Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що згідно раніше проживала в шлюбі з відповідачем [PERSON] , який було розірвано рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 12 вересня 2013 року. Від шлюбу сторони по справі мають одну спільну дитину, дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 12 вересня 2013 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 гривень щомісячно починаючи з 05 листопада 2012 року і до повноліття дитини. З моменту присудження аліментів і по даний час пройшов значний проміжок часу, за який в законодавчому порядку значно збільшився щомісячний прожитковий мінімум для дітей та мінімальний розмір аліментів на їх утримання. Тому, позивач просить суд змінити спосіб стягуваних з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , шляхом збільшення щомісячного розміру стягуваних аліментів та способу їх стягнення з твердої грошової суми в розмірі 400 грн. на 1/4 частку від доходу відповідача, визначивши їх подальше стягнення в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи шляхом направлення повідомлення на його поштову адресу, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, відзиву не надав, клопотань від нього не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів, враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, ухвалити у справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку, що позов слід задовільнити із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі регулюються сімейним законодавством України. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому за приписом ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Так, судом встановлено, що сторони по справі є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.6). На підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 12 вересня 2013 року по справі №207/2432/2012 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та після реєстрації розірвання шлюбу присвоїти [PERSON] дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с.8). На підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 12 вересня 2013 року по справі №207/2432/2012 з відповідача [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 гривень щомісячно починаючи з 05 листопада 2012 року і до повноліття дитини (а.с. 9). Дитина [PERSON] на даний час проживає з матір`ю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 06.01.2026 року (а.с.11). Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. При цьому, визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією за законами України право дитини на належне повноцінне її утримання. Разом з тим, вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд бере до уваги матеріальний стан обох батьків. Разом з тим, згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З огляду на викладене, суд визнає необхідним позов задовольнити, змінити розмір аліментів, стягуваних із [PERSON] на користь позивача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , з 400,00 гривень щомісячно, визначивши їх подальше стягнення в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що забезпечить бажаний позивачем рівень утримання дитини. Згідно з п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів судового збору не сплачувала, оскільки за правилами, визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати. Таким чином, з системного аналізу положень ЗУ «Про судовий збір» та ЦПК України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved