Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Акціонерне товариств «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - АТ «А-БАНК») звернулося до суду з позовною до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] звернувся до АТ «А-БАНК» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК». 19.03.2024 року, будучи клієнтом банку, відповідач уклав з позивачем кредитний договір АВН0СТ155101710844533012 щодо надання останньому кредиту в розмірі 6 600, 00 грн строком на 36 місяців (тобто до 18.03.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Кредитний договір складається із заяви клієнта та графіку погашення кредиту. Станом на 02.04.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором 11825,14 грн, яка складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 6565,48 грн; загального залишку заборгованості за процентами 4794,13 грн; загального залишку заборгованості за комісією 0,00 грн; загального залишку заборгованості за пенею 465,53 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь AT «А-БАНК» заборгованість за Кредитним договором АВН0СТ155101710844533012 від 19.03.2024 року в розмірі 11825,14 грн станом на 02.04.2025 року та судовий збір в сумі 2 422,40 грн.. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.05.2025 року цивільна справа за позовною заявою Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості передана на розгляд за підсудністю до Братського районного суду Миколаївської області. Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 17 червня 2025 року вищевказана цивільна справа прийнята до провадження та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявне клопотання останнього, в якому просить суд розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (зворотня сторона а.с. №30). Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, причину неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся судовими повістками, надісланими йому за місцем реєстрації рекомендованими листами з повідомленням, які повернулися на адресу суду з зазначенням на конвертах причини повернення - «адресат відсутній», що відповідно до пункту 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України свідчить про вручення повісток в день проставлення у поштовому повідомленні таких відміток. За таких обставин суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Така правова позиція викладена у постанові ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22). Відповідач відзив на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позовну заяву, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим ухвалити у вищевказаній цивільній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки, в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ «А-БАНК» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК». 19.03.2024 року, будучи клієнтом банку, відповідач уклав з позивачем Кредитний договір АВН0СТ155101710844533012 щодо надання останньому кредиту в розмірі 6 600,00 грн строком на 36 місяців (тобто до 18.03.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Кредитний договір складається із заяви клієнта та графіку погашення кредиту (а.с. № 6-8). Вказані документи містять суттєві умови кредитування, строк, розмір процентів, максимальний розмір кредиту, тощо. Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» та Заяву про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101710844533012 від 19.03.2024 року підписано боржником за допомогою електронного підпису. Відповідачу позивачем згідно Кредитного договору №АВН0СТ155101710844533012 від 19.03.2024 р. було надано кредит в сумі 6600,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером №TR.35859163.33543.65455 від 19.03.2024 р. (а. с. № 13). Отже, АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит в розмірі відповідно до умов кредитного договору. В свою чергу відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсоткам, а також іншими витратам відповідно до умов договору. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав у зв`язу з чим у нього перед позивачем виникла заборгованість, яка на 02.04.2025 року становить 11 825,14 грн. та складається з наступного: - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) -6565,48 грн; - загальний залишок заборгованості за процентами 4794,13 грн; - загальний залишок заборгованості за комісією 0,00 грн; - загальний залишок заборгованості за пенею 465,53 грн, що підтверджується Розрахунком заборгованості за кредитним договором (зворотня сторона а.с. №12). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦПК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.1 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦУ України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань за кредитним договором та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем, заперечень щодо розрахунку суми заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та вимоги чинного законодавства України. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно платіжного доручення № 6005315475979 від 02.04.2025 року при зверненні до суду з вищевказаним позовом позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 гривень (а. с. № 16). Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved