Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 24.02.2026 року задоволений позов [PERSON] до Приватного підприємства «Левчик» про визнання відсутнім права оренди та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Враховуючи, що при подачі позову представник позивача [PERSON] адвокат Новак Р.Г. зазначив про орієнтовний розмір судових витрат та намір подання доказів понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про судові витрати. Докази понесених судових витрат подавалися представником позивача Новаком Р.Г під час розгляду справи, крім того 27.02.2026 року на адресу суду від нього надійшло клопотання про стягнення судових витрат з доказами, що підтверджують понесення судових витрат. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно клопотання про стягнення судових витрат представник позивача [PERSON] адвокат Новак Р.Г. просить стягнути з ПП «ЛЕВЧИК» на користь [PERSON] судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 85000 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. за подання позову до суду, витрат по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову та витрат по оплаті рахунку за проведення експертизи у розмірі 20355,90 грн. 06.03.2026 року від представника відповідача ПП «ЛЕВЧИК» - адвоката Танірвердієва А.Д. до суду надійшло заперечення на клопотання щодо стягнення судових витрат, в якому він зазначив, щоадвокат [PERSON] не входить до складу учасників АО «ГЛОРІЯ ЛЕКС», а докази його залучення на договірних засадах не подано, тому вважає, що відсутні підстави для стягнення витрат позивача на професійну правничу допомогу саме за послуги, надані адвокатом Новаком Р.Г. За умовами договору гонорар вже мав бути сплачений, однак матеріали справи не містять відповідних доказів. Справа є нескладною, обсяг досліджених доказів не є надмірним, тому на його думку справедливим (співмірним) розміром витрат [PERSON] на професійну правничу допомогу є 5000 грн. Відповідно до ч.2 ст.246 ЦПК України питання про судові витрати вирішується судом без повідомлення учасників справи. Суд, ознайомившись із вимогами представника позивача Радецького В.В., запереченнями представника відповідача ПП «ЛЕВЧИК», оцінивши докази, наявні в матеріалах цивільної справи, дійшов такого висновку. Як визначено ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як визначено ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що позов [PERSON] до ПП «Левчик» про визнання відсутнім права оренди та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задоволений в повному обсязі, судові витрати підлягають стягненню на користь [PERSON] з відповідача ПП «Левчик». Посилання представника відповідача ПП «Левчик» на ту обставину, що судові витрати не підлягають стягненню, так як адвокат Новак Р.Г., який здійснював представництво позивача [PERSON] , не входить до складу АО «ГЛОРІЯ ЛЕКС», з яким укладений договір про надання правничої допомоги від 27.08.2024, суд знаходить неспроможними, так як на підставі цього договору АО «ГЛОРІЯ ЛЕКС» виданий ордер на представництво інтересів [PERSON] в Балтському районному суді адвокату Новаку Р.Г. Визначаючи розмір судових витрат, суд враховує документально підтверджені понесені витрати [PERSON] по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. за подання позову до суду згідно квитанції до платіжної інструкції 0.0.3875316322.1 від 11.09.2024 року (т.1 а.с.7), витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн. за подання заяви про забезпечення позову згідно квитанції до платіжної інструкції 0.0.3897546669.1 від 20.09.2024 року (т.1 а.с.20); витрат по оплаті рахунку за проведення експертизи у розмірі 20355,84 грн. згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 21 від 27.08.2025 року (т.2 а.с.47 (зв.)). 27.08.2024 між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «ГЛОРІЯ ЛЕКС» було укладено договір № 95 про надання правничої допомоги, відповідно до п. 1.1. договору клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. 24.12.2025 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «ГЛОРІЯ ЛЕКС» укладено додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги № 95 від 27.08.2024, відповідно до умов якої сторони погодились доповнити пункт 4 договору про надання правничої допомоги № 95 від 27.08.2024 року такими підпунктами: «1.1. Розмір винагороди (гонорару) Адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги клієнту під час розгляду справи № 493/1692/24 в суді першої інстанції встановлено у фіксованому розмірі 80000,00 грн., незалежно від обсягу наданої правової допомоги та фактично витраченого часу; 1.2. У випадку досягнення позитивного результату для клієнта по справі № 493/1692/24, за наслідками її розгляду в суді першої інстанції, клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню додаткову винагороду («гонорар успіху») в розмірі 5000,00 грн. Станом на 24.02.2026 року у зв`язку з виконанням умов договору Адвокатським об`єднанням «ГЛОРІЯ ЛЕКС» по справі № 493/1692/24 було надано [PERSON] правничу допомогу на загальну суму 85000,00 грн., що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг № 21 від 24.02.2026 року за договором про надання правничої допомоги № 95 від 27.08.2024 року. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Як визначено п. 6 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. До видів адвокатської діяльності належить, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Згідно частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про те, що заявлений представником позивача [PERSON] - адвокатом Новаком Р.Г. до стягнення розмір витрат на правову допомогу не відповідає критеріям розумності та співмірності, враховуючи обсяг процесуальних документів, поданих у справі, тривалість участі у судових засіданнях, складності справи, у зв`язку із чим, виходячи з принципу співмірності та розумності, наявні правові підстави для зменшення суми винагороди за адвокатські послуги, понесені [PERSON] та визначення її у сумі 50000,00 грн. Згідно п.4.7 Договору № 95 про надання правничої допомоги, укладеного між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «ГЛОРІЯ ЛЕКС», оплата за даним договором здійснюється не пізніше п`яти робочих днів з моменту отримання клієнтом акту про надання правничої допомоги, такий акт складений сторонами 24.02.2026, а докази понесених судових витрат представником позивача подавалися до суду 26.02.2026, тобто до сплину строку, визначеного п.4.7 Договору, тому відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України стягненню підлягають витрати на оплату правничої допомоги, які підлягають сплаті за умовами Договору. Таким чином вимоги представника позивача Радецького В.В. про стягнення судових витрат підлягають частковому задоволенню, а саме сплачена [PERSON] сума судового збору у розмірі розмірі 2422,40 грн. за подання позову до суду, сума судового збору у розмірі 605,60 грн. за подання заяви про забезпечення позову, витрат по оплаті рахунку за проведення експертизи у розмірі 20355,84 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 50000,00 грн., а всього 73383,84 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial