Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.09.2014 року позивач уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, сторони втратили почуття любові. Спільне подружнє життя сторін припинилось понад один рік. Шлюб носить формальний характер, тому вона звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Крім того, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної дитини у розмірі частини з усіх видів заробітки (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини, стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу. 12.02.2026 року від представника відповідача на електронну адресу суду надійшов відзив в якому не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів з відповідача частини з усіх видів заробітки (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини, в задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити. Представник позивача у судовому засіданні в режимі ВКЗ на позові наполягала та просила позов задовільнити, в частині стягнення витрат на правничу допомогу відмовилась від позову, зазначивши, що це узгоджена з позивачкою позиція. Представник відповідача у судовому засіданні в режимі ВКЗ позов визнала, не заперечувала проти задоволення, з урахуванням відмови від вимог щодо витрат на правничу допомогу. Заслухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.09.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстроване Суворівським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1416 (зворотній а.с.6). Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушуванняжінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідач визнав позовні вимоги. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстроване відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любашівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №96 (а.с.6). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 СК України відповідач відповідач, як батько своєї дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. Разом з тим, статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Суд також бере до уваги, що основний тягар піклування несе особа з якою мешкають діти, в зазначеному випадку мати. Це й щоденне піклування, це й виховання та інша поряд з матеріальними витратами щоденна турбота. Враховуючи викладене суд вважає вимоги позивачки законними та обґрунтованими, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений нею за подання позову про розірвання шлюбу у розмірі 1064,96 грн.

Outcome: approved