Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Представник ТОВ «Брайт Інвестмент» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з останньої на його користь заборгованість за кредитним договором №0337/980/119947/19 від 15 лютого 2019 року в розмірі 14443,36 грн, та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 лютого 2019 року між ТОВ «ОПТ Банк» та відповідачка уклали кредитний договір №0337/980/119947/19, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 10000,00 грн. ( з можливістю збільшення відповідно до кредитного здоров`я). 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір факторингу №24/03/23, відповідно до якого АТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «Брайт Інвестмент» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №0337/980/119947/19 від 15 лютого 2019 року. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у сумі 14443,36 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 10875,63 грн; заборгованість за відсотками становить 3567,73 грн. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення вимоги на адресу відповідача, проте заборгованість залишилась не сплаченою. Тому позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 15 січня 2026 року прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без виклику сторін. Представник позивача у позовній заяві просив справу слухати у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи, підтримує позовні вимоги. Відповідач повідомлена про розгляд справи належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження за зареєстрованим місцем проживання, яку вона отримала 23 січня 2026 року, відзиву до суду не направила. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін не надходили. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд дійшов до таких висновків. Так, 15 лютого 2019 року [PERSON] було подано до АТ «ОТП Банк» заяву-анкету про надання банківських послуг, з метою обслуговування кредитної лінії, з процентною ставкою 36 % річних і процентної ставки впродовж пільгового періоду 0,01 % річних. Також [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту, графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту. Договір укладено в письмовій формі та власноруч підписано відповідачем. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265, у відповідності до умов якого АТ «ОТП Банк» передає ТОВ «Брайт Інвестмент», а ТОВ «Брайт Інвестмент» приймає права грошової вимоги і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП Банк» і боржниками в розмірі портфеля заборгованості. Відповідно до витягу з додатку №1 до договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року, ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 0337/980/1119947/19 від 15 лютого 2019 року на загальну суму 14443,36 грн., з яких: 10875,63 грн. загальна сума боргу по тілу; 3567,73 грн. загальна сума боргу по відсотках, 0,00 грн. - заборгованість за комісіями. Випискою з рахунка приватного клієнта №0337/980/1119947/19, розрахунковий період з 15 лютого 2019 року по 24 березня 2023 року, вбачається, що [PERSON] отримала кредитні кошти та користувалася ними. Згідно з розрахунком заборгованості за договором №0337/980/1119947/19 від 15 лютого 2019 року по клієнту [PERSON] станом на 24 березня 2023 року заборгованість становить 14443,36 грн. Позивачем направлено відповідачу письмову вимогу про погашення заборгованості та дострокове повернення кредиту, а також у вимозі повідомлено [PERSON] про відступлення прав вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором, відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів та не подав суду жодних доказів, які б спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 14443,36 грн. Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених ТОВ «Брайт Інвестмент»» витрат на правничу допомогу представник позивача долучив до матеріалів справи: договір № 43115064 про надання правової допомоги від 01 липня 2025 року, укладений між ТОВ «Брайт Інвестмент» та Адвокатським бюро «Ольги Клещ»; додаткову угоду № 0337/980/1119947/19 від 25 грудня 2025 року до договору № 43115064 про надання правової допомоги від 01 липня 2025 року щодо здійснення представництва і захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] ; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «Ольги Клещ», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Брайт Інвестмент» щодо стягнення кредитної заборгованості на загальну суму 5 000 грн.; акт № 0337/980/1119947/19 від 25 грудня 2025 року про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) на загальну суму 5 000 грн.; платіжної інструкції № 4013 від 25 грудня 2025 року на суму 5 000 грн.; платіжну інструкцію №3770 від 25 грудня 2025 року про оплату правничої допомоги. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням виконаної адвокатом роботи та витраченого часу, принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та враховуючи те, що позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved