Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 21 листопада 2015 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не з`явилася, у заяві до суду просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, у заяві до суду просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Розгляд справи проводився відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21.11.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції у Чернігівській області (а.с.4). Сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтею 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею ЦПК України. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи всі обставини, зокрема те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, даний обов`язок покладений на нього законом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки з його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позову до суду. Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць у відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved