Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» Андрущенко М.В. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості та просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» заборгованість за договором надання грошових коштів у позику № 7397840325 від 11.03.2025 року у розмірі 37243,50 гривень. Позов обґрунтовано тим, що 11 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та [PERSON] був укладений договір про надання грошових коштів у позику № 7397840325 в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» а також з урахуванням особливостей, передбачених статтею 3,11,12 Закону України «Про електронну комерцію». У вересні 2025 р. ТОВ «Іннова Фінанс» було перейменовано на ТОВ «Іннова Нова». Договір позики разом із Правилами надання споживчих кредитів, затверджених 23.04.2024 року складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з якими позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 15000 грн 00 коп. шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.2.6.1, п.2.6.2 та 2.6.3 цього договору, його додатків. Сума кредиту складає 15000 грн 00 коп.; строк кредиту (строк дії договору) - 360 днів; дата надання кредиту 11.03.2025 року або наступний за ним день; стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах кредиту, вказаного в п.2.5 цього договору. Позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 15000 грн 00 коп., що підтверджується квитанцією про перерахування коштів. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики та нараховані проценти за користування грошовими коштами не сплатив, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка складає 37243,50 грн., з яких : 15000 грн.- заборгованість за тілом кредиту; 22243,50 грн. - заборгованість за процентами; 2250 грн. комісія за надання кредиту. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статі 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та жодних заперечень щодо заочного розгляду справи не мав. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надсилав, відзиву на позов не подав. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Під час розгляду справи судом вирішено процесуальні питання: 10 грудня 2025 року ухвалою судді відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 23 січня 2026 року витребувано докази від АТ «ТаскомБанк». Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: На підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві, представник позивач надав суду паперову копію електронного договору надання грошових коштів у позику № 7397840325, укладеного 11 березня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова фінанс» та [PERSON] на суму 15000 грн 00 коп., строк кредиту (строк дії договору)- 360 днів; дата надання кредиту 11 березня 2025 року або наступний за ним календарний день; детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору; стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується протягом 180 днів з дня укладення Договору (п. 2.6.1), та 0,87% в день, починаючи з 181 календарного дня. Факт перерахування позивачем грошових коштів у розмірі 15000 грн підтверджується повідомленням АТ «ТаскомБанк» від 29.01.2026 року № 641/47.7-БТ, відповідно до якого банком на платіжну карту № [NUMBER] 11.032025 року було зараховано платіж у розмірі 15000 грн., а також надано рух коштів по картці. Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний електронним цифровим підписом [PERSON] , та в якому містяться основні умови кредитування. Як вбачається з наданої довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 7397840325 від 11.03.2025 року, заборгованість [PERSON] становить 37243,50 грн., з яких : 15000 грн.- заборгованість за тілом кредиту; 22243,50 грн. - заборгованість за процентами; 2250 грн. комісія за надання кредиту. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно статей 526, 530, 536, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При вирішенні спору судом враховується, що відповідач отримав кредитні кошти, був повідомлений про умови, правила та відсотки банку, однак належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, що створило заборгованість. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий банком розрахунок заборгованості за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції № 26 від 06.05.2025 року, позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved