Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

28 листопада 2025 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] право власності на: 2/3 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 3,41 га, яка розташована на території Човновицької сільської ради Оратівського району Вінницької області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0523186600:02:004:0051. Свої вимоги позивач мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Єфимової Т.І. №637/02-14 від 27 листопада 2025 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов, справу просить розглянути у його відсутність. Представники відповідачів Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, вирішення справи залишили на розсуду суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: -2/3 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності №1159 від 27 січня 1993 року, виданого Ізмаїльським МБТІ та свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 27 квітня 2020 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д., реєстр №999, що також підтверджено довідкою №79, виданою 23 лютого 2026 року КП «Ізмаїльське МБТІ»; -земельна ділянка площею 3,41 га, яка розташована на території Човновицької сільської ради Оратівського району Вінницької області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0523186600:02:004:0051 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 27 квітня 2020 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д., реєстр №1000. Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21 грудня 2021 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 69148509 від 08 червня 2022 року, наданого приватним нотаріусом Єфимовою Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28 травня 1970 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У передбачений законом шестимісячний строк [PERSON] звернувся до третього секретаря з консульських питань Посольства України в США [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , що підтверджено заявою від 31 травня 2022 року, тобто вважається таким, що прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Єфимової Т.І. №637/02-14 від 27 листопада 2025 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved