Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

30 грудня 2025 року заявник [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Лященко А.М., звернувся до суду з заявою про оголошення померлим [PERSON] померлим. В обґрунтування заяви зазначив, що заявник є рідним братом військовослужбовця ВЧ [NUMBER] солдата [PERSON] . 29 травня 2025 року [INFO] направлено заявникові Сповіщення № ГПП/5217 про те, що його брат [PERSON] , відданий Військовій присязі на вірність Українському народові, в бою за Україну, свободу і незалежність, [INFO] зник безвісті при виконанні бойового завдання поблизу населеного пункту Заря, курської області, РФ. На теперішній час інформація про місце перебування (знаходження) військовослужбовця [PERSON] невідома, відсутні об`єктивні відомості щодо його загибелі (смерті), або знаходження в полоні, проведені пошукові заходи не дали результату щодо встановлення його місцезнаходження. 01.06.2025 порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом зникнення безвісті 15 травня 2025 року [PERSON] . За таких обставин заявник вважає, що наявні правові підстави для оголошення [PERSON] померлим з метою державної реєстрації смерті останнього, отримання свідоцтва про смерть, вирішення спадкових питань та отримання одноразової допомоги як членам сім`ї загиблого військовослужбовця. Ухвалою судді від 05 січня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено судовий розгляд на 28 січня 2026 року. 28 січня 2026 року судовий розгляд не відбувся через відсутність електроенергії в приміщенні суду, справу призначено до розгляду на 10 лютого 2026 року. 29 січня 2026 року від Міністерства оборони України надійшли письмові пояснення у справі. У своїх пояснення представник заінтересованої особи просив витребувати: з ВЧ [NUMBER] матеріали службового розслідування по факту зникнення безвісти [PERSON] , з Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі внаслідок агресії проти України при СБУ інформацію щодо можливого перебування в полоні [PERSON] , а також просив залучити до участі у справі ВЧ [NUMBER] . Крім того, зазначив, що нормативно-правовими актами України не врегульовано порядок визначення дати завершення бойових дій на території противника, а отже потрібно визначити часові характеристики ведення бойових дій в районі н.п. Заря Курської області РФ та відповідно врахувати їх при вирішенні справи. Ухвалою суду від 10 лютого 2025 року залучено до участі у справі як заінтересовану особу військову частину [NUMBER] , витребувано докази за клопотання Міністерства оборони, судовий розгляд відкладено на 04 березня 2026 року. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є рідними братами, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 12-13). Відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 29.03.2025 № 57 солдат [PERSON] прийняв посаду та справи і приступив до виконання службових обов`язків за посадою номера обслуги 2 відділення 2 кулеметного взводу роти вогневої підтримки [NUMBER] штурмового батальйону. Згідно з копією Сповіщення № ГПП/5317 від 29.05.2025, заявникові повідомлено про те, що його брат молодший сержант [PERSON] , 15 травня 2025 року зник безвісті, під час виконання бойового завдання, поблизу населеного пункту заря, курської області, російської федерації (а.с. 18). З досліджених судом матеріалів службового розслідування встановлено наступне. Згідно з актом службового розслідування, затвердженим командиром ВЧ [NUMBER] 12.10.2025, [INFO] близько 13.49 год, виконуючи бойове завдання, згідно бойового розпорядження командира [NUMBER] штурмового батальйону військової частини [NUMBER] № 7780/2 дск від 15.05.2025, біля н.п. Заря рф, внаслідок удару ворожих FPV-дронів противника по кулеметній групі «КЕМЕЛ» було втрачено зв`язок та візуальний контакт з військовослужбовцем молодшим сержантом [PERSON] , номер обслуги 2 відділення 2 кулеметного взводу роти вогневої підтримки [NUMBER] штурмового батальйону військової частини [NUMBER] . По закінченню ворожого обстрілу, військовослужбовці зібралися в заздалегідь обумовленому місці, де було проведено перевірку особового складу на позиціях та виявлено відсутність зв`язку із молодшим сержантом [PERSON] , позиція якого попала під обстріл, спроби пошуку за допомогою дрона його присутності не виявили, зв`язок за допомогою радіостанції встановити не вдалося, організовані пошуково-евакуаційні заходи не принесли результату у зв`язку із інтенсивним вогнем противника. Зранку, противник розпочав штурмові дії в напрямку позицій, де зник молодший сержант [PERSON] , що унеможливило відновлення пошуків. Першочергові заходи щодо пошуків молодшого сержанта [PERSON] результату не дали, подальша його доля та стан невідомі, тіло військовослужбовця знайдено не було. Причиною зникнення безвісти молодшого сержанта [PERSON] став удар ворожих FPV-дронів противника в районі н.п. Заря, курської області. За результатом проведеного службового розслідування запропоновано вважати, що молодший сержант [PERSON] , номер обслуги 2 відділення 2 кулеметного взводу роти вогневої підтримки [NUMBER] штурмового батальйону військової частини [NUMBER] , зник безвісти 15 травня 2025 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Заря, Курської області (рф), внаслідок дій з боку окупаційних військ російської федерації та є бойовою тимчасовою втратою особового складу; факт зникнення безвісти 15.05.2025 молодшого сержанта [PERSON] визнати таким, що пов`язаний із захистом Батьківщини під час дії воєнного стану. Окрім акту службового розслідування, викладені в останньому обставини, відображені і у інших досліджених судом документах: рапорті командира роти вогневої підтримки 2 штурмового батальйону військової частини [NUMBER] від 16.05.2025 про те, що [INFO] близько 13.49 год був втрачений зв`язок та візуальний контакт з військовослужбовцем [PERSON] , який виконував бойове завдання згідно бойового розпорядження біля н.п. Заря рф, внаслідок удару ворожих FPV-дронів; витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] від 18.05.2025 № 1551 про призначення службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця [PERSON] ; витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 18.06.2025 № 2437 про продовження терміну проведення службового розслідування призначеного наказом № 1551 за фактом зникнення безвісти військовослужбовця; витягу з бойового розпорядження командира [NUMBER] шб [NUMBER] ошп № 7780/2 дск КСП-Білопілля 09.30 15.05.2025 про проведення постійної вогневої підтримки наступальних дій штурмових груп … район вогневих позицій кулеметних розрахунків мати півд.-сх. Заря в лісосмузі; витягу із журналу бойових дій військової частини [NUMBER] , у якому зазначено про бойові зіткнення та втрати, зокрема 19.05.2025 уточнення втрат о/с за 15.05.2025 за фактом втрати зв`язку та візуального контакту з молодшим сержантом [PERSON] внаслідок удару ворожих FPV-дронів противника по кулеметній групі «КЕМЕЛ» ; витягу з підсумкового бойового донесення № 1512дск 23.00 19.05.2025 щодо втрат о/с за 15.05.2025; письмові пояснення військовослужбовців ВЧ [NUMBER] про обставини зникнення безвісти молодшого сержанта [PERSON] . На виконання ухвали суду від Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України надійшло повідомлення, що в обліку Об`єднаного центру відсутня інформація щодо військовослужбовця військової частини [NUMBER] [PERSON] , [INFO] . За заявою [PERSON] внесені відомості до ЄРДР від 01.06.2025 про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом зникнення безвісти [PERSON] , номер кримінального провадження 12025041730000716 (а.с. 8). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Приписами ч. 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Статтею 305 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Визнання фізичної особи померлою здійснюється у судовому порядку, який встановлюється Главою 4 ЦПК України (за аналогією визнання фізичної особи безвісно відсутньою). Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Приписами ч. 2 ст. 46 ЦК України визначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 вказала, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Швидкоплинні зміни суспільних відносин та життєвих обставин, зокрема на території активних бойових дій, впливають на можливість встановлення фактичного місця перебування зниклої особи. Тому, застосовуючи телеологічний підхід до тлумачення досліджуваної норми права, можна зробити висновок, що строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи. Це забезпечує більш обґрунтований підхід до визначення моменту, коли зникнення фізичної особи (з надзвичайно високим ступенем вірогідності) можна вважати остаточним і невідворотним, що відповідає меті законодавчого регулювання забезпеченню справедливості та правової визначеності для всіх зацікавлених сторін у таких суспільних відносинах. Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями. Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що шість місяців, які визначені в реченні другому ч. 2 ст. 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309. Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28 лютого 2025 року, визнано таким, що втратив чинність Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 та одночасно затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Інформацію про ведення бойових дій поблизу населеного пункту Заря Курсбкої області РФ вищевказаний нормативний документ не містить. Крім того, Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що шість місяців мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій. Отже, враховуючи висновки, викладені у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, відраховується з 15 травня 2025 року та відповідно сплив в листопаді 2025 року, а тому зважаючи на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про те, що є підстави для оголошення [PERSON] померлим, оскільки він пропав безвісті у зв`язку з воєнними діями під час виконання бойового завдання на території противника, з часу його зникнення за обставин, які надають підстави припускати його ймовірну загибель минуло більше 6-ти місяців і до теперішнього часу його місцезнаходження невідомо, а відомості про його можливе перебування у полоні чи про те, що він є живим, протягом тривалого часу, відсутні. Зважаючи на викладене, суд вважає встановленим, що [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання відсічі збройної агресії РФ в зоні бойових дій, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини під час дії воєнного стану. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 46 ЦК України днем смерті відсутньої фізичної особи вважається день набрання законної сили рішенням суду про оголошення її померлою. У випадку оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку, а також у зв`язку з воєнними діями суд має право визнати днем смерті цієї фізичної особи день її вірогідної смерті. У випадку припущення загибелі особи у зв`язку з воєнними діями, бойовими операціями, дата можливої загибелі буде встановлена та зазначена саме в судовому рішенні. З огляду на викладене, зважаючи на те, що [PERSON] зник 15.05.2025 в районі населеного пункту Заря Курської області, внаслідок удару ворожих FPV-дронів противника по позиції, де перебував військовослужбовець [PERSON] , і подальші першочергові заходи з виявлення останнього не надали результатів щодо його місцезнаходження, суд дійшов висновку, що датою смерті слід вважати [INFO] , а місцем смерті населений пункт Заря, Курської області РФ. Оголошення особи померлою необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Однак необхідно відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Так, у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України). Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою, визначені у статті 48 ЦК України. Аналізуючи зазначені норми права, підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Наведені заявником обставини та мета, з якою йому необхідно оголосити особу померлою, зокрема і необхідність отримання свідоцтва про смерть для оформлення спадкових прав, свідчать про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, такого матеріально-правового зв`язку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Отже, у даному випадку, єдиною підставою для державної реєстрації смерті [PERSON] є рішення суду про оголошення його померлим.

Outcome: approved