Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.06.2024 Чигиринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 37. Підставою для розірвання шлюбу позивач вказав, що подружнє життя з відповідачкою не склалося, сімейні відносини між ними припинилися, відповідачка проживає окремо від нього та дітей. Позивач також вказав, що у зв`язку з відсутністю спільних родинних цінностей відносини між ними погіршилися, зникло взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Відповідачка зловживає спиртними напоями і фактично покинула сім`ю, життям родини не цікавиться, вихованням дітей не займається. Вони не проживають разом, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Позивач також зазначив, що подружні відносини між ними фактично припинилися і кожен живе своїм життям, а шлюб існує формально. Примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 04.02.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У визначений судом день та час судового розгляду учасники не з`явилися. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Правом подання відзиву на позов теж не скористалася. За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням відсутності заперечень позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, встановив таке. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Під час розгляду справи судом установлено, що 26 червня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] ою був укладений шлюб, зареєстрований Чигиринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 37. Від даного шлюбу сторони мають трьох спільних малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Ураховуючи, що сторони не підтримують шлюбних стосунків протягом тривалого часу та не відновлюють сімейних відносин, сторони не мають спільної згоди щодо примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, суд дійшов переконання, що такий шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, за таких обставин позов підлягає до задоволення. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, оскільки за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді витрат по оплаті судового збору в сумі 1 331,20 грн підлягають стягненню з відповідачки на користь [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved