Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

22.10.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява КП «Харківські теплові мережі», в якій позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 79926, 36 грн., з яких: 78859, 03 грн. заборгованість за індивідуальним договором за період з 01.12.2021 по 01.05.2023; 225, 68 грн. абонентська плата за період з 01.12.2021 по 01.10.2023; 841, 65 грн. технічне обслуговування за період з 01.07.2022 по 01.10.2023, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог КП «ХТМ» зазначає, що відповідачу на підставі свідоцтва про право власності від 28.09.2007 належать нежитлові приміщення 1-го поверху № 9-1-:9-5, загальною площею 68,6 кв.м. у літ А-5, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Вищезазначені нежитлові приміщення розташовані в будинку з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «ХТМ». Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку в цілому. Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки та об`єкти соціальної сфери здійснюються на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів. В порушення приписів чинного законодавства своїх обов`язків щодо проведення оплати за комунальні послуги з користування теплової енергії відповідач належним чином не здійснював, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 79926, 36 грн., з яких: 78859, 03 грн. заборгованість за індивідуальним договором за період з 01.12.2021 по 01.05.2023; 225, 68 грн. абонентська плата за період з 01.12.2021 по 01.10.2023; 841, 65 грн. технічне обслуговування за період з 01.07.2022 по 01.10.2023. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. 23.10.2025 вказана справа надійшла до суду, та розподілена судді Зубу Г.А. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 23.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про час, день та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, просила розгляд справи проводити у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка повернута оператором поштового зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд встановив, що рішенням Харківської міської ради від 20.12.2006 №1186 КП «Харківські теплові мережі» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 437450300 від 30.07.2025 відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 28.09.2007 належать нежитлові приміщення 1-го поверху № 9-1-:9-5, загальною площею 68,6 кв.м. у літ А-5, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Зазначені вище нежитлові приміщення розташовані в будинку з централізованою системою опалення, теплопостачання яке здійснює КП «ХТМ». Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення будинку в цілому. Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки та об`єкти соціальної сфери позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів. Відповідно до статті 24 ЗУ «Про теплопостачання» основним обов?язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. В порушення вимог Закону України «Про теплопостачання», Відповідачем договір не укладений. На підставі ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів Україні від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8.09.2021 №1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінет Міністрів України від 11.12.2019 №1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8.09.2021 №1023), на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hts.kharkov.ua мережі Інтернет було розміщено 31.10.2021 індивідуальний договір про надання послуги з постачанні теплової енергії. Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01.12.2021. Згідно зі ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором, який є публічним договором приєднання, складається з: плати за послуги, що розраховуються виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг; плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. Оскільки нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] знаходиться в контурі житлового будинку, починаючи з 01.12.2021 надання послуги з постачання теплової енергії відповідачам за цією адресою здійснюється на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Відкрито особовий рахунок [NUMBER] . Відповідно до п. 4 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги. Фактом отримання послуги є подача теплової енергії до житлового будинку, в якому розташовані нежитлові приміщення відповідача, так як є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку. Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщення підтверджується актами про підключення та відключення опалення на початку та прикінці опалюваного сезону до житлових будівель в цілому № 174/34637 від 21.10.2021, № 174/37281 від 20.10.2022, № 174/317 від 06.04.2023, актами готовності до опалювального періоду 2021-2022 № 174/10569, 2022-2023 № 174/393. Відповідно до п. 5 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Відповідно до п. 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Згідно п. 33 Договору, виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до п. 34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідачу направлялись рахунки-фактури за спожиту теплову енергію. Так, відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за індивідуальним договором за період з 01.12.2021 по 01.05.2023 в розмірі 78859, 03 грн. Статтею 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за абонентське обслуговування - це платіж, який споживач оплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги. Абонентська плата включає такі витрати: з укладення договору про надання комунальної послуги; з здійснення розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами; з нарахування та стягнення плати за спожиті комунальні послуги; з обслуговування та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням- виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Відповідно до п. 30 Договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, плату за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем. Абонентська плата нараховується щомісячно, у фіксованому розмірі, з розрахунку на один особовий рахунок з моменту укладення індивідуальних договорів. Так заборгованість відповідача за абонентською платою за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 по 01.10.2023 складає 225, 68 грн. З 1 липня 2022 року набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які опубліковані на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01 червня 2022 року. Відповідно до п. 5 Публічного договору виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного (у тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та на умовах, визначених цим договором. За відповідачем утворилась заборгованість за технічне обслуговування за період з 01.07.2022 по 01.10.2023 в розмірі 841, 65 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Отже, як вбачається з наданих позивачем розрахунків у відповідача за особовим рахунком № [NUMBER] утворилась заборгованість в розмірі 79926, 36 грн., з яких: 78859, 03 грн. заборгованість за індивідуальним договором за період з 01.12.2021 по 01.05.2023; 225, 68 грн. абонентська плата за період з 01.12.2021 по 01.10.2023; 841, 65 грн. технічне обслуговування за період з 01.07.2022 по 01.10.2023. Законом України «Про теплопостачання» визначено, що товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Відповідно до Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198 визначено споживачем теплової енергії - фізичну особу, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Отже, суд доходить висновку, що відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Доказів того, що послуги відповідачу не надавались, що він не користувався наданими послугами і потреби в таких послугах не мав, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено. В матеріалах справи також відсутні докази повного або часткового погашення заборгованості за надані комунальні послуги. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, докази оплати яких відсутні, визнаються обґрунтованими, оскільки відповідач в порушення ст. 525, 526 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 68 ЖК України не оплатив отримані послуги. Враховуючи наведене та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих позивачем доказів, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги у загальній сумі 79926, 36 грн. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положеньст. 141 ЦПК України. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028, 00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved