Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області через свого представника Кудіну А.В. з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у зв`язку із невиконанням грошових зобов`язань за договором № 517102422 про надання споживчого кредиту від 31.12.2023 року на загальну суму 22 950,00 грн, яка складається з наступного: 8 500 грн - заборгованість по кредиту; 10 200,00 грн заборгованість по відсоткам; 4 250,00 грн за пенею, штрафом. Також позивач просить стягнути понесені судові витрати Свої позовні вимоги мотивувало тим, що 31.12.2023 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено кредитний договір № 517102422, щодо надання позичальнику кредиту. Відповідачка не виконала належним чином зобов`язання за кредитним договором і в неї виникла заборгованість 28.11.2018 року між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» прав вимоги до боржників, зокрема і до відповідача . 31.12.2020 року додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції: Відповідно до Реєстру боржників №288 від 11.06.2024 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 517102422 27 лютого 2025 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги, зокрема і до відповідача. Представник позивача в прохальній частині просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Відповідачку було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення ухвали суду за місцем її реєстрації. Рекомендоване повідомлення повернулось із зазначенням: «вручено особисто». Відтак, відповідач у контексті положень п. 4 ч. 8 ст.128, ст.131 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Відзиву на позовну заяву від відповідачки не надходило. Суд, зі згоди позивача, та враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 12 лютого 2026 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлені судом обставини: На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, судом встановлено наступне. 31.12.2023 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено кредитний договір № 517102422, у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору VBSU, який було відправлено 31.12.2023 13:28:56 на номер телефону відповідачки та введено нею 31.12.2023 13:30:18. Згідно договору про надання споживчого кредиту № 517102422 були визначені наступні умови: тип кредиту кредитна лінія; сума кредиту становить 8 450 грн 00 коп., що складається з двох частин : 6 500,00 грн видавалась позичальнику в порядку передбаченому договором (чиста сума кредиту), а 1 950,00 грн утрималось кредитодавцем із суми кредиту шляхом зарахування однорідних грошових вимог в рахунок оплати комісії; строк кредитування 182 дні, що складає 6 місяців; орієнтовна дата повернення 30.06.2024 року; тип процентної ставки фіксована; дисконтна процентна ставка 146 % річних; базова процентна ставка - 361,35 % річних; Орієнтовна загальна вартість кредиту 21 156,16 грн. Первісний кредитор виконав свій обов`язок та 31.12.2023 року перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 6 500,00 грн на банківську карту № [NUMBER] , яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. Що підтверджується платіжного доручення № 65915c96-2550-426b-bc18-a9a2ba48548a від 31.12.2023 року. Отже, позивачем доведено факт виконання зобов`язання первинного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про перерахування коштів на рахунок відповідача. Відповідно до детального розрахунку заборгованості відповідача наданою первісним позивачем, з 31.12.2023 року по 11.06.2024 року відображено фактичне нарахування відсотків за весь період користування кредитом, відповідно до умов договору та норм чинного законодавства. Розрахунок здійснено на підставі визначеної договором процентної ставки. Відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору та відповідно до розрахунку в нього сформувалась заборгованість в загальній сумі 15 577,24 грн, що складається із: 8 450,00 грн - заборгованість по кредиту; 7 127,24 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам. 28.11.2018 року між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а останній зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядженні клієнта, визначених цим договором. Відповідно до реєстру боржників № 288 від 11.06.2024 року та до договору факторингу № 28/1118-01 до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до детального розрахунку заборгованості відповідача наданою товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», з 11.06.2024 року по 20.06.2024 року відображено фактичне нарахування відсотків за весь період користування кредитом, відповідно до умов договору та норм чинного законодавства. Розрахунок здійснено на підставі визначеної договором процентної ставки. Відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору та відповідно до розрахунку в нього сформувалась заборгованість в загальній сумі 12 006,68 грн, що складається із: 6 234,22 грн - заборгованість по кредиту; 5 772,46 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам. 27.02.2025 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема і до відповідача. Із наданого розрахунку наданого позивачем вбачається рух коштів по кредитному рахунку,а саме відповідачка вносила платежі на погашення заборгованості, що підтверджує те, що відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно, щодо правомірності вимог первісного кредитора за кредитним договором. Позивач зазначає, що у період відступлень права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору між кредиторами, розмір суми боргу за кредитним договором на момент чергового відступлення права вимоги зазначався у Реєстрах прав вимог (Реєстрі боржників). Витяги з кожного Реєстру прав вимог (Реєстру боржників) відповідно до якого відступалося право вимоги по Кредитному договору, які додані до позовної заяви. Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось жодних нарахувань за кредитним договором. Норми права, що підлягають застосуванню: Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронні довірчі послуги» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, положеннями ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Судом встановлено, що 31.12.2023 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено кредитний договір № 517102422. 28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло прав вимоги до боржників. 27.02.2025 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема і до відповідача. Відповідачка частково здійснила погашення заборгованості, таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно, щодо правомірності вимог позивача за кредитним договором. Проте відповідачка не до кінця виконала належним чином умови кредитних договору, і на момент подачі позову в неї сформувалась заборгованість. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідачка не надала, в тому числі нею не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Оскільки, на день розгляду справи, відповідачкою не надано доказів про виконання свого зобов`язання в частині сплати заборгованості за договором, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати: Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог заяви, судові витрати, які понесли або планують понести у зв`язку із розглядом справи зазначено: судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 16704 від 06.02.2026 про сплату судового збору в сумі 2 662,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2 662,40 грн. Підтверджуючих доказів щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за місцезнаходженням, забезпеченням доказів в розмірі 1 664,00 грн, сторона позивача не надала. А тому суд вважає за необхідне відмовити в частині задоволення вищезазначених витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved