Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

У січні 2026 року позивачка [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] . В обґрунтування позову вказала, що з 12 лютого 2011 року по 17 березня 2014 року з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15 листопада 2013 року із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 486 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття починаючи з 24 жовтня 2013 року. 15 січня 2014 року Хортицьким відділом ДВС відкрито виконавче провадження №41485485 із примусового стягнення аліментів. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 08 квітня 2014 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] [INFO] , та сина [PERSON] [INFO] .. Посилаючись на те, що визначений рішенням суду розмір аліментів у повній мірі не задовольняє потреби дітей просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дітей, встановлений рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.11.2013 року з твердої грошової суми у розмірі 486 грн. щомісячно на частку від заробітку (доходу) [PERSON] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача - адвокат Косєй К.В. в позовній заяві просила розгляд справи здійснити у її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи заперечень не мають. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, конверт повернуто з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" та через оголошення, опубліковане на офіційному сайті суду на порталі "Судова влада України", про причини неявки відповідач суду не повідомив. Відзив на позов не надав. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважав за можливе здійснити заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сторони з 12 лютого 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 17 березня 2014 року, що підтверджується копією зазначеного судового рішення справа №337-887-14ц /а.с.28/. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно /а.с.11/. Рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 15 листопада 2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі по 486 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття, починаючи з 24 жовтня 2013 року. /а.с.9/. Рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 08 квітня 2014 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] /а.с.10/. 15 січня 2014 року державним виконавцем Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького управління юстиції відкрито виконавче провадження №41485485 про стягнення аліментів з [PERSON] /а.с.12-зворот/. Згідно розрахунку заборгованості наданого головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 15 січня 2026 року становить 283 608,00 грн. /а.с.13-15/. Позивачка зазначає, що діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, оскільки батька дітей- [PERSON] позбавлено батьківських прав. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. №2402-III визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України). Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Як встановлено, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання двох дітей на користь позивачки визначено судом у розмірі 486 грн. на кожного, щомісячно. Відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2026 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3512 гривень. За приписами частин 1, 18 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із встановлених судом обставин, наведених положень закону, змін, які відбулися у законодавчому регулюванні спірних правовідносин і засвідчують підвищення з боку держави рівня захисту інтересів дітей, зокрема того, що право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу, а також те, що визначений раніше розмір аліментів 486 грн. на одну дитину, не забезпечує навіть мінімальні потреби дитини, яка у зв`язку із підвищенням віку потребує більших витрат, а відповідач є працездатним і має можливість організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити необхідні потреби своїх дітей, вимоги позивачки про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей є обгрунтованими. Враховуючи викладене, а також те, що обов`язок батьків утримувати своїх дітей є обопільним, суд приходить до висновку про необхідність змінити спосіб аліментів, що стягуються з відповідача на дітей у розмірі 486 грн., та стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку ( доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач не надав докази свого матеріального становища, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти в зазначеному судом розмірі. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Негайне виконання рішення про зміну способу стягнення аліментів не передбачене ст.430 ЦПК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved