Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27 червня 2020 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, про що Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. суми) було зроблено актовий запис за №290 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] . Від цього шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] . Позивач та відповідач прожили у шлюбі близько 5 років, вели спільне господарство, будували міцні сімейні стосунки. 3 червня 2025 року сторони разом не проживають, не виконують сімейні та подружні обов`язки, спільного господарства не ведуть. Позивач та відповідач не одноразово протягом останнього часу намагалися говорити один з одним про їх особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося. В результаті цих розмов позивач прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти здорове бачення про сім`ю їхній доньці. З підстав наведених вище, збереження сім`ї між позивачем та відповідачем є неможливим. Питання поділу спільного сумісного майна сторони будуть вирішувати шляхом переговорів. Після розірвання шлюбу, позивачка бажає залишити прізвище [PERSON] . Враховуючи викладене, позивачка звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 17 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд даної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та представник позивача про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином. Від представника заявника адвоката Ніколаєвої Г.Г. до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Від представника відповідача адвоката Малініної К.М. до суду надійшла заява, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та не заперечують про їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 27 червня 2020 року у Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), за актовим записом № 290, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] ). Позивачка вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось, шлюб фактично припинений, сторони не ведуть спільне господарство. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Положенням ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач подав позов до суду та наполягає на розірванні шлюбу, зазначивши вагомі причини на обґрунтування позовних вимог, а відповідач не заперечує проти позову, про що надав письмову заяву, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. В ч.1 ст.113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає можливим залишити позивачці прізвище [PERSON] . Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 гривень. На підставі ст.ст.110, 112,113-115 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved