Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося до Веселинівського районного суду Миколаївської області 25.08.2025 року з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказує, що 08.08.2018 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22039000071494, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитом. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» і ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором №22039000071494. Внаслідок неналежного виконання умов вказаного договору у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором №22039000071494 від 08.08.2018 року у розмірі 38018,73 грн, з яких: 19461,14 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3801,59 грн - заборгованість за відсотками; 14756,00 грн - заборгованість по комісії. Крім того позивачем розраховано за період з 15.12.2021 року по 23.02.2022 року інфляційні витрати, що становлять 388,59 грн, та 3% річних у розмірі 113,57 грн, згідно вимог ст. 625 ЦК України. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №22039000071494 від 08.08.2018 року у розмірі 38018,73 грн, інфляційні витрати в розмірі 688,59 грн та 3% річних у розмірі 113,57 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Ухвалою судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 10.09.2025 року цивільну справу за позовом ТОВ «Цикл Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю на розгляд до Арбузинського районного суду Миколаївської області. Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06.10.2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи визначено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, справу просив розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. 24.10.2025 року від [PERSON] надійшла заява, у якій відповідач просив справу за позовом ТОВ «Цикл Фінанс» до нього про стягнення заборгованості розглядати без його участі, зазначив про часткове визнання позовних вимог в частині сплати тіла кредиту, до заяви додав копії документів на підтвердження проходження ним військової служби. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 08.08.2018 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22039000071494. Згідно п. 1.1. кредитного договору банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним кредитним договором в повному обсязі. Згідно з п. 1.2 кредитного договору банк надає клієнту грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума кредиту 24800,00 грн; строк кредитування 24 місяці; кінцева дата повернення кредиту 08.08.2020 року; цільове призначення - на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,5 % від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом: 56% річних. Пунктом 1.4 кредитного договору передбачено, що кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта: [NUMBER] , відкритий в ПАТ «Банк Кредит Дніпро». Клієнт, в порядку договірного списання, на підставі ст. 1071 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» доручає банку в дату видачі кредиту, здійснити перерахування з рахунку клієнта на корись страховика ПрАТ «СК «Уніка Життя» суму страхового платежу у розмірі 4800,00 грн за весь період страхування згідно з договором страхування №ВР-22039000071494 від 08.08.2018 року. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтентних (рівномірних) платежів, далі - обов`язків платіж. Згідно з п. 2.2. кредитного договору дата погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в графіку платежів, який викладений в розділі 4 цього договору. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється шляхом зарахування коштів у сумі обов`язкового платежу на рахунки На підтвердження факту користування кредитними коштами позивачем надано виписку по особовому рахунку [PERSON] за період з 08.08.2018 по 14.12.2021 року. Обґрунтовуючи позов про стягнення заборгованості з відповідача, позивач посилався на те, що згідно розрахунку заборгованості [PERSON] його заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі становить 38018,73 грн, з яких: 19461,14 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3801,59 грн - заборгованість за відсотками; 14756,00 грн - заборгованість по комісії. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №15/21/21, на підставі якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №22039000071494 від 08.08.2018 року на користь ТОВ «Цикл Фінанс». Оплата за Договором факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 року проведена згідно платіжної інструкції №3251 від 15.12.2021 року. Відповідно до акту приймання-передачі Реєстру боржників від 15.12.2021 року до Договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 року, акту приймання-передачі прав вимог від 15.12.2021 року до Договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 року, витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 року, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло прав вимоги до [PERSON] за договором №22039000071494 від 08.08.2018 року в загальному розмірі заборгованості 38018,73 грн, з яких: 19461,14 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3801,59 грн - заборгованість за відсотками; 14756,00 грн - заборгованість по комісії. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] уклав з первісним кредитором кредитний договір, право вимоги за яким відповідно до умов договору факторингу набув позивач. Ураховуючи те, що факт отримання кредитних коштів [PERSON] не оспорюється, вказаний кредитний договір є чинним, а тому позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором за тілом кредиту у розмірі 19461,14 грн та за відсотками у розмірі 3801,59 грн, що разом становить 23262,73 грн є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за комісіями у розмірі 14756,00 грн, суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року №204/224/21, у якій суд дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Також, відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Таким чином, оскільки зміст укладеного між сторонами кредитного договору не розкриває суті комісії і, при цьому, комісія банком нараховується відповідачу за дії, які банк здійснює на власну користь, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за комісіями у розмірі 14756,00 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 113,57 грн та інфляційні втрати у розмірі 688,59 грн, нараховані відповідачу за період з15.12.2021 року по 23.02.2022 року на основну суму боргу 19461,14 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з правовим обґрунтуванням та математичною коректністю виконаних позивачем нарахувань 3 % річних та інфляційних збитків за період з15.12.2021 року по 23.02.2022 року та приходить до висновку про задоволення позовних вимог у цій частині. Окремо слід зазначити про відсутність підстав для застосування у цьому випадку пільг, передбачених для військовослужбовців п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», так як згідно відомостей, наявних у військовому квитку [PERSON] , він проходить військову службу з 24.05.2023 року, тоді як кредитна заборгованість виникла за період з 08.08.2018 року по 14.12.2021 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 02.01.2025 року між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Кеню Д.В. укладено Договір №43453613 про надання правової допомоги. Обсяг виконаних робіт визначений у Акті №22039000071494 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 15.08.2025 року на суму 3000,00 грн та у детальному описі робіт до договору №43453613 про надання правової допомоги. Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Також, за звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України) Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог (61,99%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1501,65 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1859,70 грн.

Outcome: partial