Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути на його користь заборгованість за Договором про споживчий кредит №1000084909 від 08.08.2024 у загальній сумі 51 647, 68 грн. та витрати на сплату судового збору у сумі 3 028,00 грн. У обґрунтування вимог позивач зазначив, що 08 серпня 2024 року між Акціонерним товариством «Банк «Український капітал» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №1000084909. Згідно умов Кредитного договору сума кредиту складає 40 800,00 грн., з кінцевим терміном повернення кредиту до 07.08.2029 (п. 1.1. Кредитного договору). Акціонерне товариство «Банк «Український капітал» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 40 800,00 грн. Відповідач частково здійснював платежі щодо погашення заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом та сплатив комісію. Станом на 27.11.2025 заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 51 647,68 грн., з яких 40 032,17 грн. тіло кредиту, 6 715,51 грн. проценти за користування кредитом, 4 900,00 грн. штрафні санкції. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 26 січня 2026 року. 26 січня 2026 року судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю електроенергії у будівлі Соснівського районного суду м. Черкаси, розгляд справи відкладено на 26 лютого 2026 року. Протокольною ухвалою від 26 лютого 2026 року відкладено проголошення рішення до 06 березня 2026 року. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов, проти винесення заочного рішення не заперечила. У судовому засіданні зазначила, що у прохальній частині позову допущена технічна помилка, а саме помилково указано складову загального боргу заборгованість за тілом кредиту у сумі 4 032,17 грн., замість правильного значення 40 032,17 грн. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`явив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке. Судом встановлено, що 08.08.2024 між Акціонерним товариством «Банк «Український капітал» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №1000084909, відповідно до якого Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 40 800,00 грн., з кінцевим терміном повернення Кредиту до 07.08.2029 включно, на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1. Договору). Відповідно до п. 1.1.1. Договору встановлено плату за користування кредитом у вигляді процентів у розмірі 50% річних. Згідно п. 1.4. Договору загальні витрати за споживчим кредитом на дату укладення цього Договору становлять 72 880,80 грн.. Денна процентна ставка на дату укладення цього Договору становить 0,10%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору становить 66,36% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Договору становить 113 690,80 грн. Детальний перелік складових загальної вартості кредиту наведено в Додатку №1 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною. Відповідно до п. 2.2. Договору надання кредиту проводиться шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] . Як вбачається з меморіального ордеру №3133628 від 08.08.2024 на банківський рахунок № [NUMBER] 08.08.2024 перераховано 40 800,00 грн., призначення платежу «Видача траншу зг. кредитного договору 1000084909 від 08.08.2024». З розрахунку заборгованості за кредитним договором №1000084909 від 08.08.2024 вбачається, що відповідачем частково вчинялися дії щодо повернення заборгованості за кредитом, а саме за період з вересня по грудень 2024 року відповідачем у рахунок тіла кредиту сплачено 767,83 грн., відсотків 5 185,49 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №1000084909 від 08.08.2024 заборгованість відповідача становить 51 647,68 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту 40 032,17 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 6 715,51 грн., штрафні санкції 4 900,00 грн. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №3133628 від 08.08.2024, згідно якого на банківський рахунок № [NUMBER] 08.08.2024 перераховано 40 800,00 грн., призначення платежу «Видача траншу зг. кредитного договору 1000084909 від 08.08.2024». Як зазначалося вище і вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачем у рахунок заборгованості за тілом кредиту сплачено 767,83 грн., а отже, з відповідача на користь позивач обґрунтовано підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у сумі 40 032,17 грн. З розрахунку заборгованості вбачається, що кредитором нараховані відсотки за період з 08.08.2024 по 08.03.2025. Відповідачем було здійснено платежів у рахунок погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 5 185,49 грн., з урахуванням яких залишок заборгованості за відсотками складає 6 715,51 грн. Указана сума розрахована згідно умов кредитного договору у межах строку кредитування та з урахуванням здійснених відповідачем оплат, а отже підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується вимоги позивача про стягнення заборгованості за штрафами у сумі 4 900,00 грн., суд зазначає таке. Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та діє на день розгляду справи. Згідно п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України уперіод дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ураховуючи те, що на момент укладення договору та розгляду цієї справи згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на території України діє воєнний стан, на підставі п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України позивач не мав права нараховувати відповідачу штрафні санкції, отже заборгованість за штрафами у сумі 4 900,00 грн. необґрунтована, а тому вимога щодо її стягнення задоволенню не підлягає. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу у повному обсязі не повернуті, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за Договором про споживчий кредит №1000084909 від 08.08.2024 у сумі 46 747,68 грн., яка складається з суми тіла кредиту у розмірі 40 032,17 грн. та відсотків за користування кредитом у сумі 6 715,51 грн. У решті позовних вимог відмовити. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволено позовні вимоги у сумі 46 747,68 грн., що становить 90,5% від заявленої позовної вимоги, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 2 740,34 грн.

Outcome: partial