Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , заінтересовані особи Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бурдік С.С., Верхньодніпровська міська рада про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заявлених вимог посилається на наступне. [INFO] народилась заявниця [PERSON] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 30 квітня 1982 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Мати заявниці [PERSON] у 1961 році зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Приблизно в 1975 році шлюб між батьками заявниці розірвано та мати заявниці змінила прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Проте свідоцтво про укладення та розірвання шлюбу знищені під час пожежі. [INFO] помер батько заявниці [PERSON] . [INFO] померла мати заявниці [PERSON] . Після смерті матері заявниці відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] який належав на праві приватної власності померлій [PERSON] на підставі Акту Верхньодніпровської міської ради № 305 від 04.09.1991 року. За життя, 22.12.2015 [PERSON] склала заповіт, посвідчений нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Малашової Г.В., згідно з яким усе майно де б воно не знаходилось, заповіла своїм дітям [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. В грудні 2024 року з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері заявниця звернулась до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бурдік С.С., однак отримала від нотаріуса роз`яснення про те, що в матеріалах спадкової справи відсутні документи, які підтверджують родинні стосунки заявниці та її матері [PERSON] . У зв`язку з чим заявниця вимушена звернутись з вказаною заявою до суду. Відповідно до автоматизованого розподілу справ справа надійшла в провадження судді Кожевник О.А. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Кожевник О.А. від 26 серпня 2025 року прийнято заяву та відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження з викликом сторін. У судовому засіданні представник заявника та заявниця на задоволенні заявлених вимог наполягали та зазначили на обставини, викладені в заяві та встановлені матеріалами справи. Заявниця додала, що вона вийшла заміж в РФ в 1982 р.н. Чоловік був військовим. Свідоцтво про укладення шлюбу втратила. Через деякий час вона з чоловіком розлучилась але прізвище залишила чоловіка, оскільки її діти мають прізвище [PERSON] . Крім того, свідоцтво про освіту та заповіт на її ім`я як « [PERSON] ». Після розпаду [PERSON] союзу вона переїхала в будинок дідуся. Батько був усиновленим дідусем, він був китайцем та мав прізвище « [PERSON] ». Допитана в судовому засідання свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є сусідкою заявниці. Їй відомо, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Вона хоче успадкувати хату після смерті матері. З заявницею росли разом, жили через дорогу. [PERSON] називала [PERSON] матір`ю. Батьки заявниці [PERSON] та [PERSON] розлучились після народження заявниці. [PERSON] взяла назад прізвище « [PERSON] ». В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона з заявницею товаришують близько 15 років. Бабуся [PERSON] є матір`ю заявниці [PERSON] . До цього їй було невідомо, що в цій родині щось не так з документами. Зазначила, що їй відомо, що дошлюбне прізвище [PERSON] «Лю». [PERSON] для них була бабусею [PERSON] . Вона проживала окремо від заявниці. [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] і народила дітей. Коли саме бабуся [PERSON] стала «Лю» їй точно не відомо. [PERSON] називала [PERSON] доцею і допомагала їй матеріально. Заявниця з чоловіком розлучена. Діти заявниці [PERSON] та [PERSON] називали [PERSON] бабусею. Окрім [PERSON] у [PERSON] є син [PERSON] , але він тривалий час проживає в РФ і спілкувався з матір`ю та сестрою виключно по відео зв`язку. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Від представника Верхньодніпровської міської ради надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, вислухавши сторону заявника, свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . В свідоцтві про народження батьками заявника записано [PERSON] та [PERSON] . При народженні прізвище заявника [PERSON] , дата народження [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до запису з акту про розірвання шлюбу № 11 від 06.02.1981 р. розірвано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». 24 січня 1990 року розірвано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копію свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Таким чином встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю заявниці [PERSON] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких наведено в ч. 1 ст. 315 ЦПК України, відповідно до положень якої суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема родинних відносин між фізичними особами. Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26 травня 2021 року у справі № 523/19129/19 (провадження № 61-10712св20) та від 17 листопада 2021 року у справі № 214/1816/20 (провадження 61-6397св21). У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав заявника. Предметом даної справи є встановлення факту родинних відносин померлої та її доньки, а не встановлення факту права на отримання спадщини. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У листі Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. За правилами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували факт родинних відносин між померлою та її донькою суду не надано. Згідно з положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що зазначений факт родинних відносин між померлою [PERSON] та її донькою [PERSON] знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, встановлення якого необхідно заявнику для оформлення її спадкових прав, які іншим шляхом встановити неможливо, тому суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, факт родинних відносин підтвердженим, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved