Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача у відшкодування шкоди внаслідок дорожньо- транспортної пригоди у розмірі 77 852 грн. 22 коп. та судові витрати в сумі 9 911 грн. 20 коп. Вимоги мотивовані тим, що відповідач [PERSON] 18 липня 2025 року о 15:00 год. в с. Трисвятська Слобода по вул. Лісовій (в напрямку руху від траси М01 до пр. Чернігівський) керуючи автомобілем «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] скоїв зіткнення з автомобілем «TOYOTA CAMRY» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо- транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідач свою вину у скоєнні дорожньо- транспортної пригоди визнав, що підтверджується Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 18 липня 2025 року. Потерпіла особа повідомила до страховика відповідача про настання дорожньо- транспортної пригоди, надав всі необхідні документи та заяву про відшкодування шкоди. ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» (страховик відповідача) був проведений експертний огляд пошкоджень автомобіля. Крім того, з метою визначення об`єктивного розміру матеріальної шкоди, [PERSON] 07 серпня 2025 року як замовник доручив ТОВ «Клевер Експерт» здійснити оцінку матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо- транспортної пригоди. ТОВ «Клевер Експерт» встановлено, що вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу становить 142 020 грн. 44 коп. Експертне дослідження проводилось на оглядовому майданчику ТОВ «ВІДІ АВТОСТРАДА» вартість послуг якого становить 2 700 грн. 00 коп. Спеціалістами ТОВ «ВІДІ АВТОСТРАДА» 07 серпня 2025 року було складено попередній рахунок-фактуру на суму 160 859 грн. 50 коп. Від ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» позивач отримав страхове відшкодування у сумі 64 168 грн. 22 коп. Враховуючи що виплачений розмір відшкодування не покриває в повному обсязі розмір завданих збитків, позивач просить стягнути з відповідача залишок невідшкодованих збитків у розмірі 77 852 грн. 22 коп., а також понесені судові витрати у розмірі 9 911 грн. 20 коп. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. 02 лютого 2026 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, а також залучити в якості належного відповідача ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП». Заперечення обґрунтовані тим, що згідно полісу №ЕР-223849196 страхова сума за шкоду, завдану майну становить 160 000 грн. 00 коп., розмір франшизи 3 200 грн. 00 коп. 08 жовтня 2025 року позивачу від страхувальника надійшов платіж в сумі 64 168 грн. 22 коп. однак чи погоджувалась ця сума, чи проводився огляд представником страхувальника у відповідності до вимог законодавства невідомо. Зазначає, що правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Розмір здійсненої страхової виплати розрахованого з урахуванням зносу, має бути максимально наближеним до встановленого ліміту відповідальності страховика і може бути зменшений лише на розмір франшизи та/або розмір відповідного податку. Тому, на думку відповідача, вимоги про стягнення відшкодування шкоди в розмірі 77 852 грн. 22 коп. повинні бути пред`явлені до страховика - ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП», оскільки саме на страховика покладено обов`язок компенсації завданих збитків і повинна бути наближена до встановленого ліміту 160 000 грн. 00 коп. і може бути зменшений лише на розмір франшизи (3 200 грн. 00 коп.). 02 березня 2026 року від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обгрунтуванні зазначає що позивач не погоджується з висновками відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Висновок оцінювача позивача є документом складеним фахівцем, що має відповідний сертифікат і кваліфікацію та підтверджує розмір збитків, нанесених внаслідок ДТП. Страховиком також було проведено експертне дослідження вартості матеріального збитку. Матеріали справи не містять підтверджень щодо вчинення відповідачем дій щодо сприяння комунікації позивача з страховиком, погашень заборгованості в добровільному порядку. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участі не надходило. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено,що 18 липня 2025 року о 15:00 год. в с. Трисвятська Слобода по вул. Лісова (в напрямку руху від траси М01 до пр. Чернігівський) керуючи автомобілем «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] скоїв зіткнення з автомобілем «TOYOTA CAMRY» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнав свою вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, пояснивши що під час руху помітив на дорозі дикого звіра (змію) та вирішив від`їхати назад, щоб не допустити наїзду, при цьому не переконався в безпечності такого маневру (не перевірив наявність позаду іншого транспортного засобу) та допустив зіткнення з автомобілем «TOYOTA CAMRY» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується копією Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. (а.с. 9). В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений транспортний засіб «TOYOTA CAMRY» д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 7-8). Актом виконаних робіт №ВДиСА-061430 від 07 серпня 2025 року підтверджується, що ТОВ «ВІДІ АВТОСТРАДА» провела дефектування авто «TOYOTA CAMRY» д.н.з. [NUMBER] . Вартість послуги становить 2 700 грн. 00 коп., які були сплачені [PERSON] (а.с. 15-16). Крім того, згідно Рахунку №ВДиС-0044389 від 07 серпня 2025 року вартість товарів та робіт на автомобіль «TOYOTA CAMRY» д.н.з. [NUMBER] становить 160 859 грн. 50 коп. (а.с. 17). Позивач звернувся до ТОВ «КЛЕВЕР ЕКСПЕРТ» для оцінки матеріального збитку т/з «TOYOTA CAMRY» д.н.з. [NUMBER] , вартість якої становить 6 000 грн. 00 коп., які були сплачені [PERSON] (а.с. 12, 13). Відповідно до Висновків щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 353/08-25 від 08 серпня 2025 року, ринкова вартість автомобіля становить 584 523 грн. 80 коп., вартість матеріального збитку у результаті ДТП становить 87 018 грн. 30 коп., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 142 020 грн. 44 коп. (а.с. 18-28). Таким чином, у зв`язку з порушенням вимог Правил дорожнього руху відповідач заподіяв позивачу матеріальної шкоди на загальну суму 142 020 грн. 44 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» відповідно до полісу № ЕР-223849196 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі заяви позивача про відшкодування ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» (а.с. 10) виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 64 168 грн. 22 коп., враховуючи методику розрахунку розміру матеріальної шкоди за умовами страхового полісу відповідача, з урахуванням франшизи. Станом на дату подання позовної заяви, позивач провів частковий відновлювальний ремонт на суму 122 088 грн. 69 коп., що підтверджується Рахунком № ВДиС-0059123 від 10 жовтня 2025 року та Актом виконаних робіт №ВДиСА-068802 від 06 грудня 2025 року (а.с. 45,46), які були сплачені позивачем. (а.с. 47, 48). Оскільки виплачена сума страхового відшкодування є недостатньою для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, позивач просить відповідно до ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 77 852 грн 22 коп., яка є різницею між фактичним розміром шкоди й страховою виплатою. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом положень ст. 1188 ч. 1 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з ст. 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні. Згідно частини 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.2 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у питанні порядку обрахування виплати розповсюджуються на спірні відносини, а тому страховик відповідальності має право занизити виплату на розмір зносу. При цьому, за суму, яку не покриває страховик відповідає винуватець. Аналогічні правові позиції містяться у постановах Верховного Суду у справах № 754/5129/15-цвід 11 березня 2020 року; № 331/6395/18 від 04 березня 2020 року, № 753/17977/18 від 21 лютого 2020 року. Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі ст. 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі № 6-2808цс15, з якою погодився і Верховний Суду у постановах від 14.02.2018 у справі № 754/1114/15-ц, від 11.12.2019 у справі № 227/2996/16-ц, від 21.02.2020 у справі № 755/5374/18 та від 22.04.2020 у справі № 756/2632/17. У постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2024 року у справі № 175/4710/16 (провадження № 61-9681св24), суд дійшов правового висновку, що у випадках коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Установивши, що вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини відповідача, перевищує виплачений ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» позивачу розмір страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що з відповідача як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням. Надані стороною позивача докази на підтвердження отриманих транспортним засобом «TOYOTA CAMRY» д.н.з. [NUMBER] пошкоджень та вартості його відновлювального ремонту є належними і допустимими. У даних документах зі зведеними детальними даними по розрахунку наведені всі складові загальної суми виконаних робіт та встановлених запчастин, визначена єдина загальна сума. Належних та допустимих доказів на спростування вказаних документів відповідачем суду надано не було. Оскільки вина відповідача у зіткненні транспортних засобів не заперечується відповідачем, зважаючи на те, що після виплати страховиком відповідача страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги, суд доходить висновку висновку про наявність у позивача правових підстав для заявлення вимоги про стягнення грошових коштів з відповідача, з урахуванням сум раніше виплачених на користь позивача у розмірі 77 852 грн. 22 коп. (142 020 грн. 44 коп. 64 168 грн. 22 коп.) та необхідність задоволення таких вимог. Твердження сторони відповідача, що про те, що на момент дорожньо-транспортної пригодицивільно правова відповідальність була застрахована в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», ліміт відповідальності за заподіяну ним шкоду майну потерпілої особи становив 160 000 грн. 00 коп., тому обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика є помилковим, з огляду на те, що вказана страхова компанія з урахуванням вимог ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виконала свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування, укладеним із відповідачем, тому різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням підлягає стягненню саме з відповідача. З приводу заявленого у відзиві на позов клопотання про заміну неналежного відповідача, суд зауважує, що не має права самостійно, за власною ініціативою, або за ініціативою іншого, крім самого позивача, учасника справи замінити неналежного відповідача на належного у цивільному процесі, оскільки це порушує принцип диспозитивності. Відповідно до ст. 51 ЦПК України, така заміна або залучення співвідповідача здійснюється лише за клопотанням позивача або за його згодою до закінчення підготовчого провадження. Судом також не встановлено у ході судового розгляду підстав для покладення на ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» у даних спірних правовідносинах майнової відповідальності, що також спростовує твердження сторони відповідача щодо неправильного визначення позивачем відповідача. Щодо заявленого клопотання про витребування матеріалів справи №1355564, суд зазначає що, страхова компанія здійснила страхові виплати і спір зі страховою компанією з цього приводу відсутній. Крім того, за приписами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Водночас, вбачається, що у клопотанні відповідачем не обґрунтовано яким чином наявність у матеріалах цивільної справи № 748/23/26 зазначених документів може вплинути на права та обов`язки учасників справи. За таких обставин суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов про стягнення майнової шкоди задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача 77 852 грн. 22 коп. майнової шкоди. Згідно з п. 2 ч. 2 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. На підтвердження понесення позивачем судових витрат пов`язаних із залученням оцінювача, надано: рахунок ТОВ «КЛЕВЕР ЕКСПЕРТ» № 1778/25 від 04 серпня 2025 року на суму 6 000 грн. 00 коп., квитанція до платіжної інструкції №1.246399511.1 від 04 серпня 2025 року (а.с. 12, 13); акт виконаних робіт ТОВ «ВІДІ АВТОСТРАДА» №ВДиСА-061430 від 07 серпня 2025 року на суму 2 700 грн. 00 коп., квитанція про сплату [PERSON] (а.с. 15, 16). Суд вважає, що сплачені позивачем кошти за проведення оцінки розміру збитку в сумі 6 000 грн. 00 коп. та послуги дефектування транспортного засобу в розмірі 2 700 грн. 00 коп. підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що у випадку задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір та понесені ним судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved