Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

У січні 2026 року [PERSON] , діючи через свого представника - адвоката Скрябіна О.М., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 червня 2017 року РАЦС Муніципалітету району Муратпаша зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки з ведення спільного господарства. Фактично шлюбні відносини припинені з 01 листопада 2025 року. Позивачка виступає проти подальшого збереження сім`ї, оскільки, на її переконання, це неможливо та суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] разом з позовом просили розгляд справи проводити за їх відсутності, за наявності обставин передбачених ЦПК України, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за останнім відомим місцем проживання (перебування) та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 08 червня 2017 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстрований РАЦС Муніципалітету району Муратпаша (Турецька Республіка), про що зроблено відповідний актовий запис № 950. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 08 червня 2017 року, яке було легалізовано шляхом проставлення Апостиля, з перекладом з турецької мови на українську мову, який посвідчено 21 листопада 2017 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Руда О.М. та зареєстровано в реєстрі за №№ 4393, 4394 (а.с. 9-12). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Як зазначає позивачка, з листопада 2025 року шлюбні відносини з відповідачем остаточно припинені, у зв"язку з чим вона звернулася з позовом про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згодна на примирення, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України позивачка має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". Щодо судових витрат. Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. При поданні позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в сумі 1064,96 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 27). Таким чином, у зв"язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, сплачений судовий збір в сумі 1064,96 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved