Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

У листопаді 2025 року МТСБУ звернулося до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що відповідач [PERSON] 20.02.2025 року біля 18:14 год., керуючи автомобілем «Рено» державний номерний знак [NUMBER] по вул. Братиславській (електроопора 10) в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на автомобіль «Рено» державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є ТОВ «НТК «Завод точної механіки». При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зазначене підтверджується матеріалами адміністративного провадження і свідчить про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 22.04.2025. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений «Рено» державний номерний знак [NUMBER] , що належить ТОВ «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки». Вартість відновлювального ремонту пошкодженого відповідно до звіту № 064-25Д_SOS_-250228-305022 про визначення вартості відновленого ремонту транспортного «Рено» д.н.з. [NUMBER] складає 41 261 грн. 57 коп. Зазначена шкода особисто винуватцем не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних собів № EP-222369875 з терміном дії з 27.07.2024 по 26.07.2025. У зв?язку з настанням події, МТСБУ 16.05.2025 здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 41 261 грн. 57 коп. (наказ № 3.1/15352 від 15.05.2025). Тому, після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] 16.05.2025 МТСБУ листом звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено без задоволення. Також, МТСБУ додатково понесені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 2000,00 грн. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20.11.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, у заяві на адресу суду просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в заяві на адресу суду зазначив, що позовні вимоги визнає та просить розстрочити виконання судового рішення строком на 12 місяців. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 20.02.2025 року біля 18:14 год., керуючи автомобілем «Рено» державний номерний знак [NUMBER] по вул. Братиславській (електроопора 10) в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на автомобіль «Рено» державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є ТОВ «НТК «Завод точної механіки». При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зазначене підтверджується матеріалами адміністративного провадження і свідчить про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 22.04.2025. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений «Рено» державний номерний знак [NUMBER] , що належить ТОВ «Науково-технічний комплекс «Завод точної механіки». Вартість відновлювального ремонту пошкодженого відповідно до звіту № 064-25Д_SOS_-250228-305022 про визначення вартості відновленого ремонту транспортного «Рено» д.н.з. [NUMBER] складає 41 261 грн. 57 коп. Зазначена шкода особисто винуватцем не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних собів № EP-222369875 з терміном дії з 27.07.2024 по 26.07.2025. У зв?язку з настанням події, МТСБУ 16.05.2025 здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 41 261 грн. 57 коп. (наказ № 3.1/15352 від 15.05.2025). Тому, після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] 16.05.2025 МТСБУ листом звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено без задоволення. Також, МТСБУ додатково понесені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 2000,00 грн. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються главою 82 Цивільного кодексу України щодо відшкодування шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим суб`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену безпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено право особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений. Згідно із ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-ІV (із змінами і доповненнями) страховик має право у випадках, передбачених Законом, звернутись з регресною вимогою до особи, яка допустила порушення Закону, що надають право регресу для страховика. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов переконання, що оскільки дії відповідача потягли цивільно-правові наслідки, МТСБУ відшкодувало шкоду, яка була спричинена дорожньо-транспортною пригодою, а тому позивачем право регресної вимоги обґрунтоване належними та допустимими доказами в справі, а відтак позов підлягає задоволенню повністю та необхідно стягнути із відповідача на користь позивача у порядку регресу завдані збитки у розмірі 41 261 грн. 57 коп, витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 2 000 грн, а загалом - 43 261 грн. 57 коп. Щодо клопотання відповідача про розстрочення сплати заборгованості за відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, строком на 12 місяців, суд дійшов до наступних висновків. Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб. Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. В той же час, згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду. Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі № 916/190/18. Судові витрати у справі складаються із судового збору за подання до суду позовної заяви - 3 028 грн., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0032809 від 22.10.2025. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи, що відповідач визнав позов у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028 грн., та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у сумі 3 028 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved