Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі - АТ «ПУМБ») звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 200937307701 від 16.12.2017 у розмірі 34926,09 грн., з яких: 22360,47 грн. заборгованість за кредитом; 12565,62 грн. заборгованість за процентами. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] 16.12.2017 укладено кредитний договір № 200937307701, на підставі якого відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 1000 грн., який пізніше було збільшено до 22360.47 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку із чим заборгованість останнього перед позивачем станом на 03.06.2025 складає 34926,09 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, проте судові повістки повернулися до суду з відміткою АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній». Заяв, клопотань або відзиву до суду не надходило. Згідно до п.п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за відсутності заперечень представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 16.12.2017 [PERSON] підписала заяву № 200937307701 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій зазначено, що вона приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах. У вищевказаній заяві відповідач просив банк відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривнях та надати Кредитну картку, а також встановити кредитний ліміт у сумі 1000 грн. Із заяви вбачається, що розрахунковий день 30 число місяця; платіжна дата 30 число місяця. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюється відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. Одночасно з підписанням заяви № 200937307701, сторонами підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені можливі умови надання споживчого кредиту. Згідно з довідкою про збільшення кредитного ліміту по Договору № 200937307701 від 16.12.2017 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 1000 грн., який було збільшено, в останнє 11.12.2019 до 22360,47 грн. У відповідності до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 200937307701 від 16.12.2017 зі всіма змінами і доповненнями до нього, станом на 03.06.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить: 34926,09 грн., з яких: 22360,47 грн. заборгованість за кредитом; 12565,62 грн. заборгованість за процентами. До позовної заяви додано виписку з рахунку відповідача, з якої видно, що відповідач неодноразово користувався коштами банку. 05.06.2025 АТ «ПУМБ» направило [PERSON] письмову вимогу (повідомлення) про необхідність погашення заборгованості в загальному розмірі 34 926,09 грн. Вирішуючи спір по суті вимог, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Позивачем було надано докази того, що відповідачем 16.12.2017 укладено договір № 200937307701 та отримано кредитні кошти. Також, позивачем було надано детальний розрахунок заборгованості відповідача, з якого вбачається, що останній неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання за вищевказаним договором. Доказів на користь того, що відповідачем було погашено вищевказані суми заборгованості, до суду надано не було. Кредитний договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. Отже, існують підстави для стягнення з відповідача заборгованості за договором № 200937307701 від 16.12.2017 у загальному розмірі 34926,09 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до змісту ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору, позивач поніс витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується наявною у матеріалах справи платіжною інструкцією, на зазначену суму. На підставі викладеного,

Outcome: approved