Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до АТ « Державний ощадний банк України» про стягнення коштів, в якому вказує, що 05.04.2024 року у відділенні АТ « Державний ощадний банк України» розташованого по [ADDRESS] нею було відкрито банківський рахунок для отримання соціальних виплат. Так, 08.04.2024 року о 13:16 год., на її мобільний номер [NUMBER] було надіслано повідомлення про надходження коштів « 08.04.2024 Acnt: 262009-04 Sum: 3 198,06 UAN Zarakhuvannia sotsialnoi vyplatu Dostupna suma = 3 248,94 UAN oschadbank.ua/chat», яке доставлено в застосунок viber, і одразу надійшло наступне повідомлення «08.04.2024 Acnt: 262009-04 Sum: 27 221,64 UAN Zarakhuvannia sotsialnoi vyplatu Dostupna suma = 30 470,58 UAN oschadbank.ua/chat». 08.04.2024 року о 13:47 год., надійшло чергове повідомлення « 08.04.2024 Card : 4-301* Sum: - 20 000,00 UAN Perekaz na kartku inshogo banku Dostupna suma= 10 265,58 UAN oschadbank.ua/chat bit.Iy/OBcurrent», а за ним наступне повідомлення « 08.04.2024 13:48 Card : 4-301* Sum:- 10 000, 00 UAN Perekaz na kartku inshogo banku Dostupna suma= 160,58 UAN oschadbank.ua/chat bit.Iy/OBcurrent». Біля будинку, де вона мешкає, знаходиться магазин « KRAMNYTSYA», в якому вона хотіла переглянути рахунок на картці та зняти кошти, але отримала повідомлення « 08.04.2024 14:08:48 Card : 4-301* Sum: 4 920,50 UAN KRAMNYTSYA. Uvaga ! Nedostatnio koshtiv. Dostupna suma= 160,58 UAN oschadbank.ua/chat bit.Iy/OBcurrent». Жодних дій щодо переказу коштів вона не вчиняла, ніяких паролів, або іншої інформації, що стосується отриманної картки, вона нікому не повідомляла. У цей же день вона зателефонувала на гарячу лінію банку та повідомила про безпідставне списання коштів і попросила заблокувати картковий рахунок. Після чого отримала повідомлення : « Uvaga ! My zablokuvaly Vashy kartku 4-301 * oschadbank.ua/chat», та звернулася до Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області із заявою про вчинення злочину, у зв`язку з чим відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024221010000198 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. 17.04.2024 року у відділенні « Ощадбанку» нею отримано виписку з карткового рахунку, з якої вбачається про проведені транзакції по картковому рахунку [NUMBER] : - « 08/04/24 Безготівкове зарахування соціальної виплати #1555598778321# Поповнення рахунку [NUMBER] , [PERSON] від УСЗН та ін. Тип виплат: Соціальна/Мат. Допомога. Без ПДВ 3 198,06 UAN»; - «08/04/24 Безготівкове зарахування соціальної виплати #1555598778321# Поповнення рахунку [NUMBER] , [PERSON] від УСЗН та ін. Тип виплат: Соціальна/Мат. Допомога. Без ПДВ 27 221,64 UAN»; - « 08/04/24 13:47 Переказ коштів з рахунку через Ukr KYIV MOBILE BANKING 52539030010001 -20 000, 00 UAN комісія 205,00 UAN»; - « 08/04/24 13:48 Переказ коштів з рахунку через Ukr KYIV MOBILE BANKING 52539130010001 -20 000, 00 UAN комісія 105,00 UAN». При відкритті рахунку у відділенні банку вона була проінформована, що вклади гарантуються відповідно до Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому вона направила скарги до « Ощадбанку» та « Фонду гарантування вкладів фізичних осіб». 03.05.2024 року вона отримала лист від АТ « Ощадбанк» від 30.04.2024 року № 22/4-02/52333/2024, в якому зазначено, мовою оригіналу: « За результатами перевірки викладених у Заяві обставин встановлено, що з використанням мобільного додатку Банку ( MOBILE BANKING), який було встановлено/ перевстановлено 18.03.2024 на пристрої 2201117 TY, Device ID: 474b5f966819a4 з використанням реквізитів платіжної картки Банку № [NUMBER] та ПІН коду до неї ( час введення : 18.03.2024 о 9:13:36), випущеної на Ваше ім`я, відбулись наступні успішні операції, участь в яких Ви заперечуєте: 08.04.2024 року о 13:47:47 операція переказу грошових коштів з платіжної карти Банку № [NUMBER] , випущеної на Ваше ім`я, в сумі 20000,00 грн., ( без урахування комісії) на платіжну карту № [NUMBER] , емітовану банком АТ « ТАСКОМБАНК» , з використанням ІР адреси [NUMBER] ( вхід у додаток : 08.04.2024 о 13:39:37). 08.04.2024 року о 13:48:04 операція переказу грошових коштів з платіжної карти Банку № [NUMBER] , випущеної на Ваше ім`я, в сумі 10000,00 грн., ( без урахування комісії) на платіжну карту № [NUMBER] , емітовану банком АТ « ТАСКОМБАНК» , з використанням ІР адреси [NUMBER] ( вхід у додаток : 08.04.2024 о 13:39:37)». Позивачка стверджує, що вона звернулась до « Ощадбанку» про відкриття рахунку для отримання соціальних виплат 05.04.2024 року і в цей же день отримала банківську картку № [NUMBER] . Картка № 5366391103598579 від 18.03.2024 року, на яку посилається відповідач не має ніякого відношення до даної справи так як вона має картку № [NUMBER] . 30.04.2024 вона отримала лист від АТ «Ощадбанк», в якому повідомлено, що операція зі списання коштів була виконана коректно з викристанням усіх необхідних реквизитів платіжної картки Банку, випущеної на її ім`я, з обов`язковою ідентифікацією / верифікацією клієнта з використанням коду доступу до мобільного додатку « Ощад 24/7»/ біометрії та з правильним введенням одноразового коду доступу при встановленні / переустановленні мобільного додатку Банку, який надавався Банком 18.03.2024 о 09.10:24 на її фінансовий номер телефону [NUMBER] , а тому банк вважає, що переказ коштів міг статися в результаті розголошення нею своїх персональних даних, реквізитів картки, одноразового коду підтвердження, який надійшов на її фінансовий номер. Але даних вона не розголошувала. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що банком не доведено, що вона сприяла втраті та незаконному використанні інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а також те, що вона не отримувала повідомлень про одноразові коди доступу 08.04.2024 року просить стягнути з банку на її користь безпідставно списані з її рахунку кошти в сумі 30 310,00 грн., витрати на відправлення рекомендованої кореспонденції у сумі 183,00 грн., та стягнути на користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору. Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області Рибальченко І.Г., від 27 вересня 2024 року позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства « Державний ощадний банк України» про стягнення коштів передано за підсудністю на розгляд до Зачепилівського районного суду Харківської області. Ухвалою судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 11.11.2024 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 23.12.2024 року задоволено клопотання представника АТ « Державний ощадний банк України» Дем`янова І.Ю. про витребуванння доказів яким витребувано у Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, б. 30, ЄДРПОУ 09806443) інформацію щодо переказів коштів рахунку № [NUMBER] в сумі 20 000,00 грн. 08.04.2024 о 13:47:47 год., у сумі 10 000,00 грн. 08.04.2024 о 13:48:04 год. здійснено на картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ), емітентом якої є АТ «ТАСКОМБАНК», із зазначенням рахунку та його ідентифікаційних даних (ПІБ, рік народження, РНОКПП, адреса реєстрації), та витребувано у Приватного акціонерного товариства «Водафон Україна» (01015, м. Київ, вул. Лейпцигська, 15, ЄДРПОУ 14333937 ), інформацію (роздруківку в паперовому вигляді) вхідних та вихідних телефонних дзвінків та текстових повідомлень ( в тому числі змісту таких повідомлень) на номер [NUMBER] за 18.03.2024 та 08.04.2024. Ухвалою суду від 23.12.2024 року призначено по справі відеоконференцію. Ухвалою суду від 18.02.2025 року залучено до участі у справі [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Ухвалою суду від 16.04.2025 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено до розгляду по суті в судовому засіданні. 19.12.2024 року до суду надійшов відзив представника АТ « Державний ощадний банк України» - адвоката Дем`янова І.Ю. в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] , надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, заперечила проти думки представника АТ « Державний ощадний банк України» щодо допущення розголошенню нею відомостей, які б слугували підставою здійснення переводу її грошових коштів невідомій людині. В подальшому позивачка [PERSON] , подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідача АТ « Державний ощадний банк України » - адвокат Дем`янов І.Ю. проти задоволення позовних вимог заперечував з підставих викладених у відзиві на позовну заяву. Третя особа: [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи на підставі наявних доказів. Суд, розглянувши заяву позивачки в якій вона просить провести розгляд справи без її участі, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 09 грудня 2015 року [PERSON] відповідно до Заяви № 1170762 про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу ( платіжної картки) було відкрито рахунок [NUMBER] , електронним платіжним засобом до якого є платіжна картка № [NUMBER] . Сторони безвідклично підтверджують, що цей Договір укладено, у тому числі на підставі принципу свободи договору, визначеного ст.6 та ст. 627 ЦК України. Сторони також підтверджують, що положення цього Договору є зрозумілими, розумними та справедливими. Сторони погоджуються з тим, що жодна з них при укладенні цього Договору не позбавляється прав, які звичайно мала, а також що цей Договір не виключає/ не обмежує відповідальність за порушення зобов`язання жодної Сторони. Клієнт, Шляхом акцепту Пропозиції, запевняє, що Договір не містить будь-яких обтяжливих умов для нього і є прийнятий в цілому, зі всіма умовами в редакції Банку ( п.1.13 ДКБО) . Пунктом 1.11 ДКБО визначено, що Клієнт погоджується, що в результаті приєднання до Договору, раніше укладений з Банком Договір(и) про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, викладається в новій редакції, і подальше обслуговування Клієнта здійснюється на умовах, викладених в цьому Договорі. Відповідно до п.9.15 ДКБО Клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2\, строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт. Згідно п.9.16 ДКБО, Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта. Пунктом 9.17 ДКБО передбачено, Клієнт усвідомлює та приймає на себе усі ризики щодо можливості авторизації сторонньою особою у Мобільних додатках Google Pay або в інших подібних додатках за допомогою її Біометрії, в тому числі якщо у Мобільному пристрої збережені Відбитки пальця(-ів) сторонньої особи. Пунктом 9.18 ДКБО визначено, що будь-яку особу, що використала Біометрію як засіб ідентифікації клієнта для доступу до Системи ДБО (у тому числі технології Touch ID, Face ID), Банк безумовно вважає Клієнтом і не несе відповідальності за дії такої особи, навіть якщо такі дії будуть оскаржуватися. Відповідно до п. 17.1.5. ДКБО, сторони домовились, що послідовне введення Одноразового цифрового паролю, отриманого на Номер мобільного телефону, повідомлений Клієнтом Банку в порядку та спосіб, визначений Договором або ідентифікація клієнта шляхом Біометрії, є аналогом власноручного підпису Клієнта. Всі документи, операції Клієнта, що ініціюються в електронному вигляді і підписані/підтверджені за допомогою Електронного підпису вважаються такими, що підписані власноручним підписом Клієнта та юридично прирівнюються до документів, отриманих від Клієнта на паперовому носії, оформлених відповідно до вимог чинного законодавства України. Електронний підпис не може бути визнано недійсним через те, що він не має статусу Кваліфікованого електронного підпису чи через його електронну форму. Згідно п. 17.2.3. ДКБО, Клієнт зобов`язаний забезпечити умови надійного зберігання Логіну, Паролю та отриманих від Банку Електронних підписів Клієнта, що виключають доступ сторонніх осіб до [PERSON] та можливість розпорядження Рахунками сторонніми особами за допомогою Системи ДБО. Клієнт зобов`язаний не допускати тиражування Логіну, Паролю та/або їх передачу третім особам. В подальшому з банківського рахунку позивачки [NUMBER] , 08.04.2024 року о 13:47 год., та о 13:48 год., відбулись успішні операції з переказу коштів в сумі 30 310,00 грн., на картку іншого банку АТ «ТАСКОМБАНК», що підтверджується наданою інформацією начальника управління методологічного супроводження та подальшого контролю банківських операцій клієнтів Департаменту супроводження банківських операцій АТ « ТАСКОМБАНК» [PERSON] . Зазначені операції з переказу коштів було здійснено з використанням коду доступу до мобільному додатку «Ощад24/7»/біометрії та з веденням одноразового коду доступу при встановленні/переустановленні мобільного додатку Банку, який надавався Банком 18.03.2024 року о 09.10.24 на фінансовий номер телефону [NUMBER] . Як вбачається з листа АТ « ТАСКОМБАНК» наданого на підставі ухвали суду про витребування доказів встановлено, що на рахунок № [NUMBER] який належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєсторованого за адресою: [ADDRESS] , у гривнях, на банківську платіжну картку № [NUMBER] зараховано: - 08.04.2024 о 13:47:50 год., кошти у сумі 20 000, 00 грн., шляхом переказу із банківської картки, яка належить АТ « Ощадбанк» ; - 08.04.2024 о 13:48:07 год., кошти у сумі 10 000, 00 грн., шляхом переказу із банківської картки , яка належить АТ « Ощадбанк». АТ « ТАСКОМБАНК» не володіє інформацією щодо відправника платежу. Позивачка посилаючись на непроведення нею операцій щодо перерахунку грошових коштів просила повернути їй перераховані кошти, так як їх у неї з картки викрадено, а банк не забезпечив їх схоронність. [PERSON] також зверталась з клопотанням про витребування доказів до Слідчого Богодухівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції Харківської області Кайденко О.М. в якому просила витребувати з АТ « Державний ощадний банк України» ( вул. Госпітальна, 12-г, м. Київ, 01001) копії первинних документів ( заява, договір тощо), які заповнювались нею 05.05.2024 року при відкритті банківського рахунку [NUMBER] для отримання соціальних виплат. Крім того, відповідно до виконання протокольного доручення суду від 26.06.2025 року відповідачем АТ « Державний ощадний банк України» надано довідку з якої вбачається, що станом на 18.03.2024 та 08.04.2024 на ім`я [PERSON] . Банком було емітовано платіжні картки № [NUMBER] (видана 21.10.2021 - закр.12.04.2024), № [NUMBER] ( дата заведення - 12.03.2024- видана 05.04.2024, закр.- 09.04.2024), № 4790729928495910 ( дата заведення 08.04.2024- знищена 04.12.2024). Платіжну картку № [NUMBER] було заблоковано 08.04.2024 року о 14.42:28 та до відділення банку повернуто не було. 08.04.2024 на момент проведення спірних операцій [PERSON] користувалася платіжними картками № 4790729934573718 та № 47907299576653017. Платіжну картку № [NUMBER] [PERSON] не отримувала та її Банком було знищено. 09.04.2024 на ім`я [PERSON] було емітовано та видано платіжну картку № [NUMBER] . Згідно розписки про отримання платіжної картки [PERSON] 05.04.2024 року отримала платіжну картку № [NUMBER] , що також підтверджується копією листа з номером платіжної картки. Згідно з випискою по картковому рахунку та роздруківки інформації з автоматизованої системи банку 08.04.2024 року о 13:47 год., з рахунку [PERSON] здійснена транзакція переказ коштів через UKR KYIV MOBILE BANKING 52539030010001 в сумі 20 000.00 UAH. Комісія 205,00 UAN, 08.04.2024 року о 13:48 год., переказ коштів через UKR KYIV MOBILE BANKING 52539130010001 в сумі 10 000.00 UAH. Комісія 105,00 UAN. 08.04.2024 року о 14:42:28 год., картку № [NUMBER] заблоковано у зв`язку з повідомленням про зняття коштів. За твердженням позивачки саме за її повідомленням АТ «Ощадбанк» про зняття коштів заблоковано її картку. За фактом списання коштів з рахунку 08.04.2024 позивачка звернулася до ЧЧ СПД № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області з заявою про викрадення коштів з її банківського рахунку [NUMBER] в сумі 30 000 грн. Відомості за вказаною заявою внесені до ЄРДР 09.04.2024 за №12024221010000198 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Поліції Швачка Т.В. повідомила, що невстановлена особа таємно здійснила крадіжку її грошових коштів які знаходились на банківському рахунку [NUMBER] в сумі 30 000 грн. Як вбачається з листа АТ «Ощадбанк» від 30.04.2024 року за результатами детальної перевірки встановлено, що з використанням мобільного додатку Банку ( MOBILE BANKING), який було встановлено/ перевстановлено 18.03.2024 на пристрої 2201117TY, Device ID: 474d5d5f966819a4 з використанням реквизитів платіжної картки Банку № [NUMBER] та ПІН коду до неї ( час введення : 18.03.2024 о 9:13:36), випущеної на ім`я [PERSON] , відбулись наступні успішні операції: -08.04.2024 о 13:47:47 операція переказу грошових коштів з платіжної картки Банку № [NUMBER] , випущеної на ім`я [PERSON] , в сумі 20000,00 грн. ( без урахування комісії) на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану банком АТ « ТАСКОМБАНК», з використанням ІР адреси [NUMBER] ( вхід у додаток: 08.04.2024 о 13:39:37). -08.04.2024 о 13:48:04 операція переказу грошових коштів з платіжної картки Банку № [NUMBER] , випущеної на ім`я [PERSON] , в сумі 10000,00 грн. ( без урахування комісії) на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану банком АТ « ТАСКОМБАНК» , з використанням ІР адреси [NUMBER] ( вхід у додаток: 08.04.2024 о 13:39:37). Вищезазначені операції з переказу коштів було здійснено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку, випущеної на ім`я [PERSON] , з обов`язковою ідентифікацією/ верифікацією клієнта з використанням коду доступу до мобільному додатку «Ощад 24/7»/біометрії та з веденням одноразового коду доступу при встановленні/переустановленні мобільного додатку Банку, який надавався Банком 18.03.2024 року о 09.10.24 на [PERSON] фінансовий номер телефону [NUMBER] . Відтак, переказ грошових коштів міг статися в результаті розголошення [PERSON] своїх персональних даних, реквізитів платіжної картки Банку, випущеної на її ім`я та одноразового коду підтвердження, який надходив на фінансовий номер телефона клієнта. Таким чином, результати перевірки свідчать, що зняття грошових коштів з карткового рахунку стало можливим у зв`язку з порушенням (недотриманням) клієнтом вимог пунктів 9.15, 9.16, 9.17, 9.18 розділу ІХ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ощадбанк». Підставами позовних вимог позивачки є відсутність її волевиявлення на проведення 08.04.2024 року транзакцій зі списання коштів з її карткового рахунку шляхом переказу без її участі, що стало можливим через надання АТ «Ощадбанк» послуг неналежної якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1066, ч. 1 ст. 1068, ст. 1071 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Згідно зі ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 1, 36, 39 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» автентифікація - процедура, що дає змогу надавачу платіжних послуг установити та підтвердити особу користувача платіжних послуг та/або належність користувачу платіжних послуг певного платіжного інструменту, наявність у нього підстав для використання конкретного платіжного інструменту, у тому числі шляхом перевірки індивідуальної облікової інформації користувача платіжних послуг. Надавач платіжних послуг з обслуговування рахунку - надавач платіжних послуг, у якому відкритий рахунок платника для виконання платіжних операцій. Неакцептована платіжна операція - платіжна операція, виконана надавачем платіжних послуг платника на підставі наданої ініціатором платіжної інструкції без отримання згоди платника (крім примусового списання (стягнення) або після відкликання такої згоди. Згідно з ч. 1, 2, 3, 12 ст. 86 Закону України «Про платіжні послуги» надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином. Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність, визначену цим Законом, за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків. Користувачі мають право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг внаслідок помилкової, неналежної, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків. Надавачі платіжних послуг, що обслуговують платників, несуть перед ними відповідальність за неакцептованими платіжними операціями. У разі виконання неакцептованої платіжної операції надавач платіжних послуг зобов`язаний негайно після виявлення факту виконання неакцептованої платіжної операції або після отримання повідомлення платника (залежно від того, що відбувалося раніше) повернути за рахунок власних коштів суму неакцептованої платіжної операції на рахунок платника, а також сплатити йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день від дня списання з рахунку платника коштів за неакцептованою платіжною операцією до дня повернення коштів на рахунок платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати платнику суму утриманої/сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану неакцептовану платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди). Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 42 Закону України «Про платіжні послуги» надавач платіжних послуг платника зобов`язаний отримати згоду платника на виконання кожної платіжної операції, крім випадків, передбачених цим Законом. Порядок надання згоди на виконання платіжної операції визначається договором між платником та надавачем платіжних послуг платника. Платіжна операція вважається акцептованою після надання платником згоди на її виконання. Якщо немає згоди платника на виконання платіжної операції, - така операція вважається неакцептованою, якщо інше не передбачено цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 66 вказаного Закону банки та небанківські надавачі платіжних послуг зобов`язані затвердити та дотримуватися внутрішніх правил щодо ефективного зниження та контролю за операційними ризиками, кіберризиками та ризиками безпеки, пов`язаними з наданням платіжних послуг (виконанням платіжних операцій). Під кіберризиком для цілей цієї частини розуміється ризик виникнення внаслідок реалізації кіберзагроз збитків та/або додаткових втрат банків, інших осіб, які здійснюють діяльність на ринках фінансових послуг, державне регулювання та нагляд за діяльністю яких здійснює Національний банк України, операторів платіжних систем та/або учасників платіжних систем, технологічних операторів платіжних послуг. Зазначені правила мають також містити процедури забезпечення безпеки виконання платіжних операцій, вжиття заходів з ідентифікації помилкових та неналежних платіжних операцій (суб`єктів таких платіжних операцій) та заходів із запобігання або припинення таких платіжних операцій, реагування на інциденти безпеки, здійснення моніторингу та ведення бази даних операційних інцидентів, кіберінцидентів та інцидентів безпеки, пов`язаних з наданням платіжних послуг (виконанням платіжних операцій). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 67 вказаного Закону надавачі платіжних послуг зобов`язані запровадити систему захисту інформації, що має забезпечувати безперервний захист інформації про виконання платіжних операцій та індивідуальної облікової інформації на всіх етапах її формування, обробки, передавання та зберігання. Система захисту інформації має забезпечувати цілісність, конфіденційність, доступність та простежуваність інформації, що формується, обробляється, передається та зберігається під час виконання платіжних операцій, відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Національного банку України. Надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги щодо захисту інформації. Згідно з ч. 1-5 ст. 68 Закону електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Під час виконання автентифікації надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги Національного банку України щодо захисту конфіденційності та цілісності індивідуальної облікової інформації користувачів. Надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час: 1) отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; 2) ініціювання дистанційної платіжної операції; 3) будь-яких інших дій у разі підозри вчинення шахрайства (або існування ризику шахрайства) чи інших неправомірних дій (або існування ризику вчинення інших неправомірних дій). Надавачі платіжних послуг зобов`язані розробити та застосовувати елементи посиленої автентифікації, які мають бути незалежними, щоб виявлення факту несанкціонованого доступу до одного захищеного елемента або його розголошення не загрожувало надійності інших елементів, а також запровадити заходи із забезпечення захисту конфіденційності даних автентифікації. Для проведення дистанційних платіжних операцій надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію платника, що включає використання унікальних для кожної окремої операції даних, які дають змогу пов`язувати (в результаті виконання алгоритму співставляти контрольний показник з даними операції) операцію на певну суму і конкретного отримувача. Згідно з п.п. 1 п. 136, абз. 1 п. 140, 146 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 №164, користувач зобов`язаний зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень. Користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що вина банку в знятті коштів з рахунків клієнта виключається лише в разі доведення, що саме клієнт банку своїми діями чи бездіяльністю посприяв у втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 13.05.2015 у справі № 6-71цс15, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача в перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Оцінюючи аргументи сторін, суд бере до уваги нерівний стан сторін у зазначених договірних відносинах, які є споживчими за своєю правовою природою. При цьому правові та фактичні можливості з доведення обставин справи належать переважно банку, доводи якого не були належним обґрунтуванні під час судового розгляду справи. Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною в таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.08.2023 у справі №176/1445/22. Посилання представника АТ «Ощадбанк» на ту обставину, що позивачка порушила Правила здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичними особами в АТ «Ощадбанк», оскільки своїми діями сприяла незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, є безпідставними, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження. Відповідач не довів того, що позивачка [PERSON] втрачала та/або сприяла незаконному використанню персональної інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 03.07.2019 у справі № 537/3312/1-ц. У ході судового розгляду відповідач не спростував доводів позивачки щодо вчинення відносно неї незаконних дій, а також не довів, що вона своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню особистої інформації, яка дає змогу від її імені здійснювати платіжні операції. Посилання представника банку на висновки Верховного Суду, викладені в поставі від 11.02.2019 у справі № 552/1543/17, відповідно до яких обов`язок відшкодувати завдані клієнту збитки настає в разі, якщо шкоду спричинено за наявності вини банку і саме через його неправомірні дії або бездіяльність, суд не бере до уваги, оскільки у вказаній справі були встановлені інші фактичні обставини справи, а саме: позивачка намагалася зняти кошти зі своєї картки через банкомат, але не дочекалася їх видачі. Судом встановлено, що позивачка відразу після списання грошових коштів звернулась до органів поліції та банку, повідомила про цей факт, що, на думку суду, є підтвердженням того факту, що списання коштів відбулося поза волею позивачки, тому вона не повина нести відповідальності за такі операції. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та стягнути з АТ « Державний ощадний банк України» на її користь 30 310,00 грн. Оскільки позивачка звільненна від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved