Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

У своїй заяві заявниця просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності їй правовстановлюючого документа, а саме архівного витягу з протоколу 17-ої сесії ХХІ скликання Ілемнянської сільської ради від 22 грудня 1993 року «Про передачу земельних ділянок у власність громадянам села Ілемня», у додатку №1 до якого у пункті 18 зазначено особу « [PERSON] ». В основу своїх вимог заявниця зіслалася на те, що вона, [PERSON] , [INFO] , звернулася до Вигодської селищної ради Івано-Франківської області, яка є правонаступником Ілемнянської сільської ради, з метою затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у селі Ілемня площею 0,2411 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а також для подальшого оформлення права власності на зазначену земельну ділянку. Під час опрацювання поданих документів було встановлено невідповідність персональних даних заявниці, зазначених у архівному витязі з протоколу 17-ої сесії ХХІ скликання Ілемнянської сільської ради від 22 грудня 1993 року, оскільки у додатку до зазначеного рішення у пункті 18 зазначено [PERSON] , тоді як у паспорті громадянина України, витягу з реєстру територіальної громади та інших документах заявниці її по батькові зазначено [PERSON] . Встановлення даного факту має для неї юридичне значення, оскільки є необхідним для затвердження технічної документації із землеустрою. Оскільки усунути зазначену невідповідність у позасудовому порядку неможливо, заявниця змушена звернутися за захистом своїх законних прав та інтересів до суду. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала у повному обсязі та просила суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документа з метою усунення невідповідності у по батькові, допущеної у зазначеному документі, що перешкоджає реалізації її прав на оформлення земельної ділянки. Представник заінтересованої особи Вигодської селищної ради Івано-Франківської області Луцький В.Я. у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечив, пояснив, що орган місцевого самоврядування не заперечує проти встановлення відповідного факту судом. Зазначив, що встановлення такого факту необхідне для подальшого оформлення заявницею прав на земельну ділянку та приведення документів у відповідність до фактичних даних. Вислухавши пояснення заявниці та представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, надані заявницею, перевіривши їх належність, допустимість та достовірність, а також оцінивши їх у сукупності відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатися за участю заявників та заінтересованих осіб. Заявники та залучені до участі у справі заінтересовані особи, зокрема, вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви по встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст.81 ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст.293 та ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З копії паспорта громадянина України та витягу з реєстру територіальної громади (а.с.2-4) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . З копії архівного витягу з протоколу 17-ої сесії ХХІ скликання Ілемнянської сільської ради від 22 грудня 1993 року (а.с.5) встановлено, що у додатку №1 до зазначеного рішення у пункті 18 зазначено особу [PERSON] , якій передано земельну ділянку у власність громадян села Ілемня. Суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки правовстановлюючий документ - рішення 17-ої сесії ХХІ скликання Ілемнянської сільської ради від 22 грудня 1993 року «Про передачу земельних ділянок у власність громадянам села Ілемня», у додатку №1 до якого у пункті 18 зазначено особу « [PERSON] », фактично стосується [PERSON] , [INFO] . Допущена у зазначеному документі розбіжність у по батькові є технічною помилкою, яка не змінює належності цього документа заявниці. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки є необхідним для оформлення прав на земельну ділянку та подальшої реалізації її майнових прав, а тому зазначений факт підлягає встановленню у судовому порядку.

Outcome: approved