Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Оскільки на теперішній час відповідач належної матеріальної допомоги не надає, а утримання дитини потребує значних матеріальних витрат, позивач вимушена звернутись до суду. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень в місяць, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; судові витрати розподілити згідно чинного законодавства. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, справу розглянути за відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник подав до суду заяву, відповідно до якої просив позов задовольнити частково, визначивши аліменти в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень на місяць, справу розглянути за відсутності сторони відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 19 травня 2023 року зареєстрували шлюб. Рішенням Хаджибейського районного суду міста Одеси у справі №521/3106/25 від 27 травня 2025 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно із довідкою ОСББ «Перлина» від 16 травня 2025 року №1605/01 [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , проживають (але не зареєстровані) по [ADDRESS] , з лютого 2025 року і по теперішній час. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства», передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Згідно із ч.1-2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень в місяць, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. У відзиві на позовну заяву сторона відповідача вказує, що вважає обґрунтованим призначення аліментів у сумі рекомендованого розміру аліментів, що становить розмір прожиткового мінімуму дитини до 6 років 2563 (дві тисячі п`ятсот шістдесят три) гривні. У поданій 04 березня 2026 року заяві представник відповідача просив суд позов задовольнити частково, визначивши аліменти в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень на місяць. Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №439323266 від 13.08.2025 року за параметром запиту РНОКПП відповідача відомості відсутні. З наданих ПАТ «МТБ Банк», на виконання ухвали суду, виписок з рахунків відповідача вбачається отримання ним доходу в іноземній валюті, середньомісячний дохід складає приблизно 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США. Також відповідно до наданих стороною відповідача копій квитанцій, [PERSON] здійснював перерахування коштів в рахунок аліментів у розмірі 8200 (вісім тисяч двісті) гривень 06.09.2025 року, 8200 (вісім тисяч двісті) гривень 02.10.2025 року, 4000 (чотири тисячі) гривень 24.10.2025 року на лікування, 8000 (вісім тисяч) гривень 24.10.2025 року, 8400 (вісім тисяч чотириста) гривень 03.12.2025 року, 6000 (шість тисяч) гривень 01.01.2026 року, 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 03.01.2016 року, 9000 (дев`ять тисяч) гривень 02.02.2026 року, 8500 (вісім тисяч п`ятсот)) гривень 22.02.2026 року. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи, що обов`язок утримання дитини покладається на обох батьків, відповідач є здоровою, працездатною людиною, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим частково задовольнити заявлені позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень щомісячно, з подальшою індексацією з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дня подання позову й до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (постанова від 17 жовтня 2014 року№10) вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому із відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial