Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 18 квітня 2023 року між відповідачем та ТОВ «Селфі Кредит» укладено договір про надання споживчого кредиту №731587, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 500,00 грн зі сплатою процентів за користування коштами. Кредитор виконав умови договору та надав відповідачу у користування грошові кошти. Відповідач умови договору з повернення кредиту та сплати відсотків не виконав. На підставі укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» договору факторингу №01022024-1 від 01 лютого 2024 року позивач набув право вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором. Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 13 829,97 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. Процесуальні дії у справі. 24 грудня 2025 року позовна заява надійшла до суду. 08 січня 2026 року судом отримана інформація про реєстрацію місця проживання відповідача. 13 січня 2026 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Витребувано докази. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Заяв та клопотань від сторін не надходило. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом. 18 квітня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено електронний договір №731587 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2 500,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом: стандартна процентна ставка 2,2% в день; знижена 0,87501% в день. Відповідно до п.1.1 договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Договір, а також графік платежів, що є додатком до договору, підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Кредитор виконав умови договору та надав 18 квітня 2023 року відповідачу кредит у розмірі 2 500,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» та інформацією, наданою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ухвалу про витребування доказів. Відповідач умови договору з повернення кредитних коштів та сплати процентів не виконав у повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Селфі Кредит», заборгованість за кредитним договором станом на 01 лютого 2024 року становить 13 829,97 грн, з яких: 2 499,97 грн заборгованість за тілом кредиту, 11 330,00 грн заборгованість за процентами. Нарахування процентів здійснювалося по 01 лютого 2024 року включно у розмірі, передбаченому умовами договору. 01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 01022024-1, за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права вимоги до боржників за кредитними договорами. Згідно з витягом з реєстру боржників за договором факторингу ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» відступлено право грошової вимоги за кредитним договором №731587 від 18 квітня 2023 року на загальну суму 13 829,97 грн. Після набуття права вимоги позивачем не здійснювалися нарахування за кредитним договором. Розмір заборгованості відповідачем не спростований. 12 грудня 2025 року на адресу відповідача позивачем надіслано досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. За нормами ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Нормою ст.638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно зі ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до пункту 6 частини 1 цієї статті Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з кредитного договору. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитного договору з ТОВ «Селфі Кредит», порушення ним взятих на себе зобов`язань, набуття позивачем права вимоги до відповідача за цим договором. Відповідачем порушувалися умови договору, кошти на повернення кредиту не сплачувалися, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідачем отримання кредитних коштів та наявність заборгованості не спростовано, не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні грошові кошти не були зараховані на її картковий рахунок. Для спростування наявності заборгованості за кредитним договором відповідачем не надано виписку з особового рахунку. При визначенні розміру заборгованості суд бере до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості первісного кредитору, який містить відомості про щоденні нарахування, складові заборгованості та їхній розмір. Судом встановлено, що заборгованість за процентами нарахована в межах граничних строків кредитування та в розмірах, передбачених укладеним між відповідачем та первісним кредитором договором. Крім того, відповідачем здійснювалося часткове погашення заборгованості за кредитним договором, що свідчить про визнання факту укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів і наявності заборгованості. Отже обставини, на які позивач посилається як на підстави своїх вимог, знайшли підтвердження під час розгляду справи. На підставі викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Суд вважає за необхідне на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 8 000,00 грн, суд виходить з такого. Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір здійснених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами. Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності від відповідача не надійшло. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 8 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved