Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Описова частина Короткий зміст вимог У грудні 2025 року [PERSON] , в особі свого представника адвоката Дукіна С. В., звернулась до суду із заявою в якій просить встанови факт батьківства [PERSON] відносно дитини - [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису про народження [PERSON] . Обґрунтовуючи заяву, зазначила, що 3 2014 року заявниця [PERSON] фактично проживала з громадянином України [PERSON] , [INFO] за місцем його реєстрації [ADDRESS] . Під час сумісного проживання у них народилась дочка: [PERSON] , [INFO] . Запис про батька дитини [PERSON] , [INFO] вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України, тобто проведено за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по-батькові батька дитини записано за вказівкою матері [PERSON] , а саме визначено батьком « [PERSON] », що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої стаття 135 Сімейного кодексу України № витягу: 00055078113 від 02.12.2025 року. [PERSON] , який як під час вагітності заявниці [PERSON] , так і після народження дитини, визнавав, що дочка [PERSON] , є його дочкою, так-як по батькові у свідоцтві про народження дитини зазначено [PERSON] , тобто ім`я [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. За висновком судового експерта-імунолога відділення судово-біологічних експертиз та досліджень [PERSON] ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 385-МГ від 03 листопада 2025 року (звіт тесту ДНК), за результатами якого встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] може бути біологічним батьком дитини бабеску [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою бабеску [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збугу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999999%. Запис про батька дитини [PERSON] , [INFO] вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України, тобто проведено за прізвищем та громадянством матері [PERSON] , а ім`я та по-батькові батька дитини записано за вказівкою матері [PERSON] , а саме визначено батьком « [PERSON] », що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої стаття 135 Сімейного кодексу України № витягу: 00054771705 від 14.11.2025 року. 20.07.1989 року мати [PERSON] , а саме [PERSON] уклала шлюб з громадянином [PERSON] та змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] помер [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] (мати [PERSON] ). Рух справи Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 21 січня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку окремого провадження. Доводи учасників справи Заявниця та її представник у судове засідання не з`явились. Представник заявниці, адвокат Дукін С. В., надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи провести за його відсутності. Представник Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій вимоги визнав у повному обсязі та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області 21 липня 2016 року підтверджується, що батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Відомості про батька дитини, [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджує Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00055078113, виданий Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.12.2025 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.09.2025 року, виданого виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради Одеської області, [PERSON] помер [INFO] (а.с.17). Довідкою № 03-20/7315 виданою Татарбунарською міською радою Одеської області 12.09.2025 року, підтверджується те, що [PERSON] , [INFO] похований 11.09.2025 р на міському кладовищі №2 м.Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с.23). Висновком експерта № 385-МГ проведеної з 03 листопада 2025 року по 14 листопада 2025 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999999% (а.с.19-22). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00054771705, виданий Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 14.11.2025 року підтверджується, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.24). Згідно повторного (мовою оригінала) «Свидетельства о заключении брака», серії [NUMBER] , виданого 15.01.2020 «96390524 отдел ЗАГС миниципального району Красноярський управления ЗАГС Самарской области» актовая запись №32, шлюб укладений між « [PERSON] , [INFO] , национальность: цыган, Астраханской область Комызянского району, с. Тузуклей» та « [PERSON] , [INFO] , национальность: цыганка, Одесской область, Татарбунарского району, с.Струмок». Шлюб укладений «20 июля 1989 г, 96390524 Волжский поселковый Совет народных депутатов Красноярского району Куйбышевской области». Відповідно до дослідженого документа «После заключения брака присвоены фамилии: мужу « Криченко », жене « Криченко». Документом, що підтверджують факт смерті [PERSON] є «свидетельство о смерти, место государственной регистрации 96300046 отдел ЗАГС муніципального района Челно-Вершинский Управления ЗАГС Самарской области, составлена запись акта о смерти №13, дата выдачи 22.01.2020» (а.с.28). Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) 20.07.2023 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.27). Мотивувальна частина Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Вивчивши доводи заяви, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Положеннями статей 125, 126, 135 СК України врегульовано питання про визначення походження дитини якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою. Так, згідно із ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно із ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст.128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Доказами у справі про визнання батьківства можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. За загальним правилом визнання батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для визнання батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Вказане відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц, провадження № 61-6030св18. У постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 (провадження № 61-18333св19) зазначено, що «висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства». Експертиза ДНК або молекулярно-генетична експертиза призначається з метою формування належної, допустимої та достатньої за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (при наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. В результаті проведення ДНК-аналізу на предмет встановлення батьківства ймовірність похибки позитивного висновку становить 0,000001%. Негативний факт батьківства встановлюється із 100% ймовірністю. Європейський Суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» («Калачова проти російської федерації», Kalachevav. russia, № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Відповідно до ч. 1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається із матеріалів справи, на момент народження [PERSON] , заявниця не перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , відомості про батька дитини в актовому записі про народження записані за вказівкою матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Також судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Висновком експерта № 385-МГ судово-медичної експертизи, проведеної з 03 листопада 2025 року по 14 листопада 2025 року, встановлено, що [PERSON] , дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , з вірогідністю не менше 99,9999 %. Тож, з огляду на висновок судово-медичної експертизи та інші досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до беззаперечного висновку про те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у ст.ст.126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Висновки за результатами розгляду справи Беручи до уваги висновок експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи «Дніпропетровської обласної ради» Хотієнко І. В. № 393-МГ від 14.11.2025, а також інші обставини по справі, в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність прравових підстав для задволення заяви про встановлення факту батьківства. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved