Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач ТОВ «Цикл фінанс» 02.09.2025 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 22.12.2017 між АТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 2017442351, відповідно до умов якого відповідачу надані кредитні кошти. Вказував, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. В свою чергу, позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. 18.08.2021 між первісним кредитором АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 18/08/21, у відповідності до умов якого банківська установа відступає ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за договором, що укладений з відповідачем. Позивач зазначав, що загальна сума заборгованості за кредитним договором № 2017442351 від 22.12.2017 становить 16021,44 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту 9500 грн., заборгованість по відсотках: 6521,44 грн. В своїй позовній заяві позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 2017442351 від 22.12.2017 в розмірі 16021,44 грн, а також понесенні судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 04.09.2025 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив на позовну заяву не подала. Позивач звертався до суду з заявою про розгляд справи без участі. Відповідач, будучи повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася, 09.12.2025 до суду подала заяву, в якій просила застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 22.12.2017 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено договір про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток № 2017442351. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що банківська установа умови договору виконала, надала відповідачу кредитні кошти, що підтверджено наданою до суду випискою. Відповідач активно використовувала кредитні кошти, в тому числі здійснювала внесення грошових коштів на картковий рахунок, але свого обов`язку належним чином не виконав, своєчасно, в порядку, передбаченому договорами, кошти в повному обсязі не поверну ла. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Встановлено, що 18.08.2021 між первісним кредитором АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 18/08/21, у відповідності до умов якого банківська установа відступає ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за договором, що укладений з відповідачем. Згідно Договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» за кредитним договором № 2017442351 від 22.12.2017 становить 16021,44 грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту: 9500 грн., заборгованість по відсотках: 6521,44 грн. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 2017442351 від 22.12.2017 у розмірі 16021,44 грн. Щодо тверджень відповідача про пропуск позивачем строків позовної давності. Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності. Загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин (стаття 257 ЦК України). Як встановлено судом, кредитний договір було укладено 22.12.2017. Відповідач [PERSON] останній раз здійснювала внесення особистих грошових коштів на картковий рахунок 15.10.2019. З даним позовом позивач звернувся до суду, сформувавши позовну заяву в системі «Електронний суд» 02.09.2025, тобто, з пропуском трирічного строку. Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Окрім того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжується. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строки позовної давності. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає до стягнення 2422,40 грн. понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору та в розмірі 3000 грн на правову допомогу.

Outcome: approved