Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

представник Войціховський А.В. в інтересах ТДВ «СГ «Оберіг» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 168 465 гривень 34 копійки шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу, мотивуючи тим, що 30 червня 2024 року між ТДВ «СГ «Оберіг» (страховиком) та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс № EP-221815452, за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія автомобіля «SEAT TOLEDO», р.н.з. [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] , що 09 серпня 2024 року з вини відповідача, який керував застрахованим (забезпеченим) ТЗ «SEAT TOLEDO», р.н.з. [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок ДТП пошкоджено транспортні засоби «SEAT TOLEDO», р.н.з. [NUMBER] , «SKODA FABIA», р.н.з. [NUMBER] та «RENAULT MEGANE», р.н.з. [NUMBER] . Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 04 вересня 2024 року відповідача визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а постановою Залізничного районного суду міста Львова від 10 вересня 2024 року у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. На виконання вимог полісу страхування № EP-221815452, на підставі заяви про виплату страхового відшкодування, з метою відшкодування шкоди третім особам за пошкодження транспортних засобів «SKODA FABIA», р.н.з. [NUMBER] та «RENAULT MEGANE», р.н.з. [NUMBER] , ТДВ «СГ «Оберіг» здійснило виплату відповідного страхового відшкодування в сумі 149 862 гривень 00 копійок. Просив, у відповідності до положень підпункту «а» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в порядку регресу, стягнути з відповідача шкоду в розмірі 168 465 гривень 34 копійки, яка складається із 149 862 гривень 00 копійок - виплаченого позивачем страхового відшкодування, 595 гривень 26 копійок - інфляційних втрат, 16 419 гривень 13 копійок - пені, 1 588 гривень 95 копійок - 3% річних. Також просив стягнути 7 300 гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу та 2 422 гривні 40 копійок судового збору. Представник позивача Крендельова О.С. у заяві від 25 листопада 2025 року просила про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо ухвалення заочного рішення у справі, не висловила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. На сайті «Судова влада України»: Городоцький районний суд Львівської області у розділі «Громадянам», в якому є список справ призначених до розгляду, було розміщено інформацію про час та дату усіх судових засідань у цій справі. З огляду на те, що [PERSON] був обізнаний про наявність в Городоцькому районному суді Львівської області справи за позовом ТДВ «СГ «Оберіг» до нього про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вважаю за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Відповідно до статті 128 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Згідно частини першої статті 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу без участі сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 4, 13, 81 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Із змісту заяви від 17 листопада 2025 року, із матеріалів справи убачається, що [PERSON] , 09 серпня 2024 року о 08 год. 50 хв., на вулиці Левандівська, 5 в місті Львів, керуючи автомобілем «SEAT TOLEDO», р.н.з. [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою відповідно не реагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції, як наслідок зіткнувся з ТЗ «SKODA FABIA», р.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який внаслідок інертного руху здійснив зіткнення з ТЗ «RENAULT MEGANE», р.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , спричинивши пошкодження транспортних засобів, чим порушено вимоги п. 2.3 «б», 2.5, 13.1 ПДР України. Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 04 вересня 2024 року, яка набрала законної сили, в справі № 441/2043/24, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Крім цього, постановою Залізничного районного суду міста Львова від 10 вересня 2024 року, яка набрала законної сили, в справі № 462/6561/24, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно положень статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 30 червня 2024 року між ТДВ «СГ «Оберіг» (Страховик) та [PERSON] (Страхувальник) укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс № ЕР-221815452, згідно умов якого Страховик взяв на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія автомобіля «SEAT TOLEDO» р.н.з. [NUMBER] . Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону № 1961-IV) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Як убачається із матеріалів страхової справи, позивачем було здійснено врегулювання страхового випадку та обчислено розмір страхового відшкодування відповідно до Закону № 1961-IV, на виконання полісу страхування № EP-221815452, на підставі заяв про виплату страхового відшкодування з метою відшкодування шкоди третім особам за пошкодження транспортних засобів «SKODA FABIA», р.н.з. [NUMBER] та «RENAULT MEGANE», р.н.з. [NUMBER] , ТДВ «СГ «Оберіг» здійснило виплату відповідного страхового відшкодування в сумі 149 862 гривень 00 копійок, що підтверджується доданими до позовної заяви платіжними документами. Відповідно до підпункту «а» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону № 1961-IV Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом. Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частин 1, 2 статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини першої статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 624 Цивільного кодексу України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із розрахунку заборгованості долученого до матеріалів справи, що проведенийпозивачем за період з 01 червня 2025 року по 07 жовтня 2025 року, розмір шкоди заподіяної позивачу складає 168 465 гривень 34 копійки і складається із 149 862 гривень 00 копійок - виплаченого позивачем страхового відшкодування, 595 гривень 26 копійок - інфляційних втрат, 16 419 гривень 13 копійок - пені, 1 588 гривень 95 копійок - 3% річних. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач [PERSON] , 09 серпня 2024 року о 08 год. 50 хв., на вулиці Левандівська, 5 в місті Львів, керував автомобілем «SEAT TOLEDO», р.н.з. [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив ДТП, внаслідок якого транспортні засоби «SKODA FABIA», р.н.з. [NUMBER] та «RENAULT MEGANE», р.н.з. [NUMBER] отримали механічні пошкодження, по даному факту притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 124 та частиною 1 статті 130 КУпАП, що позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілих, з огляду на положення підпункту «а» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону № 1961-IV, суд стягує з [PERSON] на користь ТДВ «СГ «Оберіг» 168 465 гривень 34 копійок страхового відшкодування (суму заподіяної шкоди) в порядку регресу. Крім цього, разом з вимогою про стягнення відшкодування, адвокатом Войціховським А.В. заявлено також вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 2 422 гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 300 гривень 00 копійок. За положеннями частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин 1-3 статті 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно частин 4-6 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Із матеріалів справи убачається, що на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 16 липня 2025 року, адвоката Войціховського А.В., який діє згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ВЛ № 1208, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Волинської області № 2/43-4 від 28 лютого 2020 року, уповноважено здійснювати представництво та захист прав і законних інтересів ТДВ «СГ «Оберіг» у Городоцькому районному суді Львівської області. За попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат на професійну правничу допомогу зазначеним позивачем у позовній заяві, ТДВ «СГ «Оберіг» при поданні позовної заяви до суду, очікувало понести 7 300 гривень 00 копійок судових витрат, пов`язаних із правовою допомогою. Згідно Акта прийому-передачі наданих послуг № 51542 до Договору про надання професійної правничої допомоги від 16 липня 2025 року, сума витрат позивача на правову допомогу становить 7 300 гривень 00 копійок і складається із: ознайомлення та аналізу документів страхової справи - 1 година, вартістю 1 460 гривень 00 копійок; надання клієнту консультацій і роз`яснень з правових питань - 0,5 годин, вартістю 730 гривень 00 копійок; складання позовної заяви 3 години, вартістю 4 380 гривень 00 копійок; підготовка додатків, підписання та направлення всіх підготовлених документів до суду та іншим учасникам справи - 0,5 годин, вартістю 730 гривень 00 копійок. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях: від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Враховуючи наведене, а також відсутність заперечень відповідача щодо розміру витрат заявлених позивачем, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ТДВ «СГ «Оберіг» 7 300 гривень 00 копійок витрат понесених позивачем на професійну правову допомогу. Відповідно до вимог статей 133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також сплачений судовий збір у розмірі 2 422 гривні 40 копійок.

Outcome: approved