Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 14.06.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-9815249, в електронній формі шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), за умовами якого, відповідач отримав кредитні кошти в сумі 5175 грн шляхом переказу на платіжну карту, зі строком дії 360 днів до 09 червня 2025 зі сплатою 1.45 % від суми кредиту за кожний день користування. Позикодавець виконав свої зобов"язання щодо надання кредиту, перерахувавши кошти позичальнику. Вказані кошти перераховані на рахунок відповідача №444111-ХХХХ-5045 через компанію ТОВ "Платежі Онлайн". Позичальник свої зобов"язання щодо повернення кредиту не виконав, внаслідок чого у нього виникла кредитна заборгованість в загальному розмірі 17442 грн. 17.02.2025 року між первісним кредитором «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №17022025-МК, відповідно до якого «Макс Кредит» відступило ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі до відповідача . Відповідно до реєстру боржників №б/н від 17.02.2025до позивача перейшло право вимоги до відповідача на кредитну заборгованість, яка виникла на момент передачі прав. Таким чином ТОВ «Юніт Капітал» наділене правом грошової вимоги до відповідача. Незважаючи на виконання позивачем умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання по кредитному договору перед позивачем не виконав, внаслідок чого у позичальника перед позикодавцем виник борг, який позивач просить стягнути в судовому порядку. Також просять стягнути судові витрати у виді судового збору та витрат на надання професійної правничої допомоги. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просив про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. Про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чиноми. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справина підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається,що 14.06.2024 між ТОВ "МаксКредит"та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-9815249, в електронній формі шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 46977, за умовами якого, відповідач отримав кредитні кошти в сумі 4500 грн шляхом переказу на платіжну карту, зі строком дії 360 днів до 09.06.2024 зі сплатою 1.45 % від суми кредиту за кожний день користування. Вказані кошти перераховані на рахунок відповідача №444111-ХХХХ-5045 через компанію ТОВ "Платежі Онлайн". Вказане підтверджено інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» та реєстром транзакцій, з яких вбачається, що через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції, в тому числі 14.06.2024 щодо здійснення переказу грошових коштів в сумі 4500 грн., на номер платіжної картки №444111-ХХХХ-5045 відповідача, емітент платіжної картки Монобанк. Факт перерахування коштів на карту відповідача [PERSON] підтверджений інформацію від банка емітента ,витребуваної ухвалою суду. Таким чином, позикодавець виконав свої зобов"язання щодо надання кредиту. Позичальник неналежним чином виконував зобов"язання щодо повернення кредиту, внаслідок чого у нього виникла кредитна заборгованість. Згідно з розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ "Макс Кредит" заборгованість відповідача становить 18342 гривень, яка складається з: 5175 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 12267 гривень заборгованість за нарахованими процентами, 900гривень - штрафні санкції . 17.02.2025 року між первісним кредитором ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ "Юніт Капітал" укладено договір факторингу №17022025-МК, відповідно до якого ТОВ«Макс Кредит» відступило позивачу ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги до відподача. Відповідно до реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 17442 грн. Згідно виписки ТОВ «ЮнітКапітал» з особового рахунку за кредитним договором,станом на 01.10.2025,загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за період з 17.02..2025-01.10.2025 становить 18342 гривень,з яких: 5175 гривень простроченої суми заборгованості за сумою кредиту; 12267 гривень простроченої суми заборгованості за процентами, 900 грн.-штрафні санкції. Відповідач не вжив заходів до погашення кредитної заборгованості. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був укладений в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Аналізуючи досліджені письмові докази суд приходить до висновку,що кредитний договір, про який йдеться у справі, за формою відповідає вимогам законодавства, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису. [PERSON] при укладенні договору пройшов ідентифікацію за паспортними даними, ідентифікаційним кодом, номером мобільного телефону, погодився на запропоновані умови кредитування і скористався кредитом, який був перерахований на зазначений ним картковий рахунок. Прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором первісний кредитор ТОВ " Макс Кредит" виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання [PERSON] належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість загальний розмір кредитної заборгованості відповідача перед позивачем становить 18342 гривень, який відповідачем не спростований, будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Що стосується стягнення штрафних санкцій, які були нараховані та відображені в розрахунку заборгованості , то суд зазначає наступне. В позовній заяві в загальний розмір заборгнованості позивачем включена заборгованість за штрафними санкціями в розмірі 900грн., однак розрахунку даної суми позивачем не наведено і не вказано період нархування штрафних санкцій. В резолютивній частині позову позивач просить стягнути заборгованість , в розмір якої не входить сума штрафних санкцій. На думку суд позивач не просить стягнути нараховані санкції в сумі 900 грн.., що враховує суд при винесеня остаточного рішення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення кредитної заборгованості з відповідача в загальному розмірі 17442грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 5175 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитуом в сумі 12267 грн.- підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно судовий збір підлягає стягненню з відповідача в сумі 2422.40 грн. До судових витрат також відносяться витрати на правничу допомогу (ст.133 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.5ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок довести неспівмірність заявлених витрат покладається на відповідача. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані суду: договір про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, додаткова угода до договору №25770866326 з адвокатським бюро «Соломко та Партнери», акт прийому -передачі наданих послуг з погодженим переліком послуг та їх вартості, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Відповідач не скористався своїм правом подати заперечення щодо зазначеного розміру судових витрат, відтак суд не вбачає підстав для їх зменшення. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved