Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача . У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі - ТОВ «СВЕА ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2399846 від 24.09.2021 у загальній сумі 48 930,00 грн, сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Позов обгрунтовано тим, що 24.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 2399846, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», згідно якого відповідач отримав кредитні кошти у сумі 15 000,00 грн, строком на 30 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,90% на день. 15.07.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») укладено Договір факторингу №2-15072022, відповідно до умов якого ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2399846 у сумі 48 930,00 грн, яка складається з заборгованості за сумою кредиту -15 000,00 грн, заборгованості по відсотках -33 930,00 грн. Відповідач умови договору не виконує , у зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. Відзив на позовну заяву відповідач не подав . Заяви, клопотання, інші процесуальні дії. Ухвалою Краснокутського районного суду харківської області від 30.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, справу призначено до розгляду на 10.02.2026. 09.03.2026 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник позивача Паладич А.О., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлений законом строк і порядок, шляхом направлення судових повісток за його зареєстрованим місцем проживання та розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 991 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Отже, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України , вважається, що судова повістка вручена [PERSON] 15.01.2026 . У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив на позов, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2399846, який підписано електронним підписом (К490). (а.с. 8-14) Відповідно до п. 1.2. Договору, на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 15 000,00 грн, строком на 30 днів. (п.1.2, 1.3). Договором передбачено, що стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору. Знижена процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується за наступних умов: якщо Клієнт в межах строку визначеного в п.1.3 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредиту або протягом такого строку за ініціативою Клієнта відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Клієнт, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. ( підпункт 1.4.1 Договору ) У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Клієнт розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 1.6. Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 23 550,00 грн. (п. 1.6.1.), за зниженою ставкою 23 550,00 грн. (п.1.6.2.). Відповідно до п.2.1. Договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Відповідно до довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 04.03.2024 за вих. №17699-0403, товариством успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 24.09.2021 22:09:05 на суму 15 000,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 110514085, призначення платежу: зарахування 15 000,00 грн на карту [NUMBER] .(а.с. 27) Із паспорту споживчого кредиту вбачається, що із суми кредиту 15 000,00 грн, стандартна ставка - 693,50% річних (або 1,90 в день), загальні витрати за кредитом за стандартною та зниженою процентною ставкою складають - 8 550,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною та зниженою процентною ставкою - 23 550,00 грн, реальна річна процентна ставка (за загальною та зниженою ставкою) - 24079,41%. (а.с. 15-16) Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №2399846 від 24.09.2021, станом на 15.07.2022, за відповідачем значиться заборгованість у розмірі 48 930,00 грн, з яких: 15 000,00 грн - тіло кредиту; 33 930,00 грн - проценти за користування кредитом .( а.с. 24-26) Судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором № 2399846 від 24.09.2021. 15.07.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») укладено Договір факторингу №2-15072022, відповідно до умов якого ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 239984 у сумі 48 930,00 грн. Відповідно до реєстру боржників № 1 до договору факторингу №2-15072022 від 15.07.2022, заборгованість [PERSON] становить 48 930,00 грн.(а.с.33) Згідно з нотаріально посвідченим рішенням єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» № 1 від 25.03.2024, змінено назву товариства , а саме з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС». (а.с.34) Отже, не виконуючи належним чином зобов`язання за Договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови Кредитного договору. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що Кредитний договір № 2228774 від 29.04.2024 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом статей 525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з положеннями ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України,за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи зі змісту Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 - факт не вчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користування кредитними коштами та сплати відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами - є нічим іншим як визнання вище наведених кредитних договорів такими, що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отриманням всіх благ передбачених кредитними договорами. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Кредитним договором у добровільному порядку. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором у сумі 48 930,00 грн. Щодо розподілу судових витрат. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів №930 від 23.12.2025, при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved