Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

У січні 2026 року ТОВ «Іннова-Нова» звернулося до суду з даним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 26 березня 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс», правонаступником якого є позивач ТОВ «Іннова-Нова», та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у кредит №7574850325, який разом із правилами надання споживчих кредитів, затвердженими від 17 листопада 2024 року, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник при укладенні договору був попередньо ознайомлений. Договір про надання грошових коштів у кредит № 7574850325 від 26 березня 2025 року був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору відповідачу було надано кредит у сумі 15000 грн на строк кредиту 360 днів, стандартна процентна ставка 1 % в день, комісія за надання кредиту становить 15% від суми кредиту та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідач не виконав. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 33821 грн 51 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту 14900 грн, процентів 18921 грн 51 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 січня 2026 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до судового розгляду по суті. У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. При цьому, зазначає, що із сумою заборгованості у розмірі 33821 грн 51 коп. відповідач не погоджується, вважає її необґрунтованою, не підтвердженою належними та допустимими доказами та такою, що не підлягає задоволенню. Звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні й суду не надано будь-які належні, допустимі і достатні докази перерахування кредитних коштів за вищезазначеним договором позичальнику відповідно до вимог ст.ст. 526, 1046, 1054, 1088 ЦК України. На підтвердження перерахунку коштів позивачем надано копію платіжного доручення ТОВ ФК «Контрактовий дім» №20173-1354-202125379 від 26 березня 2025 року, однак наданий доказ не є належним та достатнім та не підтверджує перерахунок коштів саме на рахунок відповідача. Також зазначає, що наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є неналежним та недостатнім доказом для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо є внутрішніми документами установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, правильність нарахування відсотків позивачем. Водночас, відповідач визнає факт оплати в рахунок погашення кредитної заборгованості відсотків на суму 18492 грн, але при цьому зауважує, що відсотки значно перевищують тіло заборгованості по кредиту (а.с. 85-87). В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. У позовній заяві позивач ТОВ «Іннова-Нова» просить розглянути справу без участі його представника. Представник відповідача [PERSON] адвокат Зачепіло З.Я. подала клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 березня 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] дистанційно, у вигляді електронного документа укладено договір про надання грошових коштів у кредит № 7574850325 (а.с. 7-18, 19). Відповідно до п. 2.1 цього договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході в особистий кабінет, в порядку, передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний позичальником при вході та/бо протягом періоду обслуговування в товаристві. На умовах, встановлених договором, товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (пункт 2.2 цього договору). Сума кредиту (загальний розмір) складає 15000 грн (пункт 2.3 договору). Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж за періодом внесення 30 днів (пункт 2.5 договору). У пункті 2.6 договору сторонами договору узгодили, що тип процентної ставки фіксований. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процента ставка становить 1% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5 цього договору; знижена процента ставка 0,6% в день та застосовується, якщо позичальник 25 квітня 2025 року сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, позичальник, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У графіку платежів, що є додатком № 1 до договору про надання грошових коштів у кредит від 26 березня 2025 року, визначено розмір щомісячних платежів за цим договором (а.с. 18 на звороті 19). На підтвердження своїх вимог позивачем надано також паспорт споживчого кредиту, інформація, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма) (а.с. 20 на звороті 23) та правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Іннова Фінанс» (а.с. 24-30). Квитанцією до платіжної інструкції №20173-1354-202125379 від 26 березня 2025 року та договором про надання послуг з приймання та переказу платежів від 26 березня 2025 року, підтверджується перерахування відповідачу на зазначений ним картковий рахунок 15000 грн 00 коп. (а.с. 31). Також за інформацією АТ «Таскомбанк» від 19 січня 2026 року № 405/47.7.-БТ відповідачу оформлено віртуальну банківську картку № [NUMBER] , яка існує тільки в цифровій формі, без фізичного носія. 26 березня 2025 року о 18:28:35 год. На рахунок [PERSON] зараховано гроші в сумі 15000 грн (а.с. 75, 76). Рішенням єдиного учасника ТОВ «Іннова Фінанс» від 05 вересня 2025 року змінено назву Товариства з «Іннова Фінанс» на «Іннова-Нова» (а.с. 33, 34-35). Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмові, формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно- телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис є одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. З Закону України «Про електронну комерцію»). Пунктами 12) та 15) частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-комунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Відповідно до ч. З ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Матеріалами справи підтверджується, що 26 березня 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс», правонаступником якого є ТОВ «Іннова-Нова», та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у кредит № 7574850325, який відповідач підписав електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. При цьому, відповідач користувався наданими кредитними коштами та частково сплачував проценти на загальну суму 18492 грн, що визнано ним у відзиві, тим самим, підтвердив погодження всіх істотних умов договору, що свідчить про те, що сторонами в належний спосіб досягнуто домовленостей про умови кредитування. Таким чином, заперечення відповідача щодо непідписання ним кредитного договору, при тому, що належні докази зі сторони позивача долучені до справи, є проявом наміру відповідача не виконувати свої зобов`язання за договором, що порушує права позивача як сторони кредитного договору. Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17). Відповідач не спростував правильність наданого позивачем розрахунку, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11 липня 2018 року у справі № 753/7883/15, доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором у нього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, право позивача порушене і підлягає захисту, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 33821 грн 51 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту 14900 грн, процентів 18921 грн 51 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також понесені ним та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 грн 40 коп.

Outcome: approved