Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником ? частки індивідуального житлового будинку [ADDRESS] . Співвласниками вказаного житлового будинку є [PERSON] ? частки на підставі договору купівлі-продажу від 26.06.1992 року; [PERSON] та [PERSON] по ? частці, які померли, спадщину після смерті яких ніхто не отримав. Вона неодноразово зверталася до [PERSON] із проханням надати згоду на виділ її частки із спільного майна, проте відповідач згоди на виділ частки із спільного майна не надавав. Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 30.10.2025 року № 35/25 запропоновано варіант виділу та зазначено, що при запропонованому варіанті виділу не потребується жодних переобладнань та можлива експлуатація приміщень житлового будинку та господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , як окремих об`єктів нерухомості. Передбачені окремі входи, роздільні електропостачання, газопостачання, опалення, водопровід, каналізація які фактично існують. Враховуючи, що іншим шляхом вирішити вказане питання не можливо, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. 02.02.2026 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , Конотопської міської ради про виділ в натурі частки житлового будинку в окремий об`єкт нерухомого майна, свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником ? частки індивідуального житлового будинку [ADDRESS] . Співвласниками вказаного житлового будинку є [PERSON] ? частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.08.2019 року; [PERSON] та [PERSON] по ? частці, які померли, спадщину після смерті яких ніхто не отримав. Він неодноразово звертався до [PERSON] із проханням надати згоду на виділ його частки із спільного майна, проте відповідач згоди на виділ частки із спільного майна не надавала. Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 30.10.2025 року № 39/25 запропоновано варіант виділу та зазначено, що при запропонованому варіанті виділу не потребується жодних переобладнань та можлива експлуатація приміщень житлового будинку та господарських будівель за адресою: [ADDRESS] , як окремих об`єктів нерухомості. Передбачені окремі входи, роздільні електропостачання, газопостачання, опалення, водопровід, каналізація які фактично існують. Враховуючи, що іншим шляхом вирішити вказане питання не можливо, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник адвокат Юсан І.О. в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити, проти зустрічних позовних вимог [PERSON] не заперечують (а.с. 74). Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення первісного позову не заперечує, вимоги зустрічного позову підтримує та просить задовольнити (а.с. 75). Представник відповідача за первісним та зустрічним позовами Конотопської міської ради Коваль А.В. в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить судове засідання провести без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. (а.с. 72). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами підлягають задоволенню. Згідно вимог ч.1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується верховенством права. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у ст. 8 Конституції України. Відповідно ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст.3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ч. 1,2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1,3 ст. 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Виходячи з аналізу змісту норм ст. 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки будівлі в натурі, яка перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки будинку відповідно до часток співвласників. У постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 445/442/16 (провадження № 61-13434св19) зроблено висновок, що допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкта нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу. З такого ж висновку виходив Верховний Суд у постанові від 17 травня 2022 року у справі № 570/2438/19 (провадження № 61-11448св20). Таким чином, виділ з нерухомого майна частки як самостійного об`єкта повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами, що, зокрема, встановлюється за результатами проведення будівельно-технічної експертизи та висновку щодо технічної можливості такого виділу. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, частка якого виділяється, та власнику (власникам), частки яких залишаються, мають бути виділені окремі приміщення, які повинні бути ізольованими від приміщень іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, підведену систему водопостачання, водовідведення, опалення тощо, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо. У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 2114/2-3819/11 (провадження № 61-1070св19) наголошено на необхідності забезпечення дійсного вирішення у дієвий спосіб спору, що виник та існує між сторонами та існування якого позбавляє їх можливості спільно використовувати єдиний об`єкт нерухомості без його поділу (виділу частки) в натурі. Згідно копії паспорту серії [NUMBER] , виданого 15.05.2000 року Конотопським МВ УМВС України в Сумській області, [PERSON] народилася [INFO] в с. Слобода Чернігівського району, Чернігівської області (а.с. 10,11), зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу Сумської області Горячевою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 499 вбачається, що [PERSON] прийняла у спадщину ? частку житлового будинку з відповідною часткою господарчо-побутових будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належали її померлому чоловіку [PERSON] (а.с. 4). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить ? частка житлового будинку з відповідною часткою господарчо-побутових будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4зв.бік, 5). Згідно технічного паспорту КП «Конотопське МБТІ» за адресою: [ADDRESS] розташований житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який складається з: «А-2» - житловий будинок; «Б», «З» - сарай; «В», «Г», «Д» гараж; «Пг-пг1» погріб; «Т», «Ч», «Ю» літній душ; «Е», «Н», «Р» сарай; «Ж», «М» літня кухня; «Х», «С», «Щ» вбиральня; «И», «Ц» навіс; «К», «Я» літня кухня; «Л» сарай; «Ш» альтанка; «Мс» мансарда; «№ 1-4» - огорожа (а.с. 6-9). Згідно копії висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 35/25 від 30.10.2025 року вбачається, що поділ житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] , можливий. Експертом запропонований варіант поділу відповідно до фактичного порядку користування житловим будинком з господарчо-побутовими будівлями та спорудами. [PERSON] виділяються у житловому будинку приміщення: «4-1» веранда, площею 7,8 кв.м.; «4-2» сан.вузол, площею 4,4 кв.м.; «4-3» кухня, площею 14,7 кв.м.; «4-4» житлова, площею 15,5 кв.м.; «4-5» сх. клітка, площею 3,1 кв.м.; «4-6» житлова, площею 11,1 кв.м.; « 4-7» житлова, площею 15,6 кв.м.; надвірні будівлі: гараж «Д», навіс «Ц», альтанка «Ш», літній душ «Ю», вбиральня «Щ», літня кухня «Я», ? частина сарай «Б», ? частина погріб «Пг» та ? частина огорожі «N1-4» (а.с. 13-22). Згідно копії паспорту серії [NUMBER] , виданого 20.09.2000 року Конотопським МВ УМВС України в Сумській області, [PERSON] народився [INFO] в с.Козацьке Конотопського району, Сумської області (а.с. 138-40), зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З копії договору купівлі-продажу від 25.06.1992 року, посвідченого Конотопським державним нотаріусом Савченко Л.Ф., вбачається, що [PERSON] придбав у власність квартиру [ADDRESS] , і сплатив за нього обумовлену грошову суму відповідно до цього договору (а.с. 41,42). Згідно копії висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 39/25 від 30.10.2025 року вбачається, що поділ житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] , можливий. Експертом запропонований варіант поділу відповідно до фактичного порядку користування житловим будинком з господарчо-побутовими будівлями та спорудами. [PERSON] виділяються у житловому будинку приміщення: «3-1» - веранда, площею 8,2 кв.м.; «3-2» кладова, площею 1,5 кв.м.; «3-3» передня, площею 6,8 кв.м.; «3-4» вбиральня, площею 0,8 кв.м.; «3-5» житлова, площею 14,7 кв.м.; «3-6» душова, площею 0,8 кв.м.; «3-7» кухня, площею 4,8 кв.м.; «3-8» сх. клітка, площею 3,0 кв.м.; «3-9» житлова, площею 15,3 кв.м.; «3-10» житлова, площею 10,7 кв.м.; надвірні будівлі: гараж «В», літня кухня «К», сарай «З», вбиральня «Х», літній душ «Ч», ? частина сарай «Б», ? частина погріб «Пг» та ? частина огорожі «N1-4» (а.с. 47-66). Відповідно до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши докази, встановивши характер спірних правовідносин, враховуючи висновки експертів та за наявності доказів, що такі виділи є технічно можливими, суд приходить до висновку, що запропоновані сторонами варіанти поділу житлового будинку як об`єкту права спільної часткової власності, не порушують права сторін як співвласників будинку, буде сприяти чіткому врегулюванню між ними питань володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю, а тому позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами підлягають задоволеню. Вимог про стягнення судових витрат позивач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом не висувають, а тому питання щодо їх розподілу судом не вирішується.

Outcome: approved