Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі свого представника адвоката Ковтуна М.В. звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що[PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу, виданого 03 липня 2025 року Пирятинським районним судом Полтавської області з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення донькою повноліття. Окрім цього, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 грудня 2014 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.11.2014 і до досягнення сином повноліття. Позивач вказує на те, що при винесенні судового наказу та визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , судом не було враховано наявність у позивача на утриманні ще дитини, на утримання якої вже сплачуються аліменти. На утримання двох неповнолітніх дітей мають стягуватися аліменти у розмірі 1/3 частини доходу платника аліментів, що становить по 1/6 частині на кожну дитину, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку на утримання кожної дитини, що буде відповідати вимогам ст. 182 СК України, матеріальному становищу сторін, інтересам сторін і дітей, та є необхідним і достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дітей. З огляду на зазначене позивач просить: зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Пирятинського районного суду Полтавської області від 03 липня 2025 року, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення донькою повноліття; зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 грудня 2014 року, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином повноліття. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі та участі позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, не згодна з позовом про зменшення розміру аліментів, оскільки позивач майже їх не сплачує, має борг зі сплати аліментів, вона є інвалідом ІІІ групи та самостійно виховує їхнього спільного з позивачем сина, який самостійно сину не допомагає, не спілкується з ним, більше рідних дітей позивач не має. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00040548806 від 15.07.2023 (а.с. 7, а. с. 57 -60). Згідно судового наказу, виданого 03 липня 2025 року Пирятинським районним судом, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.06.2025 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). Окрім цього, [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Згідно виконавчого листа №539/4003/14-ц, виданого 04 грудня 2014 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 26 листопада 2014 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 10). Після встановлення зазначених обставин суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Судом встановлено, що 03 липня 2025 року Пирятинським районним судом було винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.06.2025 і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, з [PERSON] вже проводиться стягнення аліментів на підставі виконавчого листа № 539/4003/14-ц, виданого 04 грудня 2014 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 26 листопада 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що при винесенні судового наказу та визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки позивача [PERSON] , судом не було враховано наявність у позивача на утриманні ще неповнолітньої дитини, на утримання якого позивач вже сплачує аліменти. Тобто, за встановленими судом обставинами, на утримання двох неповнолітніх дітей мають стягуватися аліменти у розмірі 1/3 частини доходу платника аліментів, що становить по 1/6 частині на кожну дитину, у зв`язку з чим суд уважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON] має бути змінений саме до 1/6 частини всіх видів заробітку, що буде відповідати вимогам ст. 182 СК України, матеріальному становищу сторін, інтересам дітей, та є необхідним і достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Водночас, доводи відповідачки [PERSON] про те, що у позивача наявна заборгованість зі сплати аліментів, не заслуговують на увагу, оскільки наявність заборгованості у платника аліментів не перешкоджає його зверненню до суду з вимогою про зменшення розміру сплачуваних аліментів. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р.

Outcome: approved