Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

16.07.2024 Концерн «Міські теплові мережі», в особі представника Фарзаєвої К.А., через систему «Електронний суд», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.11.2021 між позивачем та відповідачем було укладено типовий індивідуальний договір про надання комунальної послуги з постачання теплової енергії № 72221811, що є публічним договором приєднання. На виконання умов договору, позивач за період з 01.06.2023 по 31.03.2024 відпустив відповідачеві у нежитлове приміщення №149 за адресою: [ADDRESS] , яке на праві власності належить відповідачу [PERSON] , теплову енергію на загальну суму 14 476,23 грн. Відповідач зобов`язання за договором з оплати наданих позивачем послуг не виконав, у зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 14 476,23 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, та стягнути суму сплаченого судового збору. Відповідно до відзиву на позовну заяву, представник відповідача адвокат Сідельникова О.Л. просить у задоволенні вимог Концерну «Міські теплові мережі» відмовити. Вважає доводи викладені у позовній заяві необґрунтованими, з огляду на наступне. Відповідач є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , яке розташовано на цокольному поверсі багатоквартирного будинку та обладнане окремим входом. На момент придбання приміщення в 2018 році опалювальні прилади (батареї та будь які інші) були відсутні. Приміщення не приєднано до загальнобудинкових мереж системи теплопостачання та не є опалювальним. Договір на теплопостачання між відповідачем і позивачем не укладався, оскільки відповідач не є споживачем послуг централізованого опалення, для обігріву приміщення використовує індивідуальні засоби обігріву (кондиціонери). Доказів проходження через приміщення транзитних систем опалення позивач не надає, хоча саме на нього, згідно вимог ЦПК України, покладається обов`язок доведення заявлених позовних вимог. Самого лише твердження позивача про наявність опалення в приміщенні позивача не достатньо для того, щоб вважати встановленою цю обставину. Позивач повинен надати суду належні і допустимі докази того що відповідач має технічну можливість отримувати послуги з теплопостачання. Лише за умови доведення того факту, що відповідач споживав комунальну послугу можна стверджувати про обов`язок її оплати, в даному випадку такий факт позивачем не доведений. В позові зазначено що для обрахунку вартості теплової енергії спожитої відповідачем слід застосовувати формули 13,14 Методики 315, при цьому не зазначає яка саме формула використана, що унеможливлює проведення перевірки обґрунтованості нарахувань. Зазначено, що згідно із положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому, виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, зобов`язані щомісяця надавати облікову інформацію про споживання комунальних послуг за вузлами комерційного обліку органу місцевого самоврядування для здійснення узагальнення та моніторингу. Проте, до позову рахунки не надані, як і докази їх надсилання відповідачу. З наданих розрахунків неможливо встановити як саме, та з яких показників приладу обліку обраховано суму заборгованості. Впродовж спірного періоду (01.06.2023 -31.03.2024) позивач жодного разу не направив відповідачу рахунок на сплату житлово комунальних послуг та акт наданих послуг. Вказана обставина підтверджує той факт, що послуги з теплопостачання в спірний період відповідачу не надавались. Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів постачання теплової енергії в приміщення відповідача та обсяги такого постачання, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Відповідно до відповіді на відзив, представник позивача [PERSON] не погоджується з відзивом, зазначивши наступне. Щодо відключення від мереж централізованого опалення, зазначено, що відповідачем не надано доказів звернення з письмовою заявою про відключення мережі централізованого опалення до Комісіїта надання такого дозволу на відключення, відповідно до Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунальногогосподарства України від 22 листопада 2005 року №4, зареєстрованого у Міністерств: України 09.12.2007 року за № 1478/11758, або до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 26 липня 2019 року № 169. Також зазначено, що нарахування заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії є законними та обґрунтованими, про що наведено детальний розрахунок з відповідною методикою нарахування спожитої теплової енергії приміщення відповідача. Щодо направлення рахунків відповідачу, зазначено наступне. В силу виконання Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21 серпня 2019 року, № 830 позивачем формуються рахунки на оплату спожитої послуги та надаються споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання". Виставлені рахунки відповідачу відповідають вимогам пп. 1,2,3,4,5,8 ч. З ст.8 Закон) України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, а саме: містять найменування та платіжні реквізити виконавця комунальної послуги; адресну інформацію, найменування або прізвище, ім`я та по батькові споживача, або абонентський номер споживача, визначений договором про надання комунальної послуги, який дає згоду ідентифікувати споживача виконавцю або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг; період, за який здійснюється нарахування; загальну суму до сплати; поле для внесення споживачем показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії (якщо згідно із законом або договором такі показання знімає споживач); стан розрахунків споживачем за спожиту комунальну послугу, у тому числі заборгованість з оплати послуги (у разі її наявності), періоди, в яких виникла така заборгованість, відомості про обчислення її розміру, пільги/субсидії (у разі їх надання/призначення). Тобто форма та вимоги до рахунків несуть в собі вичерпний перелік за для встановлення та розуміння повноти інформації відносно нарахувань за надану послугу. Пунктом 34 Правил визначено, що рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання. Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. Рахунок надається на паперовому носії (п.33 Договору № 72221811 від 01.11.2021). Законодавець жодним нормативно-правовим актом не визначив, яким саме чином необхідно надати споживачу рахунки на оплату спожитої послуги (особисто, простою, рекомендованою, цінною кореспонденцією чи методом розносу по поштовим скриням/приміщенням споживання). Крім того споживачу надано право отримувати інформацію - як зазначену в рахунках на оплату так і додаткову без додаткової плати. Тобто законодавець в повній мірі сприяє отриманню споживачем достатньої кількості інформації. З метою поліпшення якості послуг, турбуючись про комфортність, доступність та оперативність отримання інформації для кожного споживача Концерн МТМ з 01.08.2020 впровадив електронний документообіг первинними документами зі споживачами та почав використовувати комп`ютерну програму M.E.Doc. M.E.Doc - це поширене українське програмне забезпечення для подання звітності до контролюючих органів та обміну юридично значущими первинними документами між контрагентами в електронному вигляді. На рахунках за постачання теплової енергії по індивідуальному договору № 72221811, які були надіслані відповідачу по програмі M.E.Doc є відмітка Документ доставлено контрагенту. Отже, відповідач також у своїй господарській діяльності використовує програму M.E.Doc. Відповідно до Закону України По бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. До первинних документів належать такі документи, як видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, акт виконаних робіт, прибутковий та видатковий касовий ордер, та інші. Мета складання первинних документів - зафіксувати факт господарської операції. Відповідно до заперечень (на відповідь на відзив), представник відповідача адвокат Сідельникова О.Л., окрім обставин зазначених у відзиві раніше, зазначає наступне. Позивач не надав відповідних документів, котрі би підтверджували що нежитлове приміщення, котре на праві власності належить відповідачу відноситься до приміщень з транзитними мережами опалення, через які прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення. У зв`язку з чим відповідачем було подано заяву до виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.09.2024 для проведення обстеження приміщення № 149, з метою визначення типу приміщення, як «окреме приміщення з транзитними мережами опалення». Крім того, позивач стверджує, що приміщення відповідача є опалювальним. Відповідно до термінів зазначених в Методиці 315, опалюване приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря. Не будучи споживачем теплової енергії, оскільки опалювальні прилади (батареї та будь-які інші) були відсутні. Приміщення не приєднано до загальнобудинкових мереж системи теплопостачання та не є опалювальним, про що вже зазначалося раніше. Відповідач не звертався з претензією до позивача, а для обігріву приміщення використовує індивідуальні засоби обігріву (кондиціонери та обігрівачі), тому що температура повітря в приміщені не відповідає нормі. Також виходячи із тверджень позивача, котрі ні як не підтверджені документально, стверджуючи на тому що Відповідач є споживачем та його приміщення є опалювальним. Позивачем при цьому не виконувалися вимоги Методики 315. Повторно наголошуючи, що у відповідача опалювальні прилади та трубопровід (стояки, підводки до приладів тощо) відсутні, а доказів проходження через приміщення транзитних систем опалення позивач не надає, хоча саме на нього, згідно з вимогами ЦПК України, покладається обов`язок доведення заявлених позовних вимог, тому факт використання відповідачем теплової енергії відсутній. Самого лише твердження позивача про те, що приміщення є з транзитними мережами опалення, через які прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення, у зв`язку з чим приміщення вважається опалювальним, недостатньо для того, щоб вважати встановленою цю обставину. Позивач повинен надати суду належні та допустимі докази того, що відповідач має технічну можливість отримувати послуги з теплопостачання. Лише за умови доведення факту, що відповідач споживав комунальну послугу, можна стверджувати про обов`язок її оплати. У даному випадку такий факт позивачем не доведений. У зв`язку з цим договір на теплопостачання між відповідачем і позивачем не укладався, оскільки відповідач не є споживачем послуг централізованого опалення і для обігріву приміщення використовує індивідуальні засоби обігріву (кондиціонери та обігрівачі). Ухвалою судді від 18.07.2024 позовну заяву Концерну «МТМ» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи, призначено розгляд справи у судовому засіданні. 02.08.2024, 26.09.2024 до суду, через систему «Електронний суд», від представника відповідача адвоката Сідельникової О.Л., надійшов відзив на позовну заяву, з долученими додатками. 01.10.2024 до суду від представника позивача Фарзаєвої К.А. надійшла відповідь на відзив. 10.10.2024 до суду, через систему «Електронний суд», від представника відповідача адвоката Сідельникової О.Л., надійшло клопотання про витребування доказів та клопотання про зупинення розгляду справи, у задоволенні яких судом було відмовлено, про що постановлено ухвалу від 20.01.2025. 10.10.2024 до суду, через систему «Електронний суд», від представника відповідача адвоката Сідельникової О.Л., надійшли заперечення (на відповідь на відзив). 12.02.2025 до суду, через систему «Електронний суд», від представника позивача Фарзаєвої К.А. надійшло клопотання про долучення доказів та клопотання про поновлення процесуального строку для подання додаткових доказів, яке судом задоволено та додаткові докази долучені до матеріалів справи. 04.03.2025 до суду, через систему «Електронний суд», від представника відповідача адвоката Сідельникової О.Л., надійшло клопотання про витребування доказів, яке ухвалою суду від 04.03.2025 задоволено. Витребувано у ТОВ «Керуюча компанія «НАДІЯ» копії документів, засвідчених належним чином, а саме: документи (заяви, акти, протоколи, тощо), що стосуються нежитлового приміщення № 149 площею 55,7 м2 за адресою: [ADDRESS] ; документи, що підтверджують проходження системи теплопостачання в нежитловому приміщенні № 149 за адресою: [ADDRESS] ; схему теплопостачання будинку за адресою: [ADDRESS] . Встановлено строк надання доказів до 03 квітня 2025 року. 03.04.2025 на адресу ТОВ «Керуюча компанія «НАДІЯ» повторно направлено ухвалу суду від 04.03.2025 для виконання. Встановлено строк виконання до 13.05.2025. Ухвалою суду від 13.05.2025 застосовано до керівника ТОВ «Керуюча компанія «НАДІЯ» Ємеліна Павла Павловича - заходи процесуального примусу. Стягнуто з керівника ТОВ «Керуюча компанія «НАДІЯ» Ємеліна Павла Павловича штраф у розмірі 1 (одного) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 028,00 грн. на користь Державної судової адміністрації України. 10.06.2025 на адресу ТОВ «Керуюча компанія «НАДІЯ» повторно направлено ухвалу суду від 04.03.2025 для виконання. Встановлено строк виконання до 07.07.2025. Вказана ухвала суду від 04.03.2025, на день ухвалення рішення, не виконана. У подальшому призначені судові засідання неодноразово відкладалися: у зв`язку із неявкою сторін та їх представників у судові засідання; за клопотаннями як представника позивача так і представника відповідача. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, на підставах зазначених у позовній заяві, та у відповіді на відзив, наданих у ході судового розгляду справи. Представник відповідача у судовому засіданні заперечує проти задоволення позовних вимог, просить відмовити у їх задоволенні, на підставах зазначених у відзиві на позовну та запереченнях, поданих у ході розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Концерн «Міські теплові мережі» є юридичною особою, метою діяльності якої відповідно до п. 2.1 Статуту є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на постійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Предметом діяльності Концерну «Міські теплові мережі» є виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут тощо (п. 2.2 Статуту). Відповідачеві [PERSON] на праві власності належить: нежитлове приміщення №149, площею 55,7 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 03.05.2018 укладеного між [PERSON] та [PERSON] , предметом якого є вищевказане нежиле приміщення, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.05.2023, та копією свідоцтва про зміну імені [NUMBER] від 10.05.2018, відповідно до якого відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Вказані обставини сторонами не заперечуються. Житловий будинок [ADDRESS] , в якому розташоване вказане нежитлове приміщення, оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії. Відповідно до типового індивідуального договору №72221811 від 01.11.2021 між сторонами укладено договір про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , нежитлове приміщення 149. Відповідно до акту обстеження системи теплопостачання, складеного інженерами Концерну «МТМ» 17.11.2020, за результатами огляду нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , встановлено, що воно розташоване в цокольному поверсі 5-ти поверхового житлового будинку, система опалення житлового будинку однотрубна з верхнім розподіленням та приєднана до теплових мереж через елеваторний вузол. Приміщення вбудовано-прибудоване, використовується під кафе. Система опалення сумісна з житловим будинком. Вхід окремий. Займана площа приміщення S - 55,7 кв.м. відповідає заявленій площі згідно договору купівлі-продажу. ГВП відсутнє, в житловому будинку газові колонки. Акт було складено у присутності наймачів, які від підпису відмовились, власник приміщення на телефонні дзвінки не відповідає. Відповідно до розрахунку основного боргу за договором №72221811, рахунків направлених відповідачу, інформації щодо спожитої теплової енергії по будинку та споживачу, у період з 01.06.2023 по 31.03.2024, у приміщення відповідача було надано централізоване опалення. Отже, заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію за період з 01.06.2023 по 31.03.2024 становить 14 476,23 грн. Правовідносини між позивачем та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про житлово комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21 серпня 2019 року № 830, Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року, № 315 про затвердження «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та іншими нормативно-правовими актами України. Згідно із частиною 7 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закон) до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону. Частиною 5 статті 13 Закону встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. 02 жовтня 2021 року на виконання вимог Закону Позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальний договір на послугу з постачання теплової енергії. Вказаний договір є публічним договором приєднання та вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаного договору будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, а також співвласників в інших будівлях, приміщення в яких є самостійними об`єктами нерухомого майна у відповідності до ч. 8 ст. 14 Закону, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків. Наказом Міністерства розвитку громад та територій України №23 затверджено Вимоги до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Відповідно до визначення наведеного у п. 3 вимог, абонентський номер споживача - номер споживача, визначений договором про надання відповідної комунальної послуги, який дає змогу ідентифікувати його виконавцю комунальної послуги або уповноваженій особі. Номер договору і абонентський номер споживача відповідно є одним і тим же числом та дає змогу ідентифікувати споживача. Вимог щодо присвоєння чи алгоритму встановлення певного номеру законодавством не передбачено. Відповідно до визначення наведеного в Методиці опалюване приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря. Частиною 1 статті 7 Закону визначено, що споживач серед іншого має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Наразі чинним є Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №169 від 26.07.2019. Судом встановлено, що відповідачем не надано доказів отримання дозволу на відключення від мережі централізованого опалення, відповідно до Порядку. Надана суду копія заяви [PERSON] від 24.09.2024, яку прийнято відділом по роботі із зверненням громадян та питань доступу до публічної інформації департаменту (апарату) виконавчого комітету Запорізької міської ради, про проведення обстеження підвального приміщення відповідача, з метою визначення типу приміщення, як «окреме приміщення з транзитними мережами опалення», не свідчить про факт відключення споживача від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Враховуючи знаходження нежилого приміщення в багатоквартирному будинку та відсутність документів на підтвердження відключення від мережі опалення вказане приміщення є опалювальними. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Житловий будинок [ADDRESS] оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії, що підтверджено архівом показів опалення. Відповідно до пункту 11 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315. Нормами Розділу І Методики визначено, що розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду. Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг. Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково. Розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень здійснюється відповідно до Розділу ІІІ Методики. Для розподілу приймаються показання вузлів комерційного та розподільного обліку, приладів розподільного обліку теплової енергії станом на кінцеву дату розрахункового періоду, отримані виконавцем розподілу комунальної послуги, у спосіб, визначений договором про надання комунальної послуги. У разі, якщо одна будівля/будинок має два та більше вводи відповідної зовнішньої інженерної мережі, які оснащено вузлами комерційного обліку, то визначення обсягу спожитої послуги та її розподіл здійснюється за сумою всіх вузлів комерційного обліку відповідної комунальної послуги у будівлі/будинку. За рішенням співвласників будівлі/будинку розподіл може здійснюватися окремо для кожної її частини, що оснащена вузлом комерційного обліку відповідної комунальної послуги. Розділом ІІ Методики передбачені базові правила визначення та розподілу між споживачами загальних обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг. Загальний обсяг теплової енергії на опалення будівлі/будинку визначається за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати. Загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку та (у випадку наявності таких приміщень у будинку/будівлі) сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Розподіл теплової енергії у будівлі/будинку здійснюється у відповідності до пунктів 5,6 Розділу ІІІ Методики. Розподілений обсяг для опалюваного приміщення, у будівлі/будинку, у якій приміщення не оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розраховується з урахуванням вимог розділів VII, VIII цієї Методики за формулами 13,14. У будівлі/будинку, у якій/якому частина приміщень оснащена приладами розподільного обліку теплової енергії, а решта приміщень не оснащена такими приладами, наявні приміщення з індивідуальним опаленням та/або окремі приміщення з транзитними мережами опалення, обсяг спожитої теплової енергії розподіляється за формулою 16 враховуючи вимоги розділів VI, VIІІ цієї Методики. Для опалюваного приміщення, оснащеного приладом (приладами) розподільного обліку теплової енергії розрахунок здійснюється з урахуванням Розділу VI Методики 315. Для опалюваного приміщення, оснащеного приладом (приладами) розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, здійснюється донарахування обсягу теплової енергії з метою унеможливлення опалення приміщення за рахунок суміжних опалюваних приміщень або опалюваних МЗК та допоміжних приміщень, запобігання утворенню грибків та плісняви в приміщеннях, МЗК та допоміжних приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщення/будівлі/ будинку. Згідно пункту 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Пунктом 34 Договору вказано споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до пункту 38 Договору споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору. Відповідно до статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 322 Цивільного кодексу України встановлено тягар утримання майна, а саме, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктами 8,9 Правил визначено, що постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами. Позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період з 01.06.2023 по 31.03.2024 на загальну суму 14 476,23 грн., що підтверджується розрахунком суми грошової заборгованості. Згідно «Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011року № 869 Концерном «Міські теплові мережі» для застосування протягом опалювального періоду 2021-2022 років розраховано двоставкові тарифи на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії, які затверджені Рішенням Виконавчого комітету Запорізької Міської Ради від 11.10.2021року № 374 (зі змінами). Двоставковий формат тарифу обумовлює компенсацію підприємству двох частин витрат окремо. Тобто двома ставками. Відповідно до умов укладених договорів плата виконавцю складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування. Плата за абонентське обслуговування включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води. Концерном «Міські теплові мережі» абонентська плата розрахована відповідно до річних планових витрат на зазначені функції та не залежить від обсягів спожитих послуг. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця та не залежить від обсягів послуг. В силу виконання Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21 серпня 2019 року № 830 Позивачем формуються рахунки на оплату спожитої послуги та надаються споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання. Пунктом 34 Правил визначено, що рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання. Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. Законодавець жодним нормативно-правовим актом не визначив, яким саме чином необхідно надати споживачу рахунки на оплату спожитої послуги(особисто, простою, рекомендованою, цінною кореспонденцією чи методом розносу по поштовим скриням/приміщенням споживання). Крім того споживачу надано право отримувати інформацію - як зазначену в рахунках на оплату так і додаткову без додаткової плати. Тобто законодавець в повній мірі сприяє отриманню споживачем достатньої кількості інформації. Законодавець жодним нормативно-правовим актом не визначив, яким саме чином необхідно надати споживачу рахунки на оплату спожитої послуги (особисто, простою, рекомендованою, цінною кореспонденцією чи методом розносу по поштовим скриням/приміщенням споживання). Крім того споживачу надано право отримувати інформацію - як зазначену в рахунках на оплату так і додаткову без додаткової плати. Також, з метою поліпшення якості послуг, турбуючись про комфортність, доступність та оперативність отримання інформації для кожного споживача Концерн МТМ з 01.08.2020 впровадив електронний документообіг первинними документами зі споживачами та почав використовувати комп`ютерну програму M.E.Doc. M.E.Doc - це поширене українське програмне забезпечення для подання звітності до контролюючих органів та обміну юридично значущими первинними документами між контрагентами в електронному вигляді. На рахунках за постачання теплової енергії по індивідуальному договору № 72221811, які були надіслані відповідачу по програмі M.E.Doc є відмітка Документ доставлено контрагенту. Вищевказане свідчить про отримання відповідачем рахунків на оплату спожитої послуги, за вказаний у позові період. Отже, факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку в якому знаходиться приміщення відповідача підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону відповідно до яких позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі. Наданий суду представником позивача розрахунок нарахувань плати за надану послугу з постачання теплової енергії, у період з 01.06.2023 по 31.03.2024, суд вважає належним доказом та приймає його до уваги при ухваленні рішення. При цьому, суд враховує, що стороною відповідача не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Теплопостачання це особливий вид комунальної послуги. Система теплопостачання для здійснення покладених на неї завдань виконується з окремих технологічно пов`язаних частин, що складають систему централізованого постачання, включає сукупність взаємопов`язаних джерел теплової енергії (технічних елементів і пристроїв), призначених для передачі у приміщення необхідної кількості тепла та підтримання в них заданої температури повітряного середовища. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень, які є невід`ємною частиною житлового будинку. За рахунок теплопровідності, випромінювання і конвекції теплова енергія, що подається в житловий будинок через приєднану мережу розподіляється по всьому будинку по внутрішньобудинковій системі теплопостачання, що складається із стояків, нагрівальних елементів, а також іншого обладнання розташованого на цих мережах і поширюється не тільки від радіаторів, але й від інших елементів системи опалення (трубопроводи, стояки, підводки тощо). Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях. При цьому, відсутність окремих елементів системи опалення не означає відсутність споживання послуг з централізованого опалення. Крім того, судом враховується встановлені обставини Запорізьким апеляційним судом, відповідно до постанови від 08.05.2023 (ЄУН 335/1554/22, провадження №22-ц/807/875/23), згідно якої у ході розгляду справи за позовом з тими ж самими сторонами за аналогічним об`єктом надання послуг, за інший період з листопада 2020 року по квітень 2021 року, не встановлено фактів та обставин, які б свідчили про факт неотримання послуги у вказане приміщення. Враховуючи вищевикладене, твердження представника відповідача, викладені у відзиві та запереченнях, що стосуються відсутності теплопостачання та недостовірності нарахувань, не відповідають дійсним обставинам справи, є не обґрунтованими та спростовуються вищевикладеним. Згідно зі ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем, крім того, [PERSON] від наданих позивачем послуг не відмовлялася у встановленому законом порядку. Відтак, факт споживання послуги з теплової енергії нежитловим приміщенням відповідача, у спірному періоді є підтвердженим. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). З урахуванням викладеного, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.06.2023 по 31.03.2024 у розмірі 14 476,23 грн. не погашена, а розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. У справі "РуїзТоріха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі суд дійшов висновку, що було надано вичерпні відповіді на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Outcome: approved