Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 20 серпня 2024 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №20.08.2024-100002234, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) від 20 серпня 2024 року та заявки №20.08.2024-100002234 від 20 серпня 2024 року. Згідно з умовами укладеного кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн строком на 124 дні (дата повернення кредиту 21 грудня 2024 року) зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1 % за один день користування кредитом. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 9% від суми кредиту та дорівнює 900,00 грн. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Кредит надано шляхом електронного переказу за реквізитами, вказаними позичальником у заявці на видачу кредиту. Позивач свої зобов?язання за договором виконав у повному обсязі, а саме, 20 серпня 2024 року здійснив електронний переказ коштів відповідачу у розмірі відповідно до умов договору. Відповідач свої зобов?язання за вказаним договором не виконав, кредитні кошти та проценти не сплатив. Разом з цим позивач сплатив суму комісії, пов?язаної з видачею кредиту в повному обсязі, що додатково підтверджує волю відповідача на вчинення правочину. За відповідачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 10395,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9000,00 грн, за процентами у розмірі 1395,00 грн. Вказаний розмір заборгованостіта судові витрати в розмірі 2422,40 грн просила стягнути з відповідача в судовому порядку. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 14 січня 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 15 січня 2026 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження направлено відповідачу за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 10 лютого 2026 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано «адресат відсутній за заначеною адресою». Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Суд вжив заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи за адресою зареєстрованого місця проживання. У зв`язку з наведеним, за відсутності відповідача за адресою зареєстрованого місця проживання, суд вважає, що судовий виклик (судове повідомлення) вручено йому належним чином. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. На підставі статті 274 ЦПК України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подала. Відповідно до положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, зважаючи на неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи Суд встановив такі фактичні обставини. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.92 - інші види кредитування (основний) (а.с. 12). 20 серпня 2024 року відповідач заповнив анкету позичальника, заявку про надання кредиту, прийняв пропозицію (оферту) на укладення кредитного договору №20.08.2024-100002234, з якою попередньо ознайомився та умови якої прийняв шляхом підтвердження кредитного договору. ТОВ «Споживчий центр» надало суду відомості щодо ідентифікації клієнта через електронну систему з хронологією дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі. Пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), заявку та відповідь позичальника про прийняття пропозиції відповідач підписала електронним підписом у виді одноразового ідентифікатора Е782, відправленого на фінансовий номер позичальника, та проставленням електронного підпису. Згідно з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) ТОВ «Споживчий центр» пропонує укласти кредитний договір на умовах, встановлених товариством. Кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення договору (оферта), розміщена на сайті кредитора заявка, сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Згідно з Заявкою кредитного договору №20.08.2024-100002234 від 20 серпня 2024 року відповідач підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід?ємною частиною якої є заявка до кредитного договору від 20 серпня 2024 року №20.08.2024-100002234, з якими вона попередньо ознайомився. Акцептовані нею умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. Відповідач у п. 14 Заявки погодився з тим, що способом його ідентифікації та верифікації є отримання позивачем ідентифікаційних даних через Систему BankID НБУ та надав позивачу реквізити свого електронного платіжного засобу для надання їй коштів за договором 4441-11ХХ-ХХХХ-3613. Відповідно до пункту 6.5 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) позичальник зобов?язалася забезпечити/гарантувати неможливість для третіх осіб здійснити доступ та/або використати фінансовий номер телефону, та/або платіжний засіб та/або поточний рахунок, зазначений у даному договорі. Позичальник несе ризик та негативні наслідки втрати, незаконного володіння, технічного перехоплення інформації, тощо, вибуття з володіння мобільного телефону позичальника (зокрема, відповідної SIM-карти) та/або платіжного засобу. Ризик і всю відповідальність за несанкціоноване використання фінансового номеру телефону та/або платіжного засобу несе виключно позичальник. Будь-яку особу, яка використала такі засоби, кредитор безумовно вважає позичальником, і не несе відповідальності, якщо це не відповідає дійсності. Згідно з умовами кредитного договору від 20 серпня 2024 року №20.08.2024-100002234 (пропозиції про укладення кредитного договору, заявки та підтвердження кредитного договору, таблиці обчислення загальної вартості кредиту) ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] уклали кредитний договір в електронній формі відповідно до Закону «Про електронну комерцію» на таких умовах: сума кредиту 10000,00 грн; строк кредитування 124 дні з дня надання кредиту; первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання; черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду; період користуванняставкою «Економ» - період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка «Економ», який розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів; ставка «Економ» встановлена у розмірі 0.5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 9% від суми кредиту та дорівнює 900,00 грн. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Вказані обставини підтверджуються пропозицією про укладення кредитного договору (оферти), заявки, підтвердження кредитного договору (а.с. 17зв-20, 20зв.-21, 21зв-22). 04 січня 2024 року позивач уклав із ТОВ «Універсальні платіжні рішення» договір про надання послуг з переказу коштів, копія договору додана до матеріалів справи (а.с. 24-28). Сума позики у розмірі 10000,00 грн була перерахована відповідачу на його платіжну картку, указану ним у вищевказаній Заявці. Вказана обставина підтверджується даними листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 1-0310 від 03 жовтня 2025 року, згідно з якими 20 серпня 2024 року о 18 годині 11 хвилині ТОВ «Споживчий центр» виконано платіж за договором №20.08.2024-100002234 та перераховано на картку отримувача № 4441-11ХХ-ХХХХ-3613, призначення платежу : Видача за договором кредиту №20.08.2024 100002234 (а.с. 29). Згідно з даними довідки-розрахунку про стан заборгованості та картки субконто, наданих позивачем, розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором №20.08.2024-100002234 від 20 серпня 2024 року становить 10395,00 грн, з яких 9000,00 грн сума боргу, 1395,00 грн сума несплачених процентів (а.с. 13, 44-52). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (далі за текстом Закон № 675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону № 675-VIII зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. На підставі частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону № 675-VIII моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частинами 12, 13 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідач з метою отримання кредитних коштів здійснив послідовні дії для укладення договору та уклав такий договір з кредитною установою за допомогою аналогу власноручного підпису, тобто одноразового ідентифікатора. Ідентифікацію та верифікацію відповідача за її згодою здійснено через Систему BankID НБУ державної системи віддаленої ідентифікації, яка забезпечує передачу персональних даних користувачів банку, в якому відкрито рахунок, до суб?єкта, який надає користувачу послугу. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, підписавши кредитний договір електронним підписом, відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства. З огляду на викладене, на підставі укладеного електронного договору, який вважається укладеними у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов?язки, які походять із кредитного договору. З досліджених судом письмових доказів вбачається, що ТОВ «Споживчий центр» та відповідач обумовили у письмовому вигляді та передбачили порядок та умови отримання кредитних коштів, погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, розмір відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитом, а також строк кредитування. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі положень статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Умови договору про розмір кредиту, порядок його надання та погашення, розмір та порядок сплати процентів за користування коштами, були викладені у підписаному відповідачем кредитному договорі від 20 серпня 2024 року №20.08.2024-100002234 (пропозиції про укладення кредитного договору, заявки та підтвердження кредитного договору, таблиці обчислення загальної вартості кредиту). У порушення норм закону та умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував. Разом з тим відповідачем були здійснені заходи, спрямовані на визання наявності боргу, оскільки була проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму: 5000,00 грн від 19 вересня 2024 року, 3690,00 грн від 11 жовтня 2024 року, 3295,00 грн від 30 листопала 2024 року. По закінченню строку кредитування зазначену суму кредиту внесено не було. Суд враховує, що розрахунок заборгованості за тілом кредиту здійснено позивачем у відповідності до умов кредитного договору та діючого законодавства, з урахуванням внесених відповідачем на погашення заборгованості коштів. Відповідач обізнаний про наявність заборгованості, відомостей про її погашення та жодних заперечень щодо позову суду не надав. Факт наявності заборгованості та правильність її розрахунків відповідач не спростував. У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку, що відповідач має заборгованість перед ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором від 20 серпня 2024 року № 20.08.2024-100002234 у розмірі 10395,00 грн. Відомостей про погашення заборгованості матеріали справи не містять, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 10395,00 грн, що визначений у розрахунках заборгованості, є обґрунтованими. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Висновки за результатами розгляду Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків. Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обов`язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог. Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленного відповідача та обгрунтувати відповідність обраного способу засхисту змісту порушенного права. Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка складається з суми заборгованості за основною сумою боргу та суми заборгованості за процентами підтверджені матеріалами справи. Позивач довів обґрунтованість усіх заявлених позовних вимог. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2422,40 грн. Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вказаного правила з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved