Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.04.2024 між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль ЗАЗ 1102 д.н.з. [NUMBER] . 18.11.2024 сталася дорожна транспортна-пригода за участю автомобіля ЗАЗ 1102» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Mercedes-Benz ML350 д.н.з. [NUMBER] . Водій [PERSON] , керуючи автомобілем ЗАЗ [NUMBER] , виїхав на перехрестя вул. Мельницька / Стуса другорядної дороги та не надав перевагу автомобілю TOYOTA д.н.з. [NUMBER] , що рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення під час якого по інерції автомобіль TOYOTA д.н.з. [NUMBER] здійснив зіткнення із автомобілем MERCEDEZ д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого всі три транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 16.11 ПДР України. Відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2024 по справі №521/19698/24 [PERSON] , [INFO] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі страхового акту № ОЦВ-СП-24-15-22970/1 від 20.12.2024 було сплачено власнику MERCEDEZ д.н.з. [NUMBER] [PERSON] страхове відшкодування в сумі 72705,90 грн. 20.01.2025 відповідачу було направлено регресну вимогу №08-03-14/1-04/779, в якій було зазначено про страхове відшкодування в порядку регресу на суму 72705,90 грн, відповіді не отримано, заборгованість не сплачена. Отже, ПАТ «НАСК «Оранта» як страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право подати регресну вимогу у розмірі фактично понесених витрат. Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 28.11.2025 відкрито провадження у даній цивільній справі, справа призначена у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, з заявами та клопотаннями не звертався. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд доходить наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 06.04.2024 між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль ЗАЗ 1102 д.н.з. [NUMBER] (а.с.6). 18.11.2024 водій [PERSON] , керуючи автомобілем ЗАЗ 1102 д.н.з. [NUMBER] , виїхав на перехрестя вул. Мельницька / Стуса другорядної дороги та не надав перевагу автомобілю TOYOTA д.н.з. [NUMBER] , що рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення під час якого по інерції автомобіль TOYOTA д.н.з. [NUMBER] здійснив зіткнення із автомобілем MERCEDEZ д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2024 по справі №521/19698/24 [PERSON] , [INFO] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.26). Відповідно положень ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно страхового акту № ОЦВ-СП-24-15-22970/1 від 20.12.2024 розмір страхової виплати [PERSON] складає 72705,90 грн (а.с.9). Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, на підставі страхового акту № ОЦВ-СП-24-15-22970/1 від 20.12.2024, ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило страхове відшкодування у розмірі 72705,90 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції № 71324 (а.с.8). Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п.1 ч.1 ст.92 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до ст.108 Закону України «Про страхування», страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні. Отже, суд вважає, що до ПАТ «НАСК «Оранта» як страховика, який виплатив страхове відшкодування, перейшло право подати регресну вимогу в розмірі фактично понесених витрат. Враховуючи вищевикладене, оскільки вказана ДТП сталася з вини відповідача, страховик виплатив потерпілим суму страхового відшкодування у повному обсязі, до цього часу відповідач завдані ним збитки у добровільному порядку позивачу не відшкодував, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь ПАТ «НАСК «Оранта» на відшкодування завданих збитків 72705,90 грн. На підставі ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved