Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованість за Договором №418119 від 18.09.2022 у розмірі 12191,9 грн та судові витрати у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 18.09.2022 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №418119, відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу грошові кошти у розмірі 1500 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та строки, визначені Договором. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача становить 12191,90 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 1500,00 грн, 10691,9 грн - заборгованість за процентами. Окрім цього, 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» укладено Договір факторингу №01022024 від 01.02.2024, на підставі якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової винагороди до боржників ТОВ «Селфі Кредит», в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №418119 від 18.09.2022. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. 12.01.2026 ухвалою Залізничного районного суду м. Львова вказана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі. Відповідач по справі належним чином повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно з вимогами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі частини 8 статті 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вимоги статей 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 18.09.2022 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено Договір №418119 про надання споживчого кредиту «NewShort» /а.с.23-34/, відповідно до якого товариство надало клієнту кредит в розмірі 1500.00 грн, тип кредиту - кредит, строк кредиту - 365 днів, тип процентної ставки - фіксована, стандартна процентна ставка - 2,2% за день; мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Відповідно до п. 1.7. договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування - 47541,10 % річних. Згідно із п. 2.1 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Е072. Згідно з довідкою про ідентифікацію, встановлено, що [PERSON] , з якою укладений Договір №418119 від 18.09.2022 ідентифікована ТОВ «Селфі Кредит». Акцепт Договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) Е072, відправленого 18.09.2022 на номер телефону [NUMBER] /а.с.34 зворотна сторона/. ТзОВ «Селфі Кредит» виконало свої зобов`язання перед [PERSON] , перерахувавши їй 1500,00 грн кредитних коштів на банківську картку, яку остання вказала у кредитному договорі, що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» Вих. №20251020-1338 від 20.10.2025 на платіжну картку клієнта: 18.09.2022 20:04:13 на суму 1500,00 грн, на картку [NUMBER] /а.с.35 зворотна сторона /. Окрім цього, 01.02.2024 між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» укладено договір факторингу №01022024 /а.с.57-66/. Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу №01022024 від 01.02.2024 /а.с.68/ підтверджують, що ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передало, а ТОВ ФК «Кредит-Капітал» прийняло Реєстр боржників кількістю 11562. Згідно з Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №01022024 від 01.02.2024, ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 12191,90 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 1500,00 грн, 10691,9 грн - заборгованість за процентами /а.с.67/. Як убачається з розрахунку заборгованості за Договором №418119 від 18.09.2022, відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконує, відсотки за користуванням кредиту не сплачує. В зв`язку із чим станом на 01.02.2024 заборгованість відповідача складає 12191,90 грн /а.с.36-39/. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За твердженням позивача, відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит та не сплатив відсотки і комісію пов`язану з наданням кредиту в строки, передбачені кредитним договором. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували вищевказаний розрахунок суми боргу, а відтак, суд, перевіривши зазначений розрахунок, знаходить його підставним. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за вказаним договором, основну суму боргу у добровільному порядку не повертає, суд вважає, що у нового кредитора виникло право на стягнення заборгованості за вказаним договором у розмірі 12191,9 грн. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №418119 від 18.09.2022 у розмірі 12191,9 грн, яка складається з: 1500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10691,9 грн - заборгованість за процентами. Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до такого висновку. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц). Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Подібні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19, від 02 вересня 2020 року у справі №329/766/18. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року у справі №329/766/18 (провадження №61-6627св20). Згідно положень додаткової постанови Верхового Суду від 30 вересня 2020 року у справі №201/14495/16-ц суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved