Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

09 грудня 2024 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за територіальною підсудністю з Самарського районного суду м.Дніпропетровська. В позові зазначено, що 07.08.2024 року між АТ "Райффайзен Банк" та відповідачкою був укладений договір №010/1175/82/91881883, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 07 серпня 2023 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 45%. 30.11.21 року між АТ "Райффайзен Банк" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого АТ "Райффайзен Банк" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання фінансових послуг №010/1175/82/91881883, боржником за яким є [PERSON] . У свою чергу, ТОВ "Вердикт Капітал" відступило позивачу право вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором про надання фінансових послуг №010/1175/82/91881883, боржником за яким є [PERSON] . Таким чином, ТОВ "Коллект Центр" наділено правом грошової вимоги до відповідача. Зобов`язання по сплаті кредиту відповідач належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, загальний розмір якої на день підготовки позову становить 91168,56 грн. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 91168,56 грн, 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору та 16000 грн витрат на правову допомогу. Заочним рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 21 січня 2025 року провадження № 2/470/36/25, справа № 206/5723/24 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено у повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №010/1175/82/91881883 від 07 серпня 2019 року станом на 06 листопада 2024 року в розмірі 91168 грн 76 коп, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 51707,76 грн; 26137,20 грн заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги, 13323,60 грн заборгованості за відсотками, з моменту відступлення прав вимоги по дату складання розрахунку та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп і 16 000 грн витрат на правову допомогу. Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 08 липня 2025 року заочне рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 21 січня 2025 року по справі №206/5723/24 (провадження № 2/470/36/25) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, було скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач та її представник адвокат Нємцова О.В. в судове засідання не з`явилась, до суду направили відзив, у якому просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за їх недоведеністю, посилались на те, що відповідач не отримувала кредитної картки та не користувалась нею, крім цього позивач здійснив нарахування відсотків поза межами строку кредитного договору та не надав доказів набуття права вимоги за кредитним договором. Розгляд справи просили здійснювати за їх відсутності ( т.1 а.с.175-184, т.2 107-108). У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що 07 серпня 2019 року [PERSON] підписала заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/1175/82/91881883 до Договору банківського обслуговування, укладеного між акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачкою шляхом підписання заяви про акцепт публічної пропозиції, Угоди №PDV -1048106 від 03 липня 2015 року. На підставі вказаної заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» відкрив відповідачці картковий рахунок та випустив і надав їй платіжну картку модель «Кредитна картка «Хочу картку 2.0», для проведення розрахунків за операціями. Розмір поточного ліміту встановленого банком відповідачці станом на дату початку кредитування становив 30000 грн, та був наданий строком на 48 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом та недозволеним овердрафтом, за фіксованою процентною ставкою у розмірі 45% річних. Одночасно з заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту, відповідачка підписала Додаток № 1 до Заяви №010/1175/82/91881883 від 07 серпня 2019 року, чим підтвердила надання їй поточного ліміту в сумі 30000 грн., та зобов`язалась сплачувати кредит щомісячними платежами до 20 числа кожного місяця, у розмірі 5% від суми заборгованості, в сумі 3771 грн 58 коп, з яких 1500 грн погашення суми кредиту, 1146 грн 58 коп проценти за користування кредитом, 915 грн комісія за зняття готівки, сплачувати страховий платіж (від суми заборгованості 0,7 % (мін.15 грн) та сплачувати неустойку (від суми простроченого щомісячного платежу ) 1.0% (мін. 50 грн). Реальна річна процентна ставка була погоджена у розмірі 45.06 %, а загальна вартість кредиту 84915 грн (т.1 а.с.14). Того ж дня відповідачка отримала і ознайомилась з Паспортом споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка», про що свідчить її підпис та отримала платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується розпискою про отримання картки (т.1 а.с.14 на звороті,15). Факт користування відповідачкою кредитними коштами підтверджується копіями виписок по рахунку ( т.1 а.с.16-23). 30 листопада 2021 року АТ «Райффайзен Банк»» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами, зокрема і за кредитним договором укладеним з відповідачкою №010/1175/82/91881883, загальна сума заборгованості за яким на дату відступлення права вимоги складала 51962 грн. 75 коп., що підтверджується копією Договору відступлення права вимоги №114/2-47, реєстром боржників та витягом з реєстру боржників від 15.12.2021 року до Договору відступлення права вимоги №114/2-47 від 30.11.2021 року (т.1 а.с.27-32). 10 січня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором укладеним з відповідачем. Відступлення права вимоги від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за кредитним договором № №010/1175/82/91881883, укладеним з відповідачкою підтверджується копіями договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023/01 від 10.01.2023, акта прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором № 10-01/2023про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 та копіями реєстрів боржників до Договору № 10-01/2023, за яким загальна заборгованість відповідачки станом на 10.01.2023 року становила 77844 грн.96 коп.( т.1а.с.4,33-34). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 06 листопада 2024 року складає 91168 грн 56 коп, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 51707 грн 76 коп, 26137 грн 20 коп заборгованості за відсотками нарахованими на дату відступлення права вимоги а саме на 10.01.2023 року та 13323 грн 60 коп заборгованості за відсотками нарахованими з моменту відступлення прав вимоги по дату складання розрахунку, а саме з 10.01.2023 року по 06.08.2023 року ( т.1 а.с.24-26). Відповідно до п.1.5 заяви на відкриття карткового рахунку та відкриття кредиту убачається, що строк кредиту становив 48 місяців, нарахування відсотків за кредитним договором здійснювалось первісним кредитором починаючи з 25.09.2019 року, а в подальшому позивачем до 06 серпня 2023 року, що спростовує доводи відповідача та її представника щодо нарахування позивачем відсотків за межами строку кредитного договору. За приписами ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд вважає укладеним 07 серпня 2019 року кредитний договір між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачкою. На підставі зазначеного договору відповідачка 07 серпня 2019 року отримала платіжну карту № [NUMBER] , про що свідчить оригінал розписки про отримання картки. При цьому доводи відповідача про те, що підпис у розписці про отримання картки належить не їй, а іншій особі суд вважає неспроможними, оскільки відповідач не спростувала вказаний факт у порядку визначеному ЦПК України. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнавався. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором відступлення (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника (ст. 516 ЦК України). У відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем отриманих в кредит коштів, в межах визначеного сторонами строку кредитування. З огляду на викладене, оскільки відповідач не виконала зобов`язання за кредитним договором укладеним 07 серпня 2019 року, а тому з неї на користь ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути заборгованість нараховану за тілом кредиту та відсотками в загальному розмірі 91168 грн. 56 коп у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. Згідно із частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. До витрат, пов`язаних з розглядом справи також належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача при зверненні до суду з позовом було надано копії: - договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 року укладений між ТОВ «Коллект Центр» і Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» предметом якого є надання правої допомоги в цілому, без зазначення конкретної справи. За умовами якого замовник виплачує виконавцю винагороду (гонорар), у порядку та строки за погодженням сторін, відповідно до заявки на надання юридичної допомоги № 565 від 14.08.2024 року у розмірі: за надання усної консультації з вивчення документів 4000 грн, за складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 12000 грн ( т.1 а.с.9-12). З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, яка не є складною, час, витрачений адвокатом представником позивача на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), ціну позову, заперечення відповідача та її представника, які вважали такі витрати завищеними та неспівмірними зі складністю справи, суд доходить висновку, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають частковому задоволенню, в розмірі 4000,00 грн.

Outcome: partial