Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. Цей позов надійшов до Любешівського районного суду Волинської області через систему «Електронний суд» 23 грудня 2025 року. Ухвалою від 29 грудня 2025 року відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 16 лютого 2026 року клопотання представника позивача Мовчана В.В. про витребування доказів залишено без задоволення. Підготовче провадження у справі закрито 16 лютого 2026 року. Розгляд справи відкладався у зв`язку із неналежним повідомленням відповідача. Ухвалою суду від 11 березня 2026 року клопотання представника позивача Козачок М.О. про витребування доказів залишити без задоволення. На призначену дату судового засідання сторони не з`явилися. Представник позивача у позовній заяві просив про розгляд справи без участі позивача, проти винесення заочного рішення у справі не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча у передбачений законом спосіб був сповіщений про час і місце розгляду справи, будь-яких заяв по суті справи не подав. Ухвалою суду від 11 березня 2026 року постановлено провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. 2. Стислий виклад позиції позивача у позовній заяві. Позов умотивовано тим, що 14 липня 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі ТОВ «Бізпозика») направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту, яку той прийняв. Позивач через телекомунікаційну систему надав відповідачу одноразовий ідентифікатор на номер телефону, зазначений позичальником у анкеті в особистому кабінеті. У такий спосіб між ТОВ «Бізпозика» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 463830-КС-004 у розмірі 16 тисяч гривень на засадах строковості, поворотності, платності. Строк кредитування 24 тижні. Позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору сторони визначили, що стандартна процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 2% за кожен день користування кредитом. Знижена процентна ставка за кредитом становить 1,15184513 %. ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та перерахувало кошти відповідачу на вказану ним банківську картку № [NUMBER] . Натомість [PERSON] свого обов`язку з повернення кредиту належним чином не виконує. Між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] 22 серпня 2023 року укладено додаткову угоду № 1 до договору № 463830-КС-004 від 14 липня 2023 року, відповідно до умов якої змінено строк дії договору до 30 квітня 2024 року; Між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] 13 листопада 2023 року укладено додаткову угоду № 2 до договору №463830-КС-004 від 14 липня 2023 року, відповідно до умов якої змінено строк дії договору до 28 жовтня 2024 року; Між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] 30 березня 2024 року укладено додаткову угоду № 3 до договору № 463830-КС-004 від 14 липня 2023 року, відповідно до умов якої змінено строк дії договору до 25 жовтня 2025 року. Станом на 01 грудня 2025 року за розрахунком позивача заборгованість відповідача за договором про надання кредиту № 463830-КС-004 від 14 липня 2023 року становить 141810,74 гривень, з них: 14341,30 гривень - тіло кредиту, 125774,94 гривень - проценти за користування кредитом, 1694,50 гривні комісії. Вказану суму заборгованості, а також судові витрати у справі у розмірі 2422,4 гривні позивач просить стягнути з відповідача. 3. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] будь-яких заяв по суті справи не подав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідач [PERSON] 14 липня 2023 року сформував та за допомогою згенерованого позивачем одноразового цифрового ідентифікатора підписав пропозицію на отримання кредиту у ТОВ «Бізпозика». Відповідно до умов кредитного договору № 463830-КС-004 позичальнику надано кредит на задоволення особистих потреб на таких умовах. Сума кредиту 16 тисяч гривень. Строк, на який надається кредит 24 тижні. Дата повернення (виплати) кредиту 29 грудня 2023 року. Стандартна процентна ставка становить 2 % в день. Знижена процентна ставка за кредитом в день 1,15184513 фіксована. Сторони договору встановили графік платежів. Приймаючи пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту, [PERSON] вказав номер банківської платіжної картки для перерахування коштів, повідомив свої персональні дані тощо. Договір про надання кредиту, акцепт підписані [PERSON] 14 липня 2023 року за допомогою одноразових цифрових ідентифікаторів. Між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] 22 серпня 2023 року укладено додаткову угоду № 1 до договору № 463830-КС-004 від 14 липня 2023 року, відповідно до умов якої змінено строк дії договору до 30 квітня 2024 року; Між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] 13 листопада 2023 року укладено додаткову угоду № 2 до договору №463830-КС-004 від 14 липня 2023 року, відповідно до умов якої змінено строк дії договору до 28 жовтня 2024 року; Між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] 30 березня 2024 року укладено додаткову угоду № 3 до договору № 463830-КС-004 від 14 липня 2023 року, відповідно до умов якої змінено строк дії договору до 25 жовтня 2025 року. Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Профітгід» о 22 годині 27 хвилин 14 липня 2023 року ТОВ «Бізпозика» перерахувало [PERSON] на банківську платіжну картку № [NUMBER] 16 тисяч гривень, транзакція № 38936-28591-99184. Згідно з поданим позивачем розрахунком станом на 01 грудня 2025 року [PERSON] боргує ТОВ «Бізпозика» 141810,74 гривень, з яких 14341,30 гривень прострочені платежі по тілу кредиту, 125774,94 гривень прострочені платежі по відсотках, 1694,50 гривні прострочені платежі за комісією. 5.Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з пунктами 3, 6 частини першої статті 3 ЦК засадами цивільного судочинства зокрема є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із статтею 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною першою статті 526 ЦК встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, третьої статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частин першої-восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з пунктами 4, 10, 11 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції Закону України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року, реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). До загальних витрат за споживчим кредитом не включаються: 1) платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит;2) платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено з оплатою за рахунок власних коштів споживача чи за рахунок споживчого кредиту. Обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки або інших платежів за послуги кредитодавця, включених до загальних витрат за споживчим кредитом при обчисленні реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення, реальна річна процентна ставка та денна процентна ставка обчислюються на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t*100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Національний банк України має право встановлювати додаткові вимоги до складових розрахунку денної процентної ставки з метою уникнення недобросовісних практик розрахунку денної процентної ставки. Суд констатує, що відповідач [PERSON] у належний спосіб прийняв пропозицію ТОВ «Бізпозика» щодо укладання договору про надання споживчого кредиту в сумі 16 тисяч гривень. При цьому відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами кредитування, прийняв пропозицію, підписав кредитний договір та отримав вказані кошти шляхом їх переказу позивачем на банківський картковий рахунок. Пред`явлені до стягнення суми в частині заборгованості по тілу кредиту у сумі 14341,30 гривень та відсотках у розмірі 125774,94 гривень відповідають існуючим між сторонами правовідносинам та не суперечать Закону України «Про споживче кредитування» у частині максимального розміру денної процентної ставки. Між тим, ТОВ «Бізпозика» не надало суду доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредитів, які надаються позичальником та за які встановлена комісія за обслуговування кредиту. Таким чином, в частині стягнення із [PERSON] у користь ТОВ «Бізпозика» 1694,5 гривень комісії необхідно відмовити. Такий висновок суду узгоджується з правою позицією Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2023 року по справі № 204/224/21. Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення. 6. Питання розподілу судових витрат. Позивач при поданні позову сплатив 2422,4 гривень судового збору, які у зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до статті 141 ЦПК необхідно стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог (98,80%). У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати. 7. Висновок суду щодо позовних вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: partial