Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до Сахновщинського районного суду Харківської області з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 8225721 від 20.01.2025 року у загальному розмірі 30 992,00 грн. Заявлена сума складається з: 8 000,00 грн основна сума боргу (тіло кредиту); 6 992,00 грн заборгованість за процентами; 16 000,00 грн заборгованість за пенею (неустойкою). Також позивач просить стягнути сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн (фактично понесених на стадії подання позову). Позов обґрунтований тим, що 20.01.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та відповідачем за допомогою інформаційно-комунікаційної системи було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту. Первісний кредитор виконав зобов`язання, перерахувавши кошти в сумі 8 000,00 грн на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Проте, відповідач належним чином зобов`язання не виконала, утворивши заборгованість. 26.06.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено Договір факторингу № 26/06/25, згідно з яким право вимоги за зазначеним кредитним договором перейшло до позивача. Зважаючи на непогашення боргу, позивач звернувся до суду. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області справу було передано за підсудністю до Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Ухвалою суду провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано учасникам час для подання заяв по суті. Також, судом задоволено клопотання позивача про витребування інформації у АТ КБ «ПриватБанк» щодо належності банківського рахунку відповідачу. Інших заяв по суті справи від сторін не надходило. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст. 279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. 20.01.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8225721 в електронній формі з використанням мобільного застосунку «ClickCredit». Підписання договору відбулося шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом розміщення її у мережі Інтернет. Згідно зі ст. 12 цього Закону та ст. 207 ЦК України, електронний підпис одноразовим ідентифікатором за правовими наслідками прирівнюється до власноручного підпису. Таким чином, договір є укладеним у належній письмовій (електронній) формі. Факт видачі кредитних коштів у сумі 8 000,00 грн підтверджується платіжною інструкцією від 20.01.2025 та інформацією щодо BIN-коду картки № [NUMBER] , що належить АТ КБ «ПриватБанк»(а.с.10). Також, вказане підтверджується витребованою інформацією з банку. Згідно зі ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», зазначені документи мають статус первинних та підтверджують здійснення господарської операції. 26.06.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу № 26/06/25(а.с.24-31). Згідно з п. 1.2 цього Договору та Реєстру прав вимог від 26.06.2025, право грошової вимоги до боржника [PERSON] перейшло до позивача в обсязі 30 992,00 грн. Суд визнає позивача належним кредитором відповідно до ст. ст.512, 1077 ЦК України(а.с.32-35). Як вбачається зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і закону, а одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Заборгованість за тілом кредиту в сумі 8 000,00 грн та процентами в сумі 6 992,00 грн підтверджена розрахунками позивача та матеріалами справи, відповідачами не спростована, а тому підлягає стягненню(а.с.6, 13). Щодо вимоги про стягнення пені (неустойки) у розмірі 16 000,00 грн, слід вказати наступне. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Загальновизнаним є факт, що Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово був продовжений та продовжує діяти на час розгляду справи. Однак, Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», визначено: у розділі IV "Прикінцеві та перехідні положення" ЗУ Про споживче кредитування: пункт 6 викласти в такій редакції: "6. У разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем"; пункт 6-1 виключити. Таким чином, оскільки кредитний договір був укладений сторонами 20.01.2025 року, тобто після набрання чинності змінами, що були внесені Законом України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», то нарахована позивачем неустойка у розмірі 16 000, 00 грн може бути стягнута з [PERSON] . З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого. На підтвердження витрат позивач надав договір № 01-11/24, акт № 16-П від 11.07.2025 та опис послуг на суму 3 500,00 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України та позиції ВС у справі № 275/150/22, суд не має права зменшувати розмір витрат без відповідного клопотання іншої сторони. Оскільки заперечень проти розміру цих витрат не надійшло, вони підлягають стягненню у повному обсязі.

Outcome: approved