Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

16 лютого 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» через свого представника Кузбменко М.В., засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з вказаним з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 7335,00 грн. На обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідно до укладеного електронного кредитного договору № 27.04.2024-100001116 від 27 квітня 2024 року відповідач отримав кредит в сумі 3000,00 грн, строком на 70 днів до 05 липня 2025 року зі сплатою відсотків за користування кредитом за процентною ставкою - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35% за 1 (однин) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит, яка не можеь бути збільшена в односторонньому порядку. Окрім того, договором передбачена комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту, що дорівнює 450,00 грн. Також договором визначена неустойка - 30 грн, що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Вказаний кредитний договір було продовжено до 19 липня 2024 року, шляхом укладання додаткового кредитного договору від 10.05.2024 року. У звязку з неналежни виконанням відповідачем узятих на себе за кредитним договором зобов`язань, утворилась заборгованість у розмірі 7335,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000,00 грн, процентів у розмірі 2835,00 грн, а також неустойка 1500,00 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача. Згідно відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) про укладання додаткового договору до кредитного договору № 27.04.2024-100001116 від 27 квітня 2024 року, позивач підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 27.04.2025-100001116 від 27 квітня 2024 року, з якими попередньо відповідач уважно ознайомився; акцептовані ним умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. Така відповідь підписана відповідачем одноразовим ідентифікатором « К295». Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 16 лютого 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін в судове засідання, та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали відповідачем отримано 23 лютого 2026 року у відповідності до ст.128 ЦПК України. Відзиву не подано. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 27 квітня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявки від 27 квітня 2024 року, які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, надісланим смс-повідомленням на належний відповідачу номер телефону, укладено кредитний договір № 27.04.2024-100001116 відповідно до якого [PERSON] отримав кредит строком на 70 днів в сумі 7000,00 грн які відповідач підписав одноразовим ідентифікатором Е354. Також, 10 травня 2024 року [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» уклали додаткову (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії) №27.04.2024-100001116 від 27 квітня 2024, в підтвердження укладення якого сторона позивача надала: примірну пропозицію про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії), а також примірну відповідь кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору №27.04.2024-100001116 (кредитної лінії), які відповідач підписав одноразовим ідентифікатором К295. Відповідно до відповіді кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору № 27.04.2024-100001116 (кредитної лінії) ТОВ «Споживчий центр» підтвердило укладення з [PERSON] додаткового договору (оферту) до кредитного договору №27.04.2024-100001116. Вказане підтвердження є невід`ємною частиною договору. За умовами договору [PERSON] продовжено строк на який надається кредит - 84 дні з дати його надання. Дата повернення кредиту 19.07.2024 року. Інші умови договору, не змінені даним додатковим договором, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені сторонами раніше. Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши указані договори [PERSON] взяв на себе зобов`язання забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів у визначений термін. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Розмір неустойки сторонами визначено в сумі 30,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного /неналежно виконаного зобов`язання (п. 13 Договору). З матеріалів справи вбачається неналежне виконання відповідачем узятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту згідно узгодженого сторонами графіка, а тому позивач нарахував заборгованість за неустойкою, в межах абз. 2 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», тобто не більше половини суми, одержаної відповідачем за договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на день звернення до суду [PERSON] має заборгованість перед позивачем в сумі 7335,00 грн, яка складається з: 3000,00 грн тіло кредиту, 2835,00 грн процентів, 1500,00 грн неустойки . З цього розрахунку та кредитного договору № 27.04.2024-100001116 від 27 квітня 2024 року вбачається, що заборгованість за процентами розрахована за процентною ставкою 1,2 % в день від суми кредиту. З таким розрахунком боргу суд не погоджується з огляду на таке. Договір про надання кощтів на умовах споживчого кредиту було укладено 27 квітня 2024 року а додатоковий договір до нього 10 травня 2024 року, а тому при його укладенні мають бути застосовані норми законодавства, чинні на дату його укладення. Згідно з позовними вимогами заборгованість по процентах нарахована ТОВ «Споживчий Центр» за встановленою у договорі процентною ставкою 1,2 % в день. Проте, умови Договорів в частині нарахування процентів за такими ставками за кожен день користування кредитом не можуть бути застосовані оскільки є нікчемними. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про споживче кредитування» законодавство про споживче кредитування в Україні ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо надання послуг споживачам. Згідно з частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Зміни до цієї статті набрали чинності з 24 грудня 2023 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Натомість відповідачу, всупереч вище наведених норм права нараховувалися проценти за користування кредитом понад 1 % в день, а саме 1,2%. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Частиною 2 ст. 627 ЦК України також передбачено, що у договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Укладений 27 квітня 2024 року договір № 27.04.2024-100001116 за своєю суттю є договором споживчого кредитування, тому ТОВ «Споживчий Центр» не мало права визначати проценту ставку у розмірі 1,2% в день та розраховувати за нею заборгованість, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% в день. Передбачений п. 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу II Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Договір з відповідачем укладено 27 квітня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умова договорів щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1,50% та 1,497 % є нікчемною в силу положень частини п`ятої статті 8 та частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», тому суд доходить висновку, що по зазначеному договору розмір заборгованості по процентах необхідно розраховувати за процентною ставкою 1 % в день за заявлений у позові період, а саме з 27 квітня 2024 року по 19 липня 2024 року, тобто за 84 дні. Оскільки позивачем заявлено до стягнення заборгованість по тілу кредиту у розмірі 3000,00 грн, то 1 % в день становить 30,00 грн, у зв`язку із чим розмір заборгованості по процентах за 84 дні становить 2520,00 грн (30 х 84), який і підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Поряд з цим відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та на сьогоднішній день в Україні діє воєнний стан, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки (штрафу, пені) за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором № 27.04.2024-100001116 від 27 квітня 2024 року в сумі 1500,00 грн є незаконними та безпідставними. У решті вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в сумі 5520,00 грн (3000,00 + 2520,00 =5520,00). Доказів погашення вказаної заборгованості [PERSON] суду не надано. Враховуючи, що позов ТОВ «Споживчий Центр» задоволено частково на 75,26% (5520,00х100/7335,00), а тому, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судові витрати у розмірі 2003,72 грн (75,26/100х2662,40). На підставі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054, 1079 ЦК України,

Outcome: partial