Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 02.03.2026 позовні вимоги позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено повністю, та стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф» заборгованість за договором позики №00020113860 від 05.11.2020 р. в розмірі 14 337 грн., 17 коп., з яких: тіло кредиту в розмірі 3800,00 грн.; залишок заборгованості по процентам за користування 1 265,46 грн.; залишок заборгованості по простроченим процентам за користування поза межами строку дії договору (нараховано Новим кредитором за період 01.07.2021 по 28.09.2021) 8550,00 грн.; інфляційне збільшення 721,71 грн. (нараховано Новим кредитором за період 05.12.2020 по 23.02.2022). Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф» - 2422,40 грн. судового збору та 3000 грн. (три тисячі гривень) витрат на правничу допомогу. У задоволенні решти витрат на правничу допомогу відмовлено. Разом із тим, Постановою Львівського апеляційного суду від 07 серпня 2025 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» задоволено частково - ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2025 року та додаткову ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 10 квітня 2025 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 06.03.2026 через систему «Електронний суд» на адресу суду надійшла заява представника позивача Бачинського Остапа Михайловича про стягнення судових витрат, зазначивши, що 12.08.2025 року позивач ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» подав до апеляційного суду заяви про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу за розгляд справи в апеляційному суді: в розмірі 3000 грн. за оскарження ухвали суду першої інстанції від 04 квітня 2025 року і в розмірі 3000 грн. за оскарження ухвали суду першої інстанції від 10 квітня 2025 року. Однак ухвалою Львівського апеляційного суду від 28 серпня 2025 року у задоволенні заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» про ухвалення додаткового рішення відмовлено з підстав ч.13 ст.141 ЦПК України. Оскільки наслідком вирішення спору по суті є рішення від 02 березня 2026 по справі №466/7062/24, відповідно вважає, що окрім понесених витрат у суді першої інстанції у розмірі 7000 грн. (із котрих судом задоволено 3000 грн.) додатково з відповідача підлягають стягненню судові витрати понесені в суді другої інстанції при оскарженні ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2025 року в розмірі 3000 грн. та додаткової ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 10 квітня 2025 року в розмірі 3000 грн. (разом 6000 грн.). Разом із тим, через те, що постановою Львівського апеляційного суду від 07 серпня 2025 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» задоволено частково, розмір судових витрат підлягає стягненню пропорційно задоволеним вимогам - 6 000,00 грн. / 50% = 3 000,00 грн. Також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду від 04 квітня 2025 року. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Враховуючи наведене, судом вирішено за доцільне розглянути заяву в судовому засіданні без повідомлення учасників справи, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до наступного висновку. У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернулося до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просило стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №00020113860 від 05.11.2020 року в розмірі 14337 грн. 17 коп. та судові витрати. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2025 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання. Додатковою ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10 квітня 2025 року заяву адвоката Яресько Т.В., в інтересах відповідача [PERSON] , про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково, та стягнуто з ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. Вказані вище судові рішення оскаржив позивач ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2025 року просить скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.; додаткову ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 10 квітня 2025 року просить скасувати і відмовити у задоволенні заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення, стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 07 серпня 2025 року апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» задоволено частково. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2025 року та додаткову ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 10 квітня 2025 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 12.08.2025 року позивач ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» подав до апеляційного суду заяви про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу за розгляд справи в апеляційному суді: в розмірі 3000 грн. за оскарження ухвали суду першої інстанції від 04 квітня 2025 року і в розмірі 3000 грн. за оскарження ухвали суду першої інстанції від 10 квітня 2025 року. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 28 серпня 2025 року у задоволенні заяв товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» про ухвалення додаткового рішення відмовлено, мотивуючи вимогою статті 141 ЦПК України й наслідком розгляду справи апеляційним судом, підстав для розподілу судових витрат, про які просять сторони, немає. При цьому, апеляційний суд виходив із того, що спір по суті між сторонами судом першої інстанції не вирішувався, а за наслідками апеляційного розгляду справи оскаржувані ухвали скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Як вбачається з матеріалів справи, у вищевказаному рішенні судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору у справі, сплаченого за подання апеляційної скарги та витрат на правничу допомогу щодо розгляду двох апеляційних скарг. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У підпунктах б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. З урахуванням наведеного, належить зробити висновок, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної скарги, та витрат на правничу допомогу, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи. Тобто, якщо апеляційна інстанція, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює судове рішення про скасування судового рішення та приймає нове рішення або змінює судове рішення повністю або частково (стаття 376 ЦПК України), цей суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Якщо суд апеляційної інстанції скасував судове рішення (ухвалу), що перешкоджає подальшому провадженню у справі або постановлено будь-яке інше судове рішення, крім передбаченого статтею 376 ЦПК України, то розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі,

Outcome: approved