Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

26 січня 2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 27 463,35 грн., а також судовий збір та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9 200,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 30.08.2018 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. АТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Взяті на себе зобов?язання за кредитним договором Банк виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. 22.02.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ». В подальшому 23.02.2021 року між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшли до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором, який був укладений з відповідачем. Станом на 23.02.2021 року за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 27 463,35 грн. Також, у зв`язку з розглядом даної справи позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 200,00 грн. Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. Ухвалою суду від 28 січня 2026 року у вказаній справі було відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 28 січня 2026 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30 серпня 2018 року [PERSON] підписала з Акціонерним товариством «Альфа-Банк» Анкету-Заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (зв. бік а.с. 8). Також, 30 серпня 2018 року [PERSON] підписала з Акціонерним товариством «Альфа-Банк» оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, в якій запропонувала укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між [PERSON] та Банком, на наступних умовах: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлюваної кредитної лінії, ліміт кредитної лінії - 200 000,00 грн., обов`язковий мінімальний платіж - 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. (а.с. 9). Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Акціонерне товариство «Альфа-Банк» прийняло пропозицію [PERSON] та підписало акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії. У вищезазначеній Оферті на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії зазначено, що підпис позичальника на даному договорі свідчить про отримання нею всієї інформації про умови кредитування та про те, що Акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії від 30 серпня 2018 року отримала у дату складання цієї оферти. Того ж дня, тобто 30 серпня 2018 року [PERSON] було підписано Паспорт споживчого кредиту (а.с. 8). Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання, що визначено у ст. 634 ЦК України. Таким чином, судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] 30 серпня 2018 року було укладено кредитний договір. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Банк свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику обумовлені кредитним договором кредитні кошти на умовах, передбачених договором. Відповідач отримала обумовлені договором грошові кошти, проте зобов`язання належним чином за вищезазначеним договором не виконала, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується Випискою по особовим рахункам з 30.08.2018 по 22.02.2021, сформованою АТ «Сенс Банк», який є правонаступником АТ «Альфа-Банк» (а.с. 25-29). Таким чином, між позивачем та відповідачем склалися кредитні правовідносини, у яких праву кредитодавця вимагати повернення наданих у кредит грошових коштів, кореспондує обов`язок позичальника повернути отримані у кредит кошти на умовах обумовлених укладеними між ними угодами. У подальшому, 22 лютого 2021 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» як фактором було укладено Договір факторингу № 1, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права, які належать Клієнту за Основними договорами, на умовах передбачених Основними договорами. (а.с. 10-14). Того ж дня, тобто 22 лютого 2021 року, між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» було підписано Акт приймання-передачі Реєстру боржників від 22 лютого 2021 року до договору факторингу № 1 від 22.02.2021 року (а.с. 15). Згідно з Витягом з Реєстру договорів, права вимоги за яким відступаються, та боржників за такими договорами, до Договору факторингу № 1 від 22 лютого 2021 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» перейшло право вимоги за кредитним договором від 30 серпня 2018 року, укладеним з [PERSON] , загальний залишок заборгованості складає 27 463,35, з яких: залишок по тілу кредиту - 23 110,21 грн.; залишок заборгованості за штрафними санкціями - 4 353,14 грн. (а.с. 23). Крім того, 23 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» як фактором було укладено Договір факторингу № 01-23-02/21, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права, які належать Клієнту за Основними договорами, на умовах передбачених Основними договорами. (а.с. 16-20). Того ж дня, тобто 23 лютого 2021 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» було підписано Акт приймання-передачі Реєстру боржників від 23 лютого 2021 року до договору факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021 року (а.с. 21). Згідно з Витягом з Реєстру договорів, права вимоги за яким відступаються, та боржників за такими договорами, до Договору факторингу № 01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» перейшло право вимоги за кредитним договором від 30 серпня 2018 року, укладеним з [PERSON] , загальний залишок заборгованості складає 27 463,35, з яких: залишок по тілу кредиту - 23 110,21 грн.; залишок заборгованості за штрафними санкціями - 4 353,14 грн. (а.с. 24). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» є правонаступником Акціонерного товариства «Альфа-Банк» та стало новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором, який укладений з [PERSON] . Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом станом на 22 лютого 2021 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 27 463,35 грн., з яких: прострочене тіло кредиту - 22 640,17 грн.; відсотки за користування кредитом - 3 153,14 грн.; неустойка (штраф) - 1 200,00 грн.; овердрафт (несанкціонована заборгованість) - 470,04 грн. (а.с. 30). Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит, яке підлягає судовому захисту. Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 27 463,35 грн., а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» правничу допомогу у вказаній справі надавала адвокат Литвиненко О.І., що підтверджується Договором про надання правничої допомоги від 03 липня 2024 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом Литвиненко О.І. (а.с. 31-32). Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 02 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом Литвиненко О.І. було підписано Акт приймання-передачі наданих послуг №4 в якому зазначено, що вартість наданих юридичних послуг становить всього 9 200,00 грн. (первинна консультація - 1 000,00 грн., витрачено 0,5 годин; правовий аналіз наявних документів у замовника по справі - 4 000,00 грн., витрачено 2 години; підготовка позовної заяви - 4 200,00 грн., витрачено 2,1 годин) (зв. бік а.с. 32). На підтвердження оплати позивачем вищевказаних послуг адвоката надано платіжну інструкцію № 2726 від 10.06.2025 року на суму 9 200,00 грн. (а.с. 1). Позивач дійсно отримав правову допомогу від адвоката Литвиненко О.І., а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Разом з цим, згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 9 200,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. При цьому, вартість послуг первинної консультації, правовий аналіз наявних документів у замовника по справі, підготовка позовної заяви, а також витрачений на вказані послуги час, є очевидно завищеними та такими, що не відповідають складності виконаних адвокатом робіт. Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи,

Outcome: partial