Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

30 жовтня 2025 року представник позивачів Бабинець С.П. звернувся до суду в інтересах [PERSON] , що діє в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] з позовом до [PERSON] , в якому просив визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по частині земельної ділянки площею 3,5205 га на території Андріївської сільської ради, кадастровий номер 7425580300:06:000:1156.. Вимоги мотивовані тим, що після померлого [INFO] спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на частину земельної площею 3,5205 га на території Андріївської сільської ради, кадастровий номер 7425580300:06:000:1156, яка перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємцями є діти померлого [PERSON] та [PERSON] , законний представник яких звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, проте їм було відмовлено. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, в поданій заяві представник позивача просив розгляд справи здійснювати зі їх відсутності, вказавши про підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений за зареєстрованим місцем проживання. Третя особа Приватний нотаріус Коваленко Т.М. не забезпечила явку свого представника в судове засідання, надала заяву про розгляд справи без його участі. За таких підстав суд визнав можливим проводити розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явились в судове засідання. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , які звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. (а.с.47,48) Дружина спадкодавця [PERSON] відмовилась від належної їй частки у спадщині на користь своїх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.41) Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка з кадастровим номером 7425580300:06:000:1156, площею 3,5205 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Андріївської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] . (а.с.24) Постановою приватного нотаріуса Коваленко Т.М. [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку з кадастровим номером 7425580300:06:000:1156, площею 3,5205 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Андріївської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, оскільки земельні ділянка належить спадкодавцю на праві спільної сумісної власності, факт укладення між співвласниками угод (домовленостей) щодо порядку володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній сумісній власності, у тому числі про визначення (виділ) частки, та встановити склад спадкового майна у безспірному порядку не вбачається за можливе (а.с. 16-17). Відповідно до ст. 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини. Згідно з ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного із учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» згідно ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із частиною 4 статті 86 Земельного кодексу України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Відповідно до положень статті 89 Земельного кодексу України, поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на зазначене, [PERSON] та [PERSON] мають право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя [PERSON] . На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов є підставним, обґрунтованим та підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки обставини викладені у ньому повністю знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved