Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування Звернувшись до суду із вказаним позовом, представник позивача посилався на те, що 13 березня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 1849673, за умовами якого позичальнику надано кредит в розмірі 3500 грн., строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором, який було надіслано позичальнику на електронну адресу в порядку ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець на виконання умов договору позики виконав своє зобов`язання, передавши відповідачу грошові кошти в розмірі 3500 грн., шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] за посередництва платіжної системи ТОВ «ФК Фінекспрес». В свою чергу, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за вказаним договором становить 10597,25 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу - 3500 грн.; заборгованості за процентами - 7097,25 грн. 26 жовтня 2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу № 2610 за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, в тому числі за договором позики № 1849673 від 13 березня 2021 року. 03 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 030423-ФК за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, в тому числі за договором позики № 1849673 від 13 березня 2021 року. Відповідно до реєстру прав вимог від 03 квітня 2023 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 10628,65 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач через свого представника просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 10597,25 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. Процесуальні дії у справі Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 листопада 2025 року після отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача - фізичної особи. Вказаною ухвалою судді, також задоволено клопотання представника позивача про витребування від АТ КБ «ПриватБанк» доказів. Позиції сторін Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про його дату, час і місце повідомлялась належно, згідно позовної заяви просила провести розгляд справи за відсутності представника позивача. Від представника позивача до судового засідання також надійшла заява, згідно якої вона просила суд розгляд справи провести за відсутності представника ТОВ «Фінпром Маркет». Відповідач до суду не з`явився, надавши суду заяву, згідно якої просив слухання у справі провести за його відсутності в зв`язку з проходженням ним військової служби в ЗСУ, зазначивши, що з позовом згоден. За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи У свою чергу, суд, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, виходив із такого. Судом встановлено, що 13 березня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1849673. За цим договором позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (позику), на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Пунктом 2 договору позики, сторонами погоджено параметри та умови позики, параметри, порядок і графік повернення позики та сплати процентів, а саме: суму позики, яка становить 3500 грн.; строк позики (строк договору) - 30 днів; процентну ставку (базова) 1,99 % в день; дату повернення кредиту - 12 квітня 2021 року; розмір процентної ставки за понадстрокове користування позикою, яка становить 2.7% в день. Крім того, вказаним пунктом договору визначено порядок повернення кредиту, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість позики. Сторони також дійшли згоди про те, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п. 3 договору позики). Підписанням цього договору позичальник підтвердив, що: ознайомився на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті позикодавця, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі (п. 4 договору). Вказаний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Вказаний договір позики підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Судом також досліджено правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджені наказом директора ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» № 11/02/2021 від 11 лютого 2021 року. Зокрема, умовами п. 6.5 зазначених правил надання грошових коштів у позику, передбачено, що у раз неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Як вбачається з платіжної інструкції № 83e531fd-5d79-4c87-8386-8753fbfe0028 ТОВ « безпечне агентство необхідних кредитів» 13.03.2021 року здійснило переказ грошових коштів на платіжну картку (платіжний інструмент) № [NUMBER] в розмірі 3500 грн. Перерахування позивачем грошових коштів на користь [PERSON] 13 березня 2021 року в розмірі 3500 грн. також підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», яка у відповідності до витягу з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензії для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, є фінансовою установою, яка надає фінансові послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків. Матеріали справи містять також повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 10 листопада 2025 року, згідно якого зазначається про те, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . АТ КБ «ПриватБанк» суду також надано виписку по рахунку [PERSON] за період з 13 березня 2021 року по 16 березня 2021 року, згідно якої вбачається, що 13 березня 2021 року на рахунок [PERSON] було здійснено переказ грошових коштів в розмірі 3500 грн. Також, судом встановлено, що 26 жовтня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (фактор) укладено договір факторингу № 2010 за умовами якого фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні позову, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованості, в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги). 26 жовтня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами», на виконання умов укладеного договору факторингу, підписано акт прийому-передачі реєстру заборгованостей. Згідно реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 2610 від 26 жовтня 2022 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги до [PERSON] за договором № 1849673 від 13 березня 2021 року в сумі 10628,65 грн., з яких: 3500 грн. - сума заборгованості за тілом; 7128,65 грн. - заборгованість по процентам. Умови договору факторингу були виконані обома сторонами про що суд робить висновок з наявних у матеріалах справи актів звірки взаємних розрахунків за договором № 2610 від 26 жовтня 2021 року. Крім того, 03 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (клієнт) та ТОВ «Фінпром Маркет» (фактор) укладено договір факторингу № 030423-ФК за умовами якого фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні позову, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованості, в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги). Того ж дня, на виконання умов договору факторингу між сторонами підписано акт прийму-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року. Як вбачається з реєстру боржників до договору факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право вимоги до [PERSON] за договором № 1849673 від 13 березня 2021 року в сумі 10628,65 грн., з яких: 3500 грн. - сума заборгованості за тілом; 7128,65 грн. - заборгованість по процентам. Умови договору факторингу були виконані обома сторонами про що суд робить висновок з наявного у матеріалах справи акту звірки взаємних розрахунків за договором № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року. Тим самим суд встановив, що ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 1849673 від 13 березня 2021 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором позики, [PERSON] належним чином не виконав умов укладеного договору, здійснивши лише часткове погашення заборгованості, сплативши на корить ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів». В зв`язку з зазначеним, заборгованість [PERSON] за договором позики становить 10597,25 грн. та складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3500 грн. та заборгованості за процентами в розмірі 7097,25 грн. Тож, вирішуючи справу по суті, суд ураховував наступне. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Отже, між первісним кредитором ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем існували зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Визначення факторингу як кредитної операції міститься у статті 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність», відповідно до якої факторинг це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, у ракурсі установлених фактичних обставин щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, ураховуючи наведені вище правові норми, які регулюють відносини, що виникли між сторонами, суд робить висновок, що права позивача порушені відповідачем через неналежне виконання ним умов укладеного договору позики та непогашення дійсної заборгованості, а тому вони підлягають захисту шляхом стягнення на його користь установленої судом заборгованості, яка у цій справі є підтвердженою належними, допустимим і достовірними доказами, у тому числі й їх сукупністю. При цьому, суд перевірив правильність нарахування позивачем складових заборгованості, нарахованої згідно умов договору та правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) на дійсну заборгованість відповідача і вважає ці розрахунки в цій частині вірними, позаяк, вони відповідають вимогам закону. Крім того, суд не застосовує до вказаних правовідносин положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки на час здійснення нарахування процентів за користування кредитом на відповідача не поширювались гарантії визначені вказаним Законом, так як відповідно до наданих відповідачем документів, останній проходить військову служу за мобілізацією з 15 березня 2025 року, у той час як проценти за користування кредитом нараховано до 02 липня 2021 року включно. Як наслідок, цей позов підлягає задоволенню. Щодо питання розподілу судових витрат За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідачки на користь позивача належить стягнути 2422,40 грн. судового збору, що становить 100 відсотків задоволених вимог. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то суд керується правилами ст. 137 ЦПК України і вважає, що розмір цих витрат належно доведений і обґрунтований, оскільки в матеріалах справи наявний договір № 25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25 серпня 2025 року, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, витяг з акту № 3-ФП від 06 жовтня 2025 року прийняття-передачі правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги, платіжна інструкція № 579939275.1 від 15 жовтня 2025 року про оплату згідно акту № 3-ФП приймання наданої правничої допомоги від 25 серпня 2025 року та документи, що підтверджують надання правничої допомоги адвокатом. Разом з тим, відповідач не звертався до суду з клопотанням про зменшення розміру цих витрат та недоведеність їх не співмірності, в зв`язку з чим не виходячи за межі позовних вимог, суд вважає, що ця вимога позивача підлягає повному задоволенню у розмірі, що ним визначений і доведений, а саме - у розмірі 4500 грн. Крім цього, суд не убачає підстав для відхилення тих правових норм, на які представник позивача посилався в позовній заяві, оскільки всі вони визначені правильно і підлягають застосуванню до спірних правовідносин. З цих підстав,

Outcome: approved