Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», звернулося до суду з позовом до відповідача, [PERSON] , про стягнення заборгованості у загальному розмірі 17248,71 грн., а також про стягнення судових витрат. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 12.02.2026 справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (ЄДРПОУ: 14360570, Місце реєстрації: 01001, м. Київ, вул. ГРУШЕВСЬКОГО, буд. 1Д), наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № 4731-2191- 1321-5622 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 10.06.2021 року (дата видачі кредиту) по 22.01.2022 26.02.2026 до суду надійшли витребувані докази. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.06.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено кредитний договір №111792-КС-008 про надання кредиту у сумі 61 000,00 грн, підписаний сторонами в електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».Відповідно до договору, Позичальник зобов`язувався повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 0,56712812% за день на залишок заборгованості. Надалі між сторонами укладено додаткові угоди №1 (14.06.2021, 10 000 грн), №2 (01.08.2021, 20 000 грн) та №3 (02.10.2021, 11 000 грн), якими кредит Позичальнику збільшено. Станом на 30.10.2025 відповідач не виконав свої зобов`язання у повному обсязі, здійснивши лише часткову оплату у сумі 81 742,53 грн. Заборгованість за договором складає 17 248,71 грн, з яких: тіло кредиту - 13 930,71 грн; проценти за користування кредитом - 3 318,00 грн; штрафи та комісії - 0,00 грн. Позивач надав докази належного виконання своїх зобов`язань (перерахування коштів на картку відповідача) та обґрунтував правомірність нарахування процентів і комісії відповідно до умов кредитного договору, Правил надання споживчих кредитів та Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори. Згідно зі ст. 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися в електронній формі, а договір, укладений в електронній формі, прирівнюється до письмового. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом із тим відповідач зобов`язання щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів і сплати процентів належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Доказів належного виконання зобов`язання або спростування наданого розрахунку заборгованості відповідачем суду не подано. Відповідно до статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти у строки та на умовах, визначених договором. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений із дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію», а факт підписання відповідачем договору підтверджується довідкою про ідентифікацію та використанням одноразового ідентифікатора. Надані позивачем докази перерахування коштів (платіжна інструкція, довідка платіжної установи) свідчать про належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань. Відповідач доказів сплати заборгованості чи заперечень щодо правильності нарахувань суду не надав, відзив на позов не подав, що відповідно до ч. 3 ст. 81 ЦПК України свідчить про невиконання ним обов`язку доказування обставин, на які він міг би посилатися як на підставу своїх заперечень. Суд перевірив наданий розрахунок та дійшов висновку, що він відповідає умовам укладеного договору та вимогам ст.ст. 625, 1048 ЦК України, а тому є належним і допустимим доказом у розумінні ст. 76 ЦПК України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved