Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №3396845 від 18.01.2023 р., в розмірі 27 067,92 грн., судовий збір у сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.01.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Договір №3396845 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, що передбачені договором. Позивач зазначає, що відповідач здійснював часткові платежі в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №3396845 від 18.01.2023 р. Останній платіж відповідач здійснив 26.06.2023 року в сумі 10 грн. Здійснюючи платежі, відповідач своїми конклюдентними діями підтвердив прийняття умов укладеного Кредитного договору, який створив для нього цивільні права та обов`язки (частину з яких Позичальник виконав). 26.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК Профіт» укладено Договір факторингу №26102023, за яким первісний кредитор відступив товариству «ФК Профіт» право вимоги за кредитним договором. 09.09.2025 згідно Договору факторингу №ДО-20250909/001 ТОВ «ФК Профіт» відступило ТОВ «ФК «Сіті Колект» право вимоги до [PERSON] за Договором №3396845 від 18.01.2023. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача за кредитним договором становить 27 067,92 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 4999,99 грн; 22067,93 грн - нараховані відсотки. 06.01.2026 року ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду було відкрито провадження з повідомленням учасників справи. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином. Відповідачем не подано відзив на позовну заяву протягом строку, встановленого суддею відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, не заявлено жодних клопотань. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд даної справи. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 18.01.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір №3396845 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит у розмірі 5000,00 гривень строком на 360 днів, днів зі сплатою процентів за користування кредитом. Періодичність сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення (виплати) кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Кредит надано у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані Товариству з метою отримання кредиту (2.1 договору). Процентна ставка фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору (п. 1.4, 1.4.1 Договору). Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором X752 18.01.2023. Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, узгоджений сторонами графік платежів була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту. Згідно інформації №429-2802 від 28.02.2024 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомило ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» про успішне перерахування 18.01.2023 01:11:09 на платіжну карту № [NUMBER] коштів у сумі 5000 гривень. Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором №3396845 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18.01.2023, складеного ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», відповідачу нарахована заборгованість станом на 26.10.2023 в розмірі 27 067,92 грн., яких з яких тіло кредита - 4999,99 грн; нараховані відсотки - 22067,93 грн; пеня/штрафні санкції - 0,00 грн. 26.10.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК ПРОФІТ» укладено договір факторингу № 26102023, за яким Первісний кредитор відступив товариству «ФК ПРОФІТ» право вимоги за Кредитним договором. 09.09.2025 між ТОВ «ФК Профіт» (клієнт) та ТОВ «ФК «СІТІ КОЛЕКТ» (фактор) укладено договір факторингу № ДО-20250909/001, згідно умов якого клієнт відступає фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту фінансування за відступлення прав вимог у порядку та у строки, встановлені цим договором. Згідно з Додатком 1 (Реєстр боржників) до договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025 р., заборгованість Відповідача за кредитним договором №3396845 становить 27067,92 грн. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України - заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідач порушив умови договору у результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 27 067,92 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, який відповідачем не спростовано. За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що позичальник порушив свої зобов`язання щодо вчасного повернення кредитних коштів, а тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі розмірі 4999,99 грн, та відсотки в розмірі 22067,93 грн. Судові витрати. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц. З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога надавалась позивачу адвокатом Бацюк О.М. на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги №25 від 17.10.2025 року. Згідно Заявки про надання правової допомоги №710 від 25.11.2025 та витягу з акту про надання правничої допомоги N 710 від 25.11.2025 були надані правові (юридичні) послуги по супроводу примусового стягнення заборгованості, а саме: надання усної консультації з вивченням документів 3 000,00 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу та подачі суду 9 000,00 грн. загальна сума 12000грн., однак позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 9000 грн. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в Постанові від 01 серпня 2019 року по справі № 915/237/18 дійшов висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved