Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначено, що 20.02.2020 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] в електронному вигляді укладено кредитний договір № 3642910100/246541 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був підписаний за допомогою електронного підпису, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно умов кредитного договору, Товариство надало [PERSON] фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а остання зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Сторони узгодили, що сума виданого кредиту становить 1500.00 гривень, дата надання кредиту: 20.02.2020 року, строк кредиту :30 днів, відсоткова ставка 1,85% (процентів) на добу. 20.02.2020 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 1500.00 грн. за реквізитами платіжної картки № 5168 - 74xx - xxxx - 4228. У відповідності до умов кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 26.05.2025 року загальний розмір заборгованості становить 5024.70 грн., яка складається із : простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1500.00 грн, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 3524.70 грн . 31.05.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-31/05/21, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, в тому числі, право вимоги за кредитним договором 3642910100/246541 від 20.02.2020 року укладеним з [PERSON] 03.06.2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 3642910100/246541 від 20.02.2020 року ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором. Позивач просить : -стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість за Кредитним договором № 3642910100/246541 від 20.02.2020 року, в сумі 5024 грн 70 коп, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1500 грн 00 коп, простроченої заборгованості за комісіями і відсотками в розмірі 3524 грн 70 коп та судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. Ухвалою судді Берестинського районного суду Харківської області від 04.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, заперечень проти ухвалення заочного рішення у справі не висловив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, надала заяву від 29.01.2026 року, в якій просила розглянути справу за її відсутності на підставі наявних матеріалів та відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.56). З наданого [PERSON] відзиву на позовну заяву вбачається, що остання просить відмовити в задоволенні позову ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», посилаючись на те, що кредитний договір був укладений у 2019 році, жодних платежів нею не здійснювалось, нових договорів, зокрема реструктуризації чи визнання боргу не підписувалось. Оскільки з моменту останнього платежу пройшло більше трьох років , борг стягненню не підлягає. Просить суд застосувати строк позовної даності та відмовити в задоволенні позових вимог в повному обсязі (а.с.47). З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20.02.2020 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] в електронному вигляді укладено договір про надання фінансового кредиту № 3642910100/246541, який був підписаний відповідачкою [PERSON] за допомогою електронного підпису R71196 (а.с.18-21). Відповідно до п.1.1 договору про надання фінансового кредиту № 3642910100/246541 від 20.02.2020 року ТОВ «ГОУФІНГОУ» зобов`язалось надати [PERSON] фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а остання зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Як вбачається з п.п. 1.2, 1.3 договору сторони узгодили, що сума виданого кредиту становить 1500.00 гривень, строк кредиту :30 днів, відсоткова ставка 1,85% (процентів) на добу. Пунктом 2.3 договору про надання фінансового кредиту № 3642910100/246541 від 20.02.2020 року передбачено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 6.1 п.6 Кредитного договору, цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Згідно довідки ТОВ «ГОУФІНГОУ» клієнт [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] , з якою укладено договір № 3642910100/246541 від 20.02.2020 року ідентифікована ТОВ «ГОУФІНГОУ», акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснювався в інформаційно-телекомунікаційній системі www.gofingo.com.ua одноразовим ідентифікатором R71196, який був відправлений позичальнику на номер телефону [NUMBER] (а.с.13). 20.02.2020 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 1500.00 грн. за реквізитами платіжної картки № 5168 - 74xx - xxxx - 4228, що підтверджується листом ТО«ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» № 2025-ПО/217 від 19.08.2025 року (а.с.30-31). Суд зауважує, що відповідачкою не оспорюється отримання кредитних коштів за договором про надання фінансового кредиту № 3642910100/246541 від 20.02.2020 року. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 3642910100/246541 від 20.02.2020 року за період часу з 20.02.2020 року по 26.05.2025 року станом на 26.05.2025 року загальний розмір заборгованості за вказаним договором становить 5024 грн 70 коп., яка складається із : простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1500 грн 00 коп, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 3524 грн 70 коп (а.с.10). 31.05.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-31/05/21, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, в тому числі, право вимоги за кредитним договором 3642910100/246541 від 20.02.2020 року, укладеним з [PERSON] на загальну суму заборгованості у розмірі 5024 грн 70 коп, яка складається із заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1500 грн 00 коп, заборгованості за процентами в розмірі 3524 грн 70 коп (а.с.22-25,12). 03.06.2021 року між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» було укладено договір № 1-03/06/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» відступило ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. (а.с.14-17). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору № 1-03/06/2021 про відступлення права вимоги від 03.06.2021 року до ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3642910100/246541 від 20.02.2020 року на загальну суму заборгованості у розмірі 5024 грн 70 коп, яка складається із заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1500 грн 00 коп, заборгованості за процентами в розмірі 3524 грн 70 коп (а.с.11). Вимога ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» від 27.05.2025 року про погашення заборгованості за кредитним договором № 3642910100/246541 від 20.02.2020 року на загальну суму заборгованості у розмірі 5024 грн 70 коп залишена [PERSON] без задоволення. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як встановлено в ст. 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їх власноручних підписів. Стаття 627 ЦК України та ст.6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір про надання фінансового кредиту № 3642910100/246541 від 20.02.2020 року укладений сторонами в електронній формі. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Частиною 8 даної статті встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті, зокрема заповненням формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, зокрема, є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину. Відповідно до змісту статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що права вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 3642910100/246541 від 20.02.2020 року, укладеним між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] перейшли до кредитора ТОВ «ФК Дебт Коллекшн». Відповідачкою не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту № 3642910100/246541 від 20.02.2020 року щодо повернення кредитних коштів, наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростовано, з урахуванням чого суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо доводів відповідача стосовно застосування наслідків спливу строків позовної давності Відповідно до п.12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з подальшими змінами, з 12.03.2020 року до 22.05.2020 на всій території України встановлений карантин. Дію карантину неодноразово було продовжено на всій території України, востаннє постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 №383 до 30 червня 2023 року. Згідно п.19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до п.20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває по теперішній час. Законом України «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14 травня 2025 року № 4434-ІХ, який набрав чинності 04 вересня 2025 року, пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України виключено. Враховуючи викладене у сукупності, доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності суд відхиляє як неспроможні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн 40 коп.

Outcome: approved