Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ABH0CT155101726640462996 від 18.09.2024 року у розмірі 89 372,83 грн . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.09.2024 року [PERSON] , будучи клієнтом Банку, уклала кредитний договір № ABH0CT155101726640462996 щодо надання їй кредиту в розмірі 75 000,00 грн строком на 60 місяців (тобто до 17.09.2029 року) зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Станом на 28.10.2025 року заборгованість Відповідачки за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 89 372,83 грн, з яких: 73 012,93 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 15 870,15 грн загальний залишок заборгованості за процентами; 0,00 грн загальний залишок заборгованості за комісією; 489,75 грн загальний залишок заборгованості за пенею. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101726640462996 від 18.09.2024 та понесені судові витрати. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 28.11.2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак разом із позовом надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечив, позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явивлася, причин неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. За вище вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Водночас, судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору. Судом встановлено, що 15.11.2019 [PERSON] заповнила та підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» (а.с.33). У Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, зазначено, що відповідач погоджується з тим, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг в А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у Анкеті-заяві. 18.09.2024 року відповідачка звернулася до АТ «Акцент-Банк» із заявою про надання послуги «Швидка готівка» №ABH0CT155101726640462996 від 18.09.2024 (а.с.35-36). Відповідно до п.4. заяви сума кредиту 75 000,00 грн; п.5. строк кредиту 60 місяців з 18.09.2024 по 17.09.2029 включно; п.6. процентна ставка (фіксована) 75% на рік. Проценти за користування сплачуються у складі щомісячного платежу. Розрахунок процентів здійснюється на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, за формулою: сума заборгованості * річну відсоткову ставку/ 360 днів (умовно) на рік; п. 7. розмір щомісячного платежу 4871,33 грн; п. 8 денна процентна ставка становить 0,16%; п.9. платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 4323347350589823. Того ж дня, відповідачкою було погоджено та підписано Паспорт споживчого кредиту (а.с.34) Заява про надання послуги «Швидка готівка» №ABH0CT155101726640462996, паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» (а.с.34 зворот), таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 36 зворот -38) підписані відповідачкою за допомогою електронного підпису. На підтвердження виконання договору, позивачем надано Меморіальний ордер №TR.39713799.30953.65455 від 18.09.2024 року, яким підтверджено надання [PERSON] кредиту згідно договору №ABH0CT155101726640462996 від 18.09.2024 у сумі 75 000,00 грн (а.с.39). Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що відображається у розрахунку заборгованості за договором, а тому, свої зобов`язання не виконала. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №ABH0CT155101726640462996 від 18.09.2024 року, загальна заборгованість за договором станом на 28.10.2025 становить 89 372,83 грн, з яких: 73 012,93 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 15 870,15 грн загальний залишок заборгованості за процентами; 0,00 грн загальний залишок заборгованості за комісією; 489,75 грн загальний залишок заборгованості за пенею (а.с.38 зворот). У зв`язку із невиконанням відповідачкою узятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до суду. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд встановив, що між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі -ЦК України). Зобов`язання виникають із підстав, передбачених ст.11 ЦК України, зокрема з договорів. Частиною 1 ст.509 ЦК України, визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.610 ЦК України, визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст.1055 ЦК України). За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Застосовуючи до правовідносин зазначені норми права, суд дійшов такого висновку. 18.09.2024 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням кредитного договору. [PERSON] будучи вільною в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписала кредитні документи. Отже, сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. Кредитодавець за вказаним договором виконав взяті на себе зобов`язання. Натомість відповідачка зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користуванням кредиту не виконує. Доказів сплати вказаної суми боргу відповідачка суду не надала. З огляду на це, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 73 012,93 грн та процентами в розмірі 15 870,15 грн, оскільки в добровільному порядку відповідачка зобов`язання за кредитним договором не виконує. Щодо стягнення заборгованості за пенею суд звертає увагу на наступне. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2025 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 рокувведено в Україні воєнний стан, який надалі відповідними Указами Президента України неодноразово продовжувався та діє до тепер. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. За наведених обставин, стягнення пені у розмірі 489,75 грн за кредитним договором №ABH0CT155101726640462996 від 18.09.2024 в період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Тому доведеною сумою боргу є 88 883,08 грн (73 012,93 грн тіло + 15 870,15 грн проценти). Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №ABH0CT155101726640462996 від 18.09.2024 року в сумі 88 883,08 грн. Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, та оскільки позов задоволено на 99,45% (88 883,08 грн х 100 : 89 372,83 грн), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 409,08 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: partial