Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Представник позивача ТОВ "Споживчий центр" Пилипчук А.С. звернулася до суду з указаним позовом. Позов обгрунтовано тим, що 02.10.2024 між кредитодавцем ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики №100001882 на суму 8000 гривень. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора. Позичальник [PERSON] під час укладення кредитного договору пройшла ідентифікацію, шляхом використання системи ВankID. У кредитному договорі сторонами досягнуто згоду з усіх істотних умов, в тому числі щодо розміру кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплату відсотків, розмір і тип процентної ставки. ТОВ «Споживчий центр»свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі та надало позичальнику грошові кошти в рахунок кредиту з використанням електронного платіжного засобу споживача №4149-49ХХ-ХХХХ-2163. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належно не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату звернення представника позивача з позовом до суду утворилась заборгованість у розмірі 16 570,33 гривень, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6914,80 гривень, заборгованості за процентами в розмірі 5815,53 гривень та неустойки в розмірі 3840 гривень, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Тому позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №100001882 від 02.10.2024 та судові витрати по справі. В установлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подала. В судове засідання представник позивача ТОВ «Споживчий центр» не прибув, у позові представник позивача Пилипчук А.С. просила розгляд справи здійснювати у її відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами, представник позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , належно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, відзиву, заяв, клопотань суду не подала. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Д ослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов потрібно задовольнити частково на таких підставах. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитного договору відповідачем. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і в установлений строк (термін). Суд установив, що 02.10.2024 між кредитором ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , укладено кредитний договір №100001882 на суму 8000 гривень, строком на 140 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 18.02.2025. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням відповідачем електронного підпису одноразового ідентифікатора Е951. Відповідач самостійно ініціювала укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті кредитора. У кредитному договорі сторонами досягнуто згоду з усіх істотних умов, в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплату відсотків, розмір, тип процентної ставки, розмір комісії. Відповідно до умов кредитного договору №100001882 ТОВ «Споживчий центр» успішно перерахувало на платіжну картку клієнта №4149-49ХХ-ХХХХ-2163 грошові кошти у розмірі 8000 гривень, призначення платежу: видача за договором кредиту. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надав відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з частиною 2 статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідач [PERSON] в порушення вимог закону та умов договору свої зобов`язання за кредитним договором №100001882 не виконала, згідно з випискою з особового рахунку має заборгованость в розмірі 16 570,33 гривень (шістнадцять тисяч п`ятсот сімдесят гривень 33 копійки), що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6914,80 гривень (шість тисяч дев`ятсот чотирнадцять гривень 80 копійок), заборгованості за процентами в розмірі 5815,53 гривень (п`ять тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень 53 копійки) та неустойки в розмірі 3840 гривень (три тисячі вісімсот сорок гривень). Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 2 статті 1050 та частини 2 статті 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення кредиту та сплати процентів. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, позивачем доведено факт отримання кредитних коштів відповідачем, зокрема, попереднє підписання кредитного договору та ознайомлення з його умовами, в результаті чого боржник взяв на себе зобов`язання з повернення кредиту, які він не виконав в повному обсязі. Тому позов потрібно задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №100001882 від 02.10.2024 в розмірі 12 730,33 гривень (дванадцять тисяч сімсот тридцять гривень 33 копійок). Позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача неустойки в розмірі 3840 гривень (три тисячі вісімсот сорок гривень) задоволенню не підлягає з огляду на такі обставини. Згідно з розділом 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і триває по даний час. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 14 ЦК України, особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Зміст і суть відносин між сторонами у цій справі - це виконання позичальником грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки прострочення заборгованості за кредитним договором відбулося у період дії в Україні воєнного стану, відповідач звільнений від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 3840 гривень (три тисячі вісімсот сорок гривень) є безпідставною, тому в задоволенні позовної вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача неустойки потрібно відмовити. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір в розмірі 1861,03 гривень (одна тисяча вісімсот шістдесят одна гривня 03 копійки) (12730,33х2422,40/16570,33=1861,03). На підставі статей 11, 13, 16, 509, 510, 526, 626-628, 638, 1054 ЦК України,

Outcome: partial