Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

ТОВ "ФК "КРЕДИТ КАПІТАЛ" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. 02.05.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит №9176985 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 3 000,00 грн. Позичальник зобов`язався повернути суму кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Первісний кредитодавець свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Разом з тим, [PERSON] порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Загальна сума заборгованості відповідача за договором про споживчий кредит №9176985 від 02.05.2023 становить 11 520,00 грн, яка складається з: 3 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту; 8 220,00 грн заборгованості за відсотками; 300,00 грн заборгованості за комісією. 26.07.2023 ТОВ «Мілоан» та ТОВ "ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ" уклали договір про відступлення прав вимоги №101-МЛ, відповідно до якого ТОВ "ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ" отримало право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №9176985 від 02.05.2023 на загальну суму 11 520,00 грн. У зв`язку з наведеним, оскільки відповідач своїх зобов`язань щодо сплати кредитних коштів не виконує, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про споживчий кредит №9176985 від 02.05.2023 на суму 11 520,00 грн, а також стягнути судові витрати по справі. Ухвалою від 09 січня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою від 11 лютого 2026 року розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача Усенко М.І. в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити з підстав, наведених у ньому, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно з вимогами ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні фактичні обставини справи, зміст відповідних спірних правовідносин та застосовує до них такі норми права. 02.05.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит №9176985, який відповідач підписав електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора (а.с.18-24). Відповідно до умов договору кредит надається в сумі 3 000,00 грн (п.1.2 договору), строком на 100 днів (п.1.3 договору); пільговий період складає 10 днів до 12.05.2023 (п.1.3.1 договору); поточний період складає 90 днів до 10.08.2023 (п.1.3.2 договору); комісія за надання кредиту 300,00 грн (п.1.5.1 договору); проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 300,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.2 договору); проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 8 100,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3 договору). Згідно із п.2.4.1 договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, згідно п.1.4 договору. Факт переказу грошових коштів відповідачу відповідно до умов договору про споживчий кредит №9176985 від 02.05.2023 підтверджується копією платіжного доручення №99531616 від 02.05.2023 (а.с.26 на звороті). 26.07.2023 ТОВ «Мілоан» та ТОВ "ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ" уклали договір про відступлення прав вимоги №101-МЛ, відповідно до якого ТОВ "ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ" отримало право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №9176985 від 02.05.2023 на загальну суму 10 170,00 грн (а.с.29-38). Згідно виписки з особового рахунку та розрахунку заборгованості станом на 12.11.2025 загальна заборгованість відповідача за договором про споживчий кредит №9176985 від 02.05.2023 становить 11 520,00 грн, яка складається з: 3 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту; 8 220,00 грн заборгованості за відсотками; 300,00 грн заборгованості за комісією (а.с.27-28). Наданий позивачем розрахунок заборгованості не був спростований відповідачем в установленому законом порядку, а тому вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд також виходить з наступного. Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до змісту ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512, ст.514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З урахуванням усього вищенаведеного, а також того, що відповідачу було відомо про необхідність виконання взятих на себе зобов`язань за договором про споживчий кредит №9176985 від 02 травня 2023 року, однак остання їх належним чином не виконала, обставини зазначені у позові не спростувала, не надала доказів на підтвердження відсутності заборгованості або її погашення, суд вважає, що позов ТОВ "ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ" підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження надав копію договору про надання правової допомоги від 01 липня 2025 року №0107, акт №Д/10164 наданих послуг, детальний опис наданих послуг до акту №Д/10164 за договором про надання правової допомоги №0107 від 01 липня 2025 року (а.с.42-43). Відповідно до частин 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд враховує складність справи, час витрачений представником позивача для підготовки і подання позову, та виходячи із принципів реальності, необхідності та розумності витрат, дійшов висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 4 000 грн, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. Згідно із ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн, (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved