Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивач звернулася через представника адвоката Мороз І.М. до Теребовлянського районного суду Тернопільської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що сімейні стосунки у сторін не склалися, шлюб фактично припинив існування, сторони сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим та таким, що буде суперечити інтересам сторін. Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 10.02.2026 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, призначено судове засідання на 09.03.2026. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, представник позивача адвокат Мороз І.М. подала заяву, у якій просила справу розглядати за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак 23.02.2026 останнім засобами поштового зв`язку було подано до суду відзив, у якому він зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, просив розірвати укладений між сторонами шлюб. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.01.2000, після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №1. В сторін [INFO] народився син [PERSON] , який є повнолітнім. Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною 3 статті 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved