Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Представник позивача звернувся з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про надання кредиту №2892651 від 10.11.2019 року у загальному розмірі 30 480, 50 грн, з яких: - 5 550,00 грн заборгованість за тілом кредиту; - 24 930, 50 грн заборгованість за відсотками та понесені судові витрати по справі. Позов мотивований тим, що 10.11.2019р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АЛЕКСКРЕДИТ» (далі ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ») та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №2892651, у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 550, 00 грн. Кредитний договір підписано шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідач зобов`язувався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за їх користування відповідно до умов, зазначених у договорі. Підписанням цього кредитного договору та вказаних до нього додатків, відповідач підтвердив, що ознайомився з його умовами та погодився їх виконувати. 10.06.2025р. між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (далі ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ») було укладено Договір факторингу №АК-10/06/2025 у відповідності до умов якого ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі набуло права вимоги до відповідача за договором про надання кредиту №2892651 від 10.11.2019 року. В подальшому, 07.07.2025р. між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» (далі ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС») було укладено Договір факторингу №ДФ-07072025 у відповідності до умов якого ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» передає (відступає) ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» приймає належні ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі набуло права вимоги до відповідача за договором про надання кредиту №2892651 від 10.11.2019 року. Згідно розрахунку заборгованість відповідача за договором про надання кредиту №2892651 від 10.11.2019 року не погашена та складає 30 480, 50 грн. Відповідач отримав кошти за кредитним договором, але своїх зобов`язань за ним не виконав, не здійснивши платежів для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 30 480, 50 грн, а тому позивач змушений був звернутись до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав. Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 25.12.2025 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, останній у позовній заяві просив справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву суду не надавав. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся сторін. Дослідивши матеріали справи, клопотання представника позивача, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що 10.11.2019 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання кредиту №2892651, відповідно до якого відповідач отримав кредит у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів кредиту на картковий рахунок позичальника в сумі 5 550,00 грн., строком з 10.11.2019 до 28.05.2020 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів у відповідності до умов Договору в національній грошовій одиниці України гривні. Договір підписано відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора PS2892651 (а.с.19-21). Відповідно до п.1.1. Договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання кредиту ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», що розміщені на сайті кредитодавця www.alexcredit.ua. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з цим Договором та Правилами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись своїх обов`язків та виконувати їх (п.7.2. Договору). Відповідно до Додатку № 1 до Договору про надання кредиту №2892651 від 10.11.2019р., сторони погодили графік платежів, в тому числі у випадку виникнення заборгованості (неповернення зобов`язань до спливу узгодженого строку повернення кредиту) (а.с.21). Виконання первісним кредитором ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» обов`язку щодо надання грошових коштів відповідачу підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 03.11.2024 відповідно до якої на підставі договору № 41346335_18/10/17 про надання послуг з переказу грошових коштів та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ «ФК «Елаєнс» та ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» було здійснено успішний платіж в системі: номер в системі FONDY: 176288593; дата проведення платежу 10.11.2019; сума платежу 5550,00 грн; номер карти [NUMBER] ; банк карти отримувача RAIFFEISEN BANK JSC (а.с. 38). 10 червня 2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №АК-10/06/2025, відповідно до якого ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» відступило ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором, укладеним з відповідачем (а.с.22-28). Відповідно до даних витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №АК-10/06/2025 від 10 червня 2025 року до ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» від ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» перейшло право вимоги до відповідача за договором про надання кредиту №2892651 від 10.11.2019 року на суму 30 480 грн. 50 коп., яка складається з: - 5 550,00 грн заборгованість за тілом кредиту; - 24 930, 50 грн заборгованість за відсотками ( а.с.10). 07 липня 2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» було укладено Договір факторингу №ДФ-07072025, відповідно до якого ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором, укладеним з відповідачем ( а.с. 29-35). Відповідно до даних витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № ДФ-07072025 від 07 липня 2025 року до ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» від ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідача за договором про надання кредиту №2892651 від 10.11.2019 року на суму 30 480 грн. 50 коп., яка складається з: - 5 550,00 грн заборгованість за тілом кредиту; - 24 930, 50 грн заборгованість за відсотками ( а.с. 11). З детального (щоденного) розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту №2892651 від 10.11.2019 року станом на 06.06.2025 вбачається, що заборгованість відповідача перед ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» становить 37 307,00 грн., з яких: - 5 550, 00 грн - сума заборгованості за тілом; - 31 757,00 грн. - залишок прострочених процентів за кредитом (а.с. 12-14). 10.07.2025 позивач направив відповідачу вимогу-повідомлення про обов`язок погашення заборгованості за кредитним договором №2892651 від 10.11.2019 року, в якій повідомив про набуття права вимоги за кредитним договором №2892651 від 10.11.2019 року та наполегливо рекомендували сплати заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 480,50 грн (а.с. 41). Дана сума заявлена позивачем до стягнення. Відомостей про повне погашення існуючого боргу за кредитним договором на час розгляду справи суду надано не було. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Надані позивачем копії договорів факторингу та витягів з Реєстрів Боржників за договорами факторингу містить підписи сторін, укладені відповідно до вимог чинного законодавства, які підтверджують укладення договорів та перехід права вимоги від клієнта до Фактора позивача ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС», а тому суд вважає їх належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. З матеріалів справи та розрахунків заборгованості наданих стороною позивача, вбачається що відповідач отримав кошти, але своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором про надання кредиту №2892651 від 10.11.2019 року у загальному розмірі 30 480, 50 грн, з яких: - 5 550,00 грн заборгованість за тілом кредиту; - 24 930, 50 грн заборгованість за відсотками. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги на надані розрахунки боргу, судом встановлено не було. Як видно із змісту матеріалів справи, відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, заборгованість, яка у нього виникла, добровільно у повній мірі на час розгляду справи ним не погашена ні на рахунки позивача ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС», ні на рахунки попередніх кредиторів. Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав останнього, тобто відповідач взяті на себе договірні зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконав, а тому позов підлягає задоволенню. Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне. Позивачем заявлено вимогу про компенсацію понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, для підтвердження витрат на правову допомогу позивачем було надано копії: договору про надання правової допомоги № 43657029 від 01 липня 2025 року (а.с. 16-18), додаткової угоди до нього №2892651 від 30 вересня 2025 року (а.с. 37), акту №2892651 від 30 вересня 2025 року про підтвердження факту надання правничої допомоги, що укладені між ТОВ «ФК «Солвентіс» та адвокатом Лівак І.М. з детальним описом наданих послуг 30 вересня 2025 року (а.с. 8, 15), відповідно до якого визначено розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВА №841 (а.с. 47). Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги час розгляду справи, яка не є складною, час витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі підлягають частковому задоволенню в розмірі 4 000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved