Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

23 травня 2025 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє її представник - адвокат Биков Д.Ю., до [PERSON] , третя особа: Хаджибеївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства, в якій просила внести відомості про батьківство [PERSON] до актового запису № 270 від 05 квітня 2006 року про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, та зобов`язати Хаджибейський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] та видати нове свідоцтво про народження із зазначенням відомостей про батька на підставі рішення про встановлення батьківства. В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказала на те, що за час спільного проживання її матері з відповідачем без реєстрації шлюбу у них народилася донька, відомості про батька у актовому записі про народження були зазначені зі слів матері, у подальшому батьки уклали шлюб у зв`язку з чим були внесені зміни у прізвище дитини і батьків. У прийнятті заяви про визнання батьківства орган РАЦС відмовив відповідачеві, у зв`язку з чим позивачка вимушена вирішувати спір у судовому порядку. 11 червня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача суддя відкрила провадження у справі за правилами загального позовного провадження. У підготовчому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені вимоги, відповідач - визнав позов. Представник третьої особи - Хаджибейського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції у підготовче засідання не з`явився, у матеріалах справи є заява Відділу про розгляд справи у їх відсутності та у разі задоволення позову вказати у рішенні суду повні відомості про батька для можливості внести зміни у актовий запис про народження. Враховуючи вимоги ч.3 ст.200 ЦПК України та визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого засідання. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] з 2006 року проживав спільно з [PERSON] як чоловік і жінка однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них [INFO] народилася донька [PERSON] , про що 05 квітня 2006 року Другий Малиновський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зробив актовий запис № 270 та видав свідоцтво про народження серії [NUMBER] . У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини були зазначені: мати [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] зі слів матері. У подальшому 11 березня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, актовий запис № 365, вчинений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції. Після реєстрації шлюбу мати позивачки змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На підставі ст.148 Сімейного кодексу України Відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Малиновському районі Одеського міського управління юстиції 15 вересня 2015 року внесені зміни у актовий запис про народження дитини, зокрема змінено прізвище дитини з « [PERSON] » на « [INFO] »; прізвище матері з « [PERSON] » на « [PERSON] », прізвище батька з « [PERSON] » на « [PERSON] ». З урахуванням внесених змін [PERSON] , [INFO] , видано повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15 вересня 2015 року. З моменту народження [PERSON] відповідач спілкується з донькою, забезпечує її фінансово, позивачка визнає його своїм батьком. Відповідно до положень ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду (ст. 126 СК України). За вимогами ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Отже, відомості про батька дитини у актовому записі про народження [PERSON] , складеному 05 квітня 2006 року Другим Малиновським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 270, записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За нормами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з висновком № 1516 від 11 грудня 2025 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, проведеної експертом ДСУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи", молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,996 %, таким чином батьківство практично доведено. Верховний Суд України в своїй постанові від 15.04.2021 у справі №361/2653/15-ц вказав, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). Відповідач визнає себе батьком дитини. Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 травня 2009 року в справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Таким чином, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Сторони ознайомлені з висновком експерта щодо кровного споріднення, не висловлювали своїх заперечень проти висновку експерта. Оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що доводи позивачки про своє батьківство знайшли підтвердження в ході розгляду справи на підставі зібраних доказів. Вирішуючи питання про внесення змін до актового запису про народження дитини, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.п. 2.16.4 п. 2.16 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 - на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно зі ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідача необхідно визнати батьком дитини [PERSON] , [INFO] , з внесенням змін до актового запису про народження дитини.

Outcome: approved