Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про зміну (збільшення) розміру стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого є спільна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з нею. Шлюб між сторонами був розірваний 27.12.2018 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області. Також даним рішенням з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 11.10.2018 року і до досягнення сином повноліття. 11 грудня 2018 року головним державним виконавцем Покровського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відкрито виконавче провадження №57900875 про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини та винесено відповідну постанову. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, виданим Нікопольським відділом ДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), станом на 01.12.2025р. заборгованість боржника по сплаті аліментів за вищезазначеним виконавчим листом становить - 14050,00 грн. З розрахунку вбачається, що відповідач періодично сплачує аліменти з перервами від 1 до 3 місяців, також має місце факт недоплати встановленої суми за судовим рішенням. В той же час їй відомо, що матеріальне становище відповідача значно покращилось та станом на грудень 2025 року він перебуває в сталих трудових правовідносинах. Оскільки його матеріальний стан покращився, вважає, що він повинен належним чином виконувати свій батьківський обов`язок, а не обмежуватися сумою аліментів, яка була встановлена більше 10 років тому. З цих підстав просить змінити спосіб присудження аліментів з твердої грошової суми на частку, а саме стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги позивача визнає. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони по справі перебували у шлюбі, від якого є спільна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.10). Згідно Витягу з реєстру територіальної громади №2024/014578849 від 03.12.2024 року, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 29.11.2024 року (а.с.9). Згідно Витягу з реєстру територіальної громади №2025/018598648 від 12.12.2025 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 29.11.2024 року (а.с.11). Згідно рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22.11.2018 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду - з 11.10.2018 року і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] (а.с.12-13). 28.11.2018 року на підставі рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22.11.2018 року видано виконавчий лист (а.с.14). 11.12.2018 року головним державним виконавцем Покровського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження №57900875 про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини та винесено відповідну постанову (а.с.15). Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, виданим Нікопольським відділом ДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.12.2025р. за вих. №338377 станом на 01.12.2025р. заборгованість боржника [PERSON] по сплаті аліментів за вищезазначеним виконавчим листом становить 14050,00 грн. (а.с.16). Згідно пояснень позивача, матеріальне становище відповідача значно покращилось та станом на грудень 2025 року він перебуває в сталих трудових правовідносинах. Оскільки його матеріальний стан покращився, вважає, що він повинен належним чином виконувати свій батьківський обов`язок, а не обмежуватися сумою аліментів, яка була встановлена більше 10 років тому. Матеріальне становище у позивача в порівнянні з дня присудження аліментів нажаль залишилось на тому ж рівні, оскільки вона утримує сина з періодичних та нестабільних доходів, а оскільки дитина росте, то і її потреби на даний час також зросли. Фактично 1500 грн. аліментів на утримання дитини є недостатнім та не покривають четвертої частини усіх витрат, які вона несе на утримання дитини щомісячно. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічне роз`яснення надане і Пленумом Верховного Суду України в п. 23 Постанови «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей,непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено наступне: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Згідно із ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789XII (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вказує позивач, у відповідача на даний час матеріальне становище поліпшилось, стан здоров`я його задовільний, він не має осіб, які перебувають у нього на утриманні, а саме інших дітей, непрацездатних дружини, батьків. Згідно ч. 1 ст. 183 того ж Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги те, що відповідач визнав позовні вимоги та таке визнання не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved