Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 63924 грн. 48 коп. Як на підставу позову посилається на те, що у зв`язку з виплатою страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту до позивача перейшло право вимоги до відповідача як винуватця ДТП сплатити різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.10.2024 о 13 год. 00 хв. у м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 212, з вини відповідача, який керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , сталася ДТП, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Audi», д.н.з. [NUMBER] , який був застрахований на підставі укладеного з позивачем Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-1309-23-00221 від 13.11.2023. Згідно з матеріалами позову вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 128 255 грн. 92 коп., страхова виплата за полісом ОСЦПВ №218220442 склала 64 331 грн. 44 коп., у зв`язку з чим різниця, що підлягає стягненню, становить 63 924 грн. 48 коп. (128 255 грн. 92 коп. - 64 331 грн. 44 коп.). На виконання умов договору на підставі акта огляду пошкодженого транспортного засобу?? від 07.10.2024, ремонтної калькуляції №0000016569 від 29.10.2024, рахунку №0000006220 від 23.10.2024, рахунку №0000000792 від 24.10.2024, страхового акта №ЗСКА-16569 від 04.11.2024 та розрахунку суми страхового відшкодування від 04.11.2024 позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 114063 грн. 92 коп., що підтверджується платіжним дорученням №86035 від 04.11.2024 та доплатив в розмірі 14 192 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №86034 від 04.11.2024, а разом: 114063 грн. 92 коп.+ 14 192 грн. 00 коп.=128 255 грн. 92 коп. Оскільки позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої відповідачем, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована, у зв`язку з чим відповідно до ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» набув право вимоги до винної особи відповідача, тому просить позов задовольнити. Ухвалою від 05.01.2026 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Роз`яснити відповідачу право протягом зазначеного строку надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України одночасно з надісланням відзиву до суду копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи, документи, на підтвердження чого додаються до відзиву. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач вправі пред`явити зустрічний позов у строк визначений для подання відзиву. Визначити позивачам п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня його отримання для подання заперечення, копія яких одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи, документи, на підтвердження чого додаються до відповіді на відзив та заперечення відповідно. Роз`яснити учасникам справи, що процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до Цивільного процесуального кодексу України обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Копія ухвали вручена відповідачу 16.01.2026, а 26.01.2026 представник відповідача, адвокат Вошик В.Б., подав до суду клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»» та просив розгляд справи здійснювати в судовому засідані з повідомленням сторін, яке ухвалою суду від 30.01.2026 задоволено частково, а саме в частині залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»», в решті вимог відмовлено. 10.02.2026 представник відповідача, адвокат Вошик В.Б., подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову. Зокрема, посилався на те, що розмір коефіцієнта фізичного зносу, застосованого під час визначення розміру страхового відшкодування, є необґрунтованим (зазначав про коефіцієнт 57%), наводив положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а також порушував питання щодо належності відповідача у спорі. 02.03.2026 позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій заперечив проти доводів відповідача, наголосив на наявності страхового випадку, підтвердженні вини відповідача постановою у справі про адміністративне правопорушення, а також зазначив, що розрахунок та виплата страхового відшкодування здійснювалися на підставі наявних у справі документів (дефектної відомості, рахунків, ремонтної калькуляції тощо) та умов договору страхування. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 15.10.2024, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, встановлено, що відповідач 07.10.2024 о 13 год. 00 хв. у м.Львові на вул.Б.Хмельницького, 212, у м.Львові, керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy», д.н.з. [NUMBER] , під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, не був уважним, не вибрав безпечної дистанції, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Audi Q8», д.н.з. [NUMBER] , що спричинило технічні пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.3б, 10.9, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Пошкоджений з вини відповідача автомобіль «Audi», д.н.з. [NUMBER] , було застраховано на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-1309-23-00221 від 13.11.2023. Згідно з актом огляду пошкодженого транспортного засобу?? від 07.10.2024, ремонтною калькуляцією №0000016569 від 29.10.2024, рахунком №0000006220 від 23.10.2024, рахунком №0000000792 від 24.10.2024, страховим актом №ЗСКА-16569 від 04.11.2024 та розрахунком суми страхового відшкодування від 04.11.2024 розмір страхового відшкодування склав 128 255 грн. 92 коп., яка виплачена позивачем 04.11.2024 в розмірі 114063 грн. 92 коп., що підтверджується платіжним дорученням №86035 від 04.11.2024, та доплатою в розмірі 14 192 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №86034 від 04.11.2024. Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Вказаній нормі кореспондує також ст.27 Закону України «Про страхування». Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається з матеріалів справи, постановою Личаківського районного суду м.Львова від 15.10.2024 року по справі про адмінісративне правопорушення №463/9511/24 відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, а тому саме останній є відповідальною особою та несе цивільно-правову відповідальність за завдані збитки. Доводи відповідача, викладені у відзиві, суд до уваги не бере, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами у розумінні ст. 76-81 ЦПК України, а наведені посилання на положення Методики без надання розрахунків, первинних документів та технічних даних, які б спростовували надані позивачем документи про розмір завданої шкоди і фактично здійснену виплату. Крім того, предметом спору є стягнення з винної особи суми, сплаченої страховиком у межах зобов`язань за договором страхування, тоді як заперечення щодо внутрішнього порядку/способу визначення коефіцієнта зносу без належного доказового підтвердження не спростовують ані факту настання страхового випадку, ані факту виплати, ані розміру заявленої до стягнення різниці. Крім цього, відповідачем свого висновку на підтвердження розміру завданої шкоди не представив, клопотання про призначення такої експертизи судом не заявляв. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, оскільки позивач здійснив виплату страхового відшкодування на ремонт автомобіля «Audi», д.н.з. [NUMBER] , у розмірі 63 924 грн. 48 коп., у зв`язку з чим набув право зворотної вимоги до відповідача, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені (а.с.4) судові витрати, що становлять 3028 грн. судового збору.

Outcome: approved