Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

10.09.2025 представник позивача [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву, в якій просить розірвати спадковий договір від 23.08.2016 укладений між [PERSON] та [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 серпня 2016 року між позивачем та відповідачкою укладено спадковий договір, з покладенням на відповідачку певних обов`язків, згідно якого позивач після своєї смерті передає у власність відповідача житловий будинок [ADDRESS] з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами та приватизовану земельну ділянку площею 0,2393 га. Проте, після укладення спадкового договору і його реєстрації в приватного нотаріуса Кам`янка-Бузького нотаріального округу Робак Л.А. відповідачка не стала виконувати умови вищевказаного договору, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про розірвання вищевказаного договору. Ухвалою суду від 11.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, визначено її розгляд в порядку загального позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 26.01.2026 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява, у якій просить позов задоволити та розглядати справу без її та позивача участі. Відповідачка у судове засідання також не з`явилася, через канцелярію суду її представник подала клопотання про розгляд справи без її участі, вказавши, що не заперечує щодо позовних вимог. З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] успадковано позивачем [PERSON] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину зазаповітом від 22.01.2015 виданим державним нотаріусом Кам`янка-Бузькоїдержавної нотаріальної контори Прокопенко Л.О., спадкова справа №158/2014 року та зареєстровано в реєстрі №26 та витягом з Державного реєстру речових прав нанерухоме майно про реєстрацію права власності № 32537204 (а.с.10-18). 23 серпня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено спадковий договір, згідно якого позивач після своєї смерті передає у власність відповідача житловий будинок [ADDRESS] з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами та приватизовану земельну ділянку площею 0,2393 га. Відповідно до пунктів зазначених договорів на [PERSON] покладаються наступні обов`язки: - забезпечити їжею та одягом; - забезпечити згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості; - протягом весняно-осіннього періоду власними силами або за допомогою залучених осіб обробляти земельну ділянку, що є предметом цього договору, вживати заходів до знищення бур`янів та шкідників садово-городніх культур; - в разі смерті відчужувача поховати його; - після спливу одного року після смерті відчужувача встановити на його могилі надмогильну споруду. А пункт 7 даного договору передбачав, що в разі невиконання набувачем майнарозпоряджень відчужувача Спадковий договір може бути розірвано за згодою сторінабо судом на вимогу відчужувача, а також на вимогу набувача майна у разінеможливості виконання ним розпоряджень відчужувача. Під час реєстрації спадкового договору приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького нотаріального округу Робак Л.А. до Державного реєстру речових прав внесено запис про обтяження №16063965, а саме заборону на нерухоме майно. Як зазначає позивач, що після укладення спадкового договору і його реєстрації в приватного нотаріуса Кам`янка-Бузького нотаріального округу [PERSON] відповідачка не стала виконувати умови вищевказаного договору. На час укладення договору позивач працював охоронцем на приватній фірмі і отримував заробітну платню. 30.09.2021 року позивача було звільнено з роботи узв`язку з закінченням терміну дії строкового трудового договору, що підтверджується записом № 30 в трудовій книжці (а.с. 22-26). Після звільнення позивач [PERSON] залишився без засобів для існування і звернувся за Державною соціальною допомогою для малозабезпечених сімей (довідка № 01-9/761 від 04.09.2025 . 17.07.2025 позивачу [PERSON] виповнилось 65 років і він звернувся до Пенсійного фондуУкраїни для отримання пенсії, як єдиного джерела доходу. Так, відповідно до статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Статтею 1305 ЦК України передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Враховуючи зазначене, спадковий договір є двостороннім правочином, за концепцією якого набувач зобов`язаний вчинити певні дії за вказівкою відчужувача, взамін чого до нього переходить право власності на майно. Тому коло обов`язків набувача має визначатися вже виходячи не з одностороннього волевиявлення відчужувача, а зі спільної згоди сторін, враховуючи договірний характер правовідносин. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом, відповідачка свої зобов`язання за спадковим договором не виконує, участі у житті позивача не приймає, допомогу не надає, догляд за ним не здійснює. Згідно із частиною першою статті 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Статтею 651 ЦК України визначено, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Суд бере до уваги, що обов`язки набувача за спадковим договором мають особистий, тривалий та безперервний характер і спрямовані на забезпечення інтересів відчужувачів, зокрема осіб похилого віку, які потребують стороннього догляду та допомоги. Систематичне та тривале невиконання таких обов`язків, підтверджене належними та допустимими доказами, суд оцінює як істотне порушення умов спадкових договорів у розумінні статей 1308 та 651 ЦК України, оскільки внаслідок цього позивачі значною мірою позбавлені того, на що вони розраховували при укладенні договорів. У постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 355/385/17 зазначено, що відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). У постанові від 21 листопада 2023р. у справі № 642/4184/21 року Верховний Суд вказує, що спадковий договір є нерозривно пов`язаний з його сторонами. ЦК України надає останнім право заявляти у суді вимоги про дострокове розірвання договору. Відчужувач має право заявляти позов про розірвання спадкового договору, якщо набувач не виконує або виконує неналежним чином покладені на нього обов`язки щодо здійснення дій майнового або немайнового характеру. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 08 липня 2022 року у справі №761/2536/18, постанові Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 699/396/21. Відповідно до статей 76, 77, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Статтею ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Зважаючи на встановлені в ході розгляду справи судом обставини справи, оцінюючи всі докази в їх сукупності, беручи до уваги відсутність заперечень відповідачки щодо позову, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє підтвердження, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved