Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Позивач ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», в особі представника позивача - Горної В.І., звернулося до Заставнівського районного суду Чернівецької області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 12 570 грн за кредитним договором № 17.02.2024-100001486 від 17.02.2024 та судовий збір в розмірі 2 662,40 грн. В обґрунтування позову представник позивача вказала, що 17.02.2024 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №17.02.2024-100001486, відповідно до умов якого, позичальнику надано кредит у розмірі 6000,00 грн (що підтверджується квитанцією про видачу коштів), строком на 70 днів з визначеними договором розмірами процентних ставок, комісії та неустойки. Оскільки відповідачем отримано кредитні кошти у розмірі 6000 грн на електронний платіжний засіб, відповідно до вказаних реквізитів, то ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує. У зв`язку з цим, станом на дату подачі позовної заяви у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 12 570 грн, що складається із заборгованості: по тілу кредиту в розмірі 6000 грн, по процентах в розмірі 5670 грн та комісії в розмірі 900 грн, яку позивач просить стягнути з [PERSON] у судовому порядку. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області Пухарєвої О.В. від 29.01.2026, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 12:30 год 04.03.2026. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, просила проводити розгляд даної справи за відсутністю представника ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та не заперечувала проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позов та жодних клопотань, заяв до суду не надав. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у відповідності до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 17.02.2024 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» і відповідачем на пропозицію позивача про укладення кредитного договору (оферти) та на підставі заявки [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 17.02.2024-100001486, відповідно до умов якого, останній отримав кредит у сумі 6000 грн на строк 70 днів з дати його надання та датою повернення 26.04.2024, сплатою процентів за фіксованою процентною ставкою 1,35% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 900 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Крім того, укладаючи зазначений договір, у відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 17.02.2024-100001486 від 17.02.2024 [PERSON] , як позичальник підтвердив, що йому надані та він отримав інформацію, зазначену в статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», примірник цього договору. До матеріалів справи долучено Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії), Заявку кредитного договору № 17.02.2024-100001486 від 17.02.2024, Інформаційне повідомлення позичальника [PERSON] , що підтверджують факт укладення електронного кредитного договору № 17.02.2024-100001486 від 17.02.2024. Також судом встановлено, що договір підписано між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем електронним цифровим підписом - одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е214. При цьому сторонами досягнуто згоди щодо основних умов кредитування (а.с.13, зворот, 19). Таким чином письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи підтверджено, що кредитний договір № 17.02.2024-100001486 від 17.02.2024 укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог статті 12 вказаного Закону, а саме з боку кредитодавця підписано електронним підписом кредитодавця, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора, та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Також встановлено, що ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» 17.02.2024 о 13:13 год. перерахувало на банківську картку [PERSON] за № [NUMBER] , зазначену в заявці кредитного договору, 6000 грн за кредитним договором № 17.02.2024-100001486 від 17.02.2024 (а.с. 28). [PERSON] , скориставшись кредитними коштами, не виконував належним чином умови договору, у зв`язку з чим станом на 19.01.2025 у нього утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 12 570 грн, що складається із заборгованості: по тілу кредиту - в розмірі 6000 грн, по процентах - в розмірі 5 670 грн та комісії в розмірі 900 грн. Зазначене вбачається з довідки-розрахунку про стан заборгованості (а. с.29). Отже, факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. За правилами статей 525, 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, враховуючи, що термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена (доказів погашення заборгованості суду не надано), суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором договором №17.02.2024-100001486 від 17.02.2024 в сумі 12 570 грн, що складається із заборгованості: по тілу кредиту - в розмірі 6000 грн, по процентах - в розмірі 5 670 грн та комісії в розмірі 900 грн. Також суд вирішує питання щодо судових витрат у справі. Згідно з ч. 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при зверненні до суду з позовом судовий збір в розмірі 2662,40 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved