Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

У січні 2026 року (сформовано в системі Електронний суд 29 серпня 2025 року) до суду надійшла позовна Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту (необліковану) електричну енергію, в якій позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» заборгованість за спожиту, але необліковану приладом обліку електричну енергію у сумi 4146,93 грн. Судові витрати по справі, що включають в себе сплату судового збору при подачі позову в сумі 3028,00 покласти на відповідача. Представник позивача надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги з підстав викладених у позові підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного судового рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується повернутим на адресу суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення з відповідною відміткою пошти, відзив на позовну заяву відповідачка не подавала, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Суд дослідивши письмові докази, оцінивши надані доводи дійшов до наступного. Судом встановлено, що 11 червня 2017 року набув чинності Закон України Про ринок електричної енергії від 13.04.2017 р. №2019-VIII, який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею - продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам. Згідно з ст. 45 Закону України Про ринок електричної енергії від 13.04.2017 р. №2019-VIII, розподіл електричної енергії здійснюється Оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. 27.11.2018 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг (скорочено НКРЕКП) прийнято рішення про видачу АТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, яка набуває чинності з 01 січня 2019 згідно з постановою НКРЕКП від 27.11.2018 р. №1532. Відтак на АТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» покладається функція Оператора системи розподілу (скорочено - ОСР) в межах території Донецької області та належних Товариству електричних мереж. З 01.01.2019 року правовідносини між сторонами регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії (скорочено ПРРЕЕ), затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року, в яких АТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» виступає в якості ОСР, а відповідачка споживачем послуг з передачі (розподілу) електричної енергії. [PERSON] зареєстрована у житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з передачі (розподілу) електричної енергії за вказаною адресою (далі Споживач), на яку відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Місце реєстрації відповідачки за вказано адресою підтверджується відповіддю з Єдиного демографічного реєстру №2275406 від 27 січня 2026 року. 04 лютого 2020 року при перевірці представниками ОСР на виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», пп.3 п. 5.1.1. ПРРЕЕ, під час проведення обстеження електроустановки споживача щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії за місцем перебування відповідача за адресою [ADDRESS] , було виявлено порушення ним зазначеного Закону України та ПРРЕЕ, що виразилося у самовільному підключенні електроустановок, струймоприймачів або електропроводки до електричної мережі ОСР без порушенням схеми обліку. На підставі п. 8.2.5. ПРРЕЕ, виявлене порушення було зафіксовано в Акті про порушення ПРРЕЕ №0002358 від 04.02.2020 року. Споживача було запрошено на засідання комісії ОСР, яке відбулося 04.03.2020 року, на якій був розглянутий комісією ОСР складаний акт № 0002358 від 04.02.2020 року про порушення ПРРЕЕ. Відповідно до розділу 8.4 ПРРЕЕ, за фактом виявленого порушення на підставі зазначеного Акту про порушення ПРРЕЕ відповідачу було визначено обсяг та вартість спожитої, але необлікованої електричної енергії, внаслідок порушення, на загальну суму 5183,79 грн. Розрахунок та рахунок на вказану суму разом з протоколом комісії ОСР з розгляду актів порушення ПРРЕЕ споживачу було видано споживачці під підпис. Згідно п. 8.2.7. ПРРЕЕ, споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. 23 квітня 2020 року споживачем було сплачено 1036,80 грн. На теперішній час сума вартості електричної енергії, не облікованої в наслідок порушення споживачем правил роздрібного ринку електроенергії відповідачем у повному обсязі не сплачена та складає 4146,93 грн., у зв`язку з чим АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» вимушені звернутися до суду для захисту своїх порушених прав та економічних інтересів. Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року. Дію карантину неодноразово було продовжено на всій території України, в останнє постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 р. №383 до 30 червня 2023 року. Отже, беручи до уваги вищевказані положення постанов Кабінету Міністрів України, встановлений на території України карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), діяв з 12.03.2020 р. до 30.06.2023 р. Крім того, згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в зв`язку з військовою агресією рф проти України, в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшими його продовженнями, який триває і наразі. Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності. Так, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено зокрема п. 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону № 3450-IX від 08.11.2023) встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, виходячи з вищенаведених положень закону, пропущеною слід вважати позовну давність лише за вимогами, що виникли до 12 березня 2017 року. Строк позовної давності за вимогами, що виникли після 12 березня 2017 року, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважається продовженим на підставі п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зупиненим на строк дії воєнного стану в Україні. Згідно складеного акту про порушення № 0002358 від 04.02.2020 року строк позовної давності почав свій перебіг з 05.02.2020 року, а спливав 05.02.2023 року року, але не сплив станом на 24.02.2022 року та був зупинений на час дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX. Таким чином, на дату звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за актом про порушення № 0002358 від 04.02.2020 року, не було пропущено строків позовної давності. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах щодо цивільних спорів, віднесених до юрисдикції загальних судів, гарантується ст. 55 Конституції України та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України. Окрім загального конституційного права на судовий захист, процесуальне законодавство передбачає та встановлює можливість звернення до суду особи, котра вважає свої права та інтереси порушеними. Відповідно до п. 1 ст.19, та ст. 23 Цивільного процесуального кодексу України спори, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України в порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження. Виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, що включають в себе сплату судового збору при подачі позову в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved