Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2025 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.10.2025 р. роз`єднано позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Постановлено продовжувати розгляд справи в межах позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Виділено в самостійне провадження позовну вимогу [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини. Закрито підготовче провадження у справі за позовною заявою (позовною вимогою) [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної вимоги про розірвання шлюбу позивач зазначає, що 15.06.2013 р. між сторонами зареєстровано шлюб. У шлюбі у сторін народились дитина [PERSON] , [INFO] . Більше року, як позивач разом із сином проживають окремо від відповідача. Спільне господарство та спільний побут між подружжям відсутні. Внаслідок взаємних непорозумінь та різних поглядів на сімейне життя, подальше сімейне життя між подружжям не можливе. У зв`язку із чим позивач просить суд шлюб розірвати. 16.10.2025 р. від представника позивача надійшла про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав. 16.10.2025 р. від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовну вимогу про розірвання шлюбу визнає. 17.10.2025 р. від позивача надійшла в якій просила суд долучити до матеріалів справи оригінал свідоцтва про шлюб. У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце повідомлялись належним чином. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.06.2013 р. сторони зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, складено відповідний актовий запис №758, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано 15.06.2013 р. У шлюбі у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.03.2015 р. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. Відповідач згодний з позовними вимогами про розірвання шлюбу, про що є відповідна заява. Таким чином, примирення між позивачем та відповідачем неможливе, спір про поділ майна на час розгляду даної справи відсутній. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1,4 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Питання щодо визначення місця проживання дитини судом не вирішується, оскільки позовна вимога була виділена в окреме провадження. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved