Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» через свого представника Медведєву Н.О. звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 29.03.2025-100001427 від 29.03.2025 року у розмірі 8760,00 грн., а також просить стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662.40 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.03.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 29.03.2025-100001427, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 3000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 29.03.2025 року, строком на 217 днів, з кінцевою датою повернення (погашення) кредиту 31.10.2025 року. Вказує, що процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна у розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежу; процентна ставка «Економ» фіксована незмінна у розмірі 0,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 9% від суми кредиту та дорівнює 270,00 грн.. Неустойка 45,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання/неналежного виконання зобов`язання. ТОВ «Споживчий центр», надавши відповідачці кредитні кошти, свої зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином та в повному обсязі. У свою чергу, [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, станом на 12.01.2026 року у неї утворилась заборгованість в розмірі 8760,00 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000,00 грн., заборгованості по процентах в розмірі 3720,00 грн., заборгованості по комісії в розмірі 540,00 грн. та заборгованості по неустойці в розмірі 1500,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Представник позивача у позовній заяві також просив розглянути справу без його участі. Ухвалою суду від 12.01.2026 року відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідачка повідомлялася про розгляд справи належним чином. Відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Так, відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилання ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно приписів ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторонни домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків. За правилом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Положеннями ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливаєіз суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За змістом ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 29.03.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 29.03.2025-100001427 (кредитної лінії), шляхом подання відповідачкою заявки. Пунктами 3.1., 3.2. пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії), (оферта) передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (якщо комісія встановлена договором). Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з пунктами 3.3.-3.3.8. кредитодавець надає позичальнику кредит на таких умовах: дата надання кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту кредитна лінія; вид фінансової послуги надання коштів та банківських металів у кредит; строк, на який надається кредит встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; дата повернення (виплати) кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 29.03.2025-100001427 від 29.03.2025 року реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даним та наступними договорами 4149-49хх-хххх-8317. Позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання (видачі) кредиту 29.03.2025 року; сума кредиту 3000,00 грн; строк, на який надається кредит - 217 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 31.10.2025 року; процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна у розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежу; процентна ставка «Економ» фіксована незмінна у розмірі 0,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 9% від суми кредиту та дорівнює 270,00 грн.. Неустойка 45,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконання/неналежного виконання зобов`язання. Відповідно до додатку до кредитного договору № 29.03.2025-100001427 від 29.03.2025 року ТОВ «Споживчий центр» поінформувало позичальника, що для підписання та укладення договору введіть код з смс-повідомлення, тобто одноразовий ідентифікатор Е241, який було відправлене на ваш фінансовий номер телефону [NUMBER] . Отже, відповідно до пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), заявки від 29.03.2025 року, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), ТОВ «Споживчий центр» підтвердило укладення кредитного договору у формі електронного документу з відповідачкою, яке оформлено підтвердженням кредитного договору на ім`я [PERSON] , що є невід`ємною частиною кредитного договору № 29.03.2025-100001427 від 29.03.2025 року, який було підписано з використанням позичальницею [PERSON] електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е241. Згідно квитанції до платіжної інструкції ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 20176-1391-202982600 від 29.03.2025 року, видача коштів за кредитним договором № 29.03.2025-100001427 від 29.03.2025 року здійснювалася 29.03.2025 року о 13:55:11 у розмірі 3000,00 грн. на картку № [NUMBER] . Згідно наданої ТОВ «Споживчий Центр» довідки-розрахунку про стан заборгованості вбачається, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 29.03.2025-100001427 від 29.03.2025 року становить 8760,00 грн., з яких: 3000,00 грн. заборгованість по основному боргу, 3720,00 грн. заборгованість по процентам, 540,00 грн. заборгованість по комісії, 1500,00 грн. заборгованість по неустойці. Проценти по кредиту нараховані за період з 29.03.2025 року по 31.10.2025 року. Так, за умовами кредитного договору було передбачено надання кредитних коштів в розмірі 3000,00 грн. строком на 217 днів. При цьому факт видачі [PERSON] кредитних коштів шляхом перерахування на банківську платіжну картку підтверджений достовірним та належним доказаом, а саме платіжною інструкцією ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 20176-1391-202982600 від 29.03.2025 року. У зв`язку з цим, суд доходить висновку про доведення позивачем отримання відповідачкою кредитних коштів, які в добровільному порядку не повернуті, а тому підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр». При вирішенні питання щодо нарахування та стягнення з відповідача процентів у розмірі 3720,00 грн., суд виходить з наступного. У пунктах 6, 7 заявки кредитного договору № 29.03.2025-100001427 від 29.03.2025 року (кредитної лінії) та пунктах 6, 7 відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 29.03.2025-100001427 (кредитної лінії) від 29.03.2025 року сторони погодили, що процентна ставка «Стандарт» фіксована незмінна у розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежу; процентна ставка «Економ» фіксована незмінна у розмірі 0,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Розрахунок заборгованості за процентами проведений з дотриманням узгоджених сторонами вказаних істотних умов договору, підписаних кредитором та позичальницею за допомогою електронного підпису шляхом використання одноразового ідентифікатора, а саме за період з 29.03.2025 року по 31.10.2025 року, тобто у межах строку дії договору, а відповідачка не надала суду жодних належних та допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин, а також відповідачкою правильність здійснення ТОВ «Споживчий центр» розрахунку заборгованості за процентами у розмірі 3720,00 грн., не спростована. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що відповідачкою грошові кошти отримані, але в порядку та на умовах договору не повернуто заборгованість за нарахованими процентами в сумі 3720,00 грн., а тому підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр». При вирішенні питання щодо нарахування та стягнення з відповідача неустойки у розмірі 1500,00 грн., суд виходить з наступного. 15.03.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX, який набув чинності 17.03.2022 та відповідно до якого розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 18 такого змісту: «у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб. Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022. На час розгляду справи, строк дії воєнного стану в України продовжено Указами Президента України до 07.08.2025 року. З огляду на викладене, позивачем зазначене не враховано, здійснено нарахування неустойки у розмірі 1500,00 грн., яка відповідно до вимог зазначеної правової норми підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем), а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. При вирішенні питання щодо нарахування та стягнення з відповідача комісії у розмірі 540,00 грн., суд виходить з наступного. Пунктами 8, 9 заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 29.03.2025-100001427 (кредитної лінії) від 29.03.2025 року передбачено, що комісія, пов`язана з наданням кредиту 9% від суми кредиту та дорівнює 270,00 грн.. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 270,00 грн. у кожному з двох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Підписуючи їх відповідачка була проінформована і погодилася з усіма істотними умовами кредитного договору № 29.03.2025-100001427. Такий договір ніким не оспорювався та недійсним не визнавався. За таких обставин, до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягає чітко визначена сторонами договору № 29.03.2025-100001427 від 29.03.2025 року комісія у розмірі 540,00 грн.. За змістом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Враховуючи, що відповідачка належним чином не виконала обов`язку за кредитним договором, не надала суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості у розмірі 7260,00 грн., з яких: 3000,00 грн. заборгованість по основному боргу, 3720,00 грн. заборгованість по процентам, 540,00 грн. заборгованість по комісії. В іншій частині позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Споживчий Центр» підлягають задоволенню частково, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, розмір сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 2207,13 грн. (розмір заявлених вимог 8760,00 грн. (100 %), розмір вимог, що підлягають задоволенню 7260,00 грн. (82.9%), розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду з цим позовом 2422,40 грн. (2662,40 х 82,9 % : 100 % = 2207,13). На підставі викладеного та

Outcome: partial