листопаді 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 15 серпня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №7983757. За яким ТОВ «Мілоан» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 10000 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 105 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 0,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування протягом пільгового періоду (15 днів) та у розмірі 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування протягом поточного періоду. ТОВ «Мілоан» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000 гривень. Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг у розмірі 38750 гривень 00 копійок. 02 грудня 2022 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «Мілоан» уклали договір факторингу №85-МЛ. За умовами якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №7983757 від 15 серпня 2022 року. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 38750 гривень 00 копійок,що складається: з заборгованості за основною сумою боргу 10000 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками 28050 гривень 00 копійок, заборгованість за комісією 700 гривень 00 копійок. 2. Ставлення сторін до пред`явленого позову. Представник позивача [PERSON] підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі, а розгляд цивільної справи здійснити за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що вони є завищеними та необґрунтованими. Крім того, відповідач вказав, що позивачем не надано належних доказів переуступки права вимоги, а також зазначив, що строк позовної давності сплив у вересні 2024 року. У зв`язку з викладеним відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 15 серпня 2022 року ТОВ «Мілоан» уклав з [PERSON] договір про [PERSON] кредит у розмірі 10000 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 105 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 0,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування протягом пільгового періоду (15 днів) та у розмірі 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування протягом поточного періоду (а.с.11-21,22,23-24). ТОВ «Мілоан» виконав своє грошове зобов`язання та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000 гривень. Вказана обставина підтверджується платіжним дорученням №80542476 від 15 серпня 2022 року (а.с.28). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання», гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», а також главою 73 «Факторинг» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що договір про споживчий кредит №7983757 від 15 серпня 2022 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора Z64748. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» в електронній формі. Зазначене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач не надав жодного доказу на спростування того, що він не укладав кредитний договір, не отримував та не вводив одноразовий ідентифікатор, не надавав ТОВ «ФК «Мілоан» відомості своєї банківської картки для переказу кредитних коштів. Крім цього, зі змісту довідки про ідентифікацію (а.с.25) встановлено, що [PERSON] послідовно вчинив ряд дій, спрямованих на отримання кредитних коштів, в тому числі підписав кредитний договір за допомогою одноразового ідентифікатора. [PERSON] належним чином не виконував грошове зобов`язання за кредитним договором, тому у нього виникла заборгованість у розмірі 38750 гривень, що складається: з заборгованості за основною сумою боргу 10000 гривень, заборгованості за відсотками 28050 гривень, заборгованість за комісією 700 гривень. 02 грудня 2022 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклав з ТОВ «Мілоан» договір факторингу №85-МЛ. За умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язався передати на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги до боржників за кредитними договорами, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.32-40). ТОВ «Мілоан» передав ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги, яке він мав до [PERSON] за договором про споживчий кредит №7983757 від 15 серпня 2022 року. Дана обставина підтверджується Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №85-МЛ від 02 грудня 2022 року (а.с.51). У такий спосіб ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набув прав кредитора у зобов`язанні, які виникли на підставі договору про споживчий кредит №7983757 від 15 серпня 2022 року. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 38750 гривень. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції №28381 від 31 жовтня 2025 року (а.с.10) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатив судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Пред`явлений позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок. Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснював адвокат Усенко М.І. на підставі договору про надання правової допомоги №0107 від 01 липня 2025 року (а.с.58). Відповідно до акту №Д/5509 наданих послуг від 22 жовтня 2025 року до договору про надання правової допомоги від 01 липня 2025 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднання «Апологет» останній взяв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] (а.с.60). Згідно акту № Д/5509 наданих послуг від 22 жовтня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» понесла витрати на оплату правової допомоги у розмірі 8000 гривень. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved