Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У січні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант груп» (далі по тексту ТОВ «ФК «Фангарант груп») звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про отримання товарів № 60200391150 від 13.05.2025 в системі ПлатиПізнішетм у розмірі 7818,60 грн. Позовна заява мотивована тим, що 13 травня 2025 року між ФОП [PERSON] та відповідачем [PERSON] в електронній формі було укладено договір № 60200391150 про отримання товарів у системі ПлатиПізніше™, відповідно до якого відповідач отримав в оренду на умовах лізингу товар від ФОП [PERSON] , а саме: самокат електричний Giant Kids ES2 Max 2024 чорний 2025, встановленою вартістю 9198,67 грн. Всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов зазначеного договору, було відступлено постачальниками товарів на користь позивача в момент підписання договорів. Адреса експлуатації товару визначена у договорі: [ADDRESS] . Умовами Пакету фінансування визначеними в договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору. За умовами пакету фінансування: платіж при укладанні договору (від загальної суми платежів): становить 919,87 грн; кількість місячних платежів (крім першого) 9; розмір місячних платежів: щомісяця рівними частинами 919,87 грн; вид договору: прямий лізинг; перехід права власності до клієнта: виплата всіх зобов`язань за договором. Також договором визначено сплату неустойки: у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 календарних днів у розмірі 5 % від суми заборгованості за прострочення кожного платежу; у разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 календарних днів у розмірі 10 % від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Проте станом на 20 січня 2026 року відповідач не виконав прийнятих на себе зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість: у розмірі 7818,60 грн, в тому числі: 6438,88 грн сума заборгованості з оплати вартості товару; 1379,72 грн сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. п. 12.2, 12.3 договору. З огляду на це позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 7818,60 грн та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2662,40 грн. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав, своєї позиції щодо позову суду не повідомив. Представник позивача ТОВ «ФК «Фангарант груп» у судове засідання не з`явився, просив суд про розгляд справи без його участі та ухвалити заочне рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судових засідань, шляхом отримання судових повісток в електронному кабінеті системи «Електронний суд», а також за зареєстрованим місцем проживання, у судові засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань суду не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі 23.01.2026 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 05.03.2026 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом встановлено, що 13 травня 2025 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ № 60200391150. Договір укладено в електронній формі, що підтверджується протоколом електронного підпису (а .с. 8, 8 зворот). Згідно з п. 8.1 договору клієнт отримує товари (послуги) від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центра. Згідно з п. 7 договору Процесинг-центром є ТОВ «ФК «Фангарант Груп». Відповідно до п. 8.2. Договору порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається договором та правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу № 15/03-24 від 15 березня 2024 року. Підписанням цього договору клієнт приєднується до Правил, що є невід`ємною частиною договору з моменту його укладення. Клієнт ознайомлений з правилами в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua. Пунктом 9.1. договору визначено, що надання клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання цього договору клієнтом та постачальником. Момент підписання цього договору може не співпадати у часі з моментом отримання товару (послуги) у випадку оформлення заявки на отримання товару онлайн та/або отримання товару поштою, кур`єрською доставкою тощо. Клієнт отримує товари (послуги) в належній якості, кількості, стані та в комплектності згідно умов цього договору, та без зовнішніх дефектів і інших недоліків. Відповідно до вказаних умов договору [PERSON] передано в оренду на умовах прямого лізингу товар: самокат електричний Giant Kids ES2 Max 2024 чорний 2025, встановленою вартістю 9198,67 грн. Передача товару [PERSON] засвідчена підписом відповідача на договорі. Адреса експлуатації товару визначена у договорі: 30101, Хмельницька область, Шепетівський район, місто Нетішин, вул. Чорновола, буд. 18, кв. 66. Згідно з п. 9.2 договору у разі якщо клієнт не отримав товари (послуги) або повернув товари (послуги) постачальнику протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів, клієнт зобов`язаний повідомити про це Процесинг-центр в семиденний строк, шляхом відправки повідомлення на адресу електронної пошти, зазначену в п. 7.1. договору. Згідно з п. 9.3 договору підписами на цьому договорі сторони засвідчують необхідність здійснення клієнтом оплати платежу при укладенні цього договору у повному розмірі, передбаченому Пакетом фінансування, в строк до моменту фактичного отримання клієнтом товару. Умовами Пакету фінансування визначеними в договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору (п. 3-4 договору). За умовами пакету фінансування: платіж при укладанні договору (від загальної суми платежів): становить 10 % і складає 919,87 грн; кількість місячних платежів (крім першого) 9; розмір місячних платежів: щомісяця рівними частинами 919,87 грн; вид договору: прямий лізинг для послуг надання послуг з розстрочення платежів; перехід права власності до клієнта: виплата всіх зобов`язань за договором. Про відступлення права вимоги за договором відповідач повідомлений в письмовій формі, згідно з п. 8.1. договору. Згідно з п. 10.4.2 клієнт зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати платежі, передбачені Пакетом фінансування та цим договором. Пунктом 12.1. договору передбачено, що сторони несуть відповідальність, встановлену цим договором, правилами та чинним законодавством України. Відповідно до п. 12.2 договору, у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 календарних днів клієнт сплачує неустойку (штраф) в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 10 відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення (п. 12.3). Згідно з п. 13.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом строку, визначеного періодом та кількістю періодичних платежів, якщо інше не вказано в пакеті фінансування, цей договір вважається автоматично пролонгованим на кожний наступний рік, якщо зобов`язання сторін за цим договором на кінець строку його дії не є погашеним. Згідно з п. 13.1 договору цей договір припиняє свою дію в момент повного і належного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. 05 вересня 2024 року між ФОП [PERSON] та ТОВ «ФК «Фангарант груп» укладено договір № 2024090502 про участь постачальника ФОП [PERSON] у системі ПлатиПізнішетм (а. с. 9) Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 20 січня 2026 року, сума заборгованості за договором № 60200391150 від 13 травня 2025 року, становить 7818,60 грн, що складається з: суми заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару 6438,88 грн, та суми штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 договору, 1379,72 грн (а. с. 18). Застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст.4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Частинами 1 і 2 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Частиною 1 ст.638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст.639ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, суд зазначає, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, завдатком. Частинами 1 і 2 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно ч. 1 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (надалі Закон). Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Згідно ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Мотиви та висновки суду Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Суд установив, що між 13 травня 2025 року між ФОП [PERSON] та відповідачем [PERSON] в електронній формі було укладено договір № 60200391150 про отримання товарів у системі ПлатиПізніше™, відповідно до якого відповідач отримав в оренду на умовах лізингу товар від ФОП [PERSON] , а саме: самокат електричний Giant Kids ES2 Max 2024 чорний 2025, встановленою вартістю 9198,67 грн. Вказаним договором, який підписано електронним підписом відповідача, встановлено всі істотні умови договору, як то порядок та умови передачі товару, адреса експлуатації товару, розмір та порядок здійснення платежів, наведено графік платежів, а також відповідальність за порушення виконання зобов`язання, зокрема у виді неустойки. Факт отримання відповідачем товару суд вважає доведеним. Вказані обставини відповідач не спростував. Також судом встановлено, що згідно з умовами договору № 2024090502 про участь постачальника у системі ПлатиПізнішетм від 05 вересня 2024 року та договору № 60200391150 від 13 травня 2025 року всі права вимоги до [PERSON] за договором про отримання товарів в системі ПлатиПізнішетм № 60200391150 від 13 травня 2025 року були відступлені ФОП [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фангарант Груп» в момент підписання цього договору. Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість у розмірі 7818, 60 грн, з яких: 6438,88 грн заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості товару, 1379,72 грн неустойка. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість. З огляду на це, суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фангарант Груп» належить стягнути заборгованість за договором про отримання товарів в системі ПлатиПізнішетм у розмірі 7818, 60 грн. Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростував, власних контррозрахунків не надав. Відтак суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги доведеними, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню, а до стягнення з [PERSON] на користь позивача підлягає заборгованість за договором отримання товарів в системі ПлатиПізнішетм у розмірі 7818, 60 грн. Розподіл судових витрат Оскільки позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2662,40 грн.

Outcome: approved