Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 12.10.2012 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 86. У шлюбі спільних дітей не мають. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинено та внаслідок постійних суперечок не змогли налагодити нормальні взаємостосунки, втратили почуття любові і поваги один до одного. Тривалий час проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Відповідач позовні вимоги визнав, зазначивши про це в окремій заяві від 09.02.2026. Ухвалою суду від 22.01.2026, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. У судове засідання належним чином повідомлені сторони не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі з наведених підстав, відповідач їх визнав, просять ухвалити відповідне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На виконання вимог ст. 206 ЦПК України суд, перевіривши доводи, викладені в заявах по суті справи, обізнаність сторін з наслідами визнання позову відповідачем, перевіривши наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, а також що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин сторін. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.10.2012 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 86 (а.с. 7). Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з урахуванням викладених обставин, дійшов до переконання про доведеність вимог позивача про припинення шлюбно - сімейних відносин подружжя, відсутність в них бажання на примирення, їх окреме проживання, а тому збереження шлюбу неможливе, не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечитиме їх інтересам, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст. 141 ЦПК України). Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі … визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору… При подачі позову [PERSON] мала сплатити 1331,20 грн судового збору (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), проте позивач звільнена від сплати судових витрат на підставі п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» (особи з інвалідністю II групи). Враховуючи, що позов задоволено внаслідок визнання його відповідачем до початку розгляду справи по суті, а тому на підставі ст.ст. 141, 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору пропорційно до задоволених вимог, тобто в сумі 665,60 грн, підлягає стягненню з відповідача у дохід держави. На підставі вищевикладеного, ст.51 Конституції України, ст.5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 7, 55, 24, 56, 105, 110, 112, СК України, та

Outcome: approved