Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

25.11.2025р. товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №277199-КС-004 від 13.12.2021р. в розмірі 15917,71 грн, з яких: 10731,97 грн сума заборгованості по тілу кредиту, 5185,74 грн сума заборгованості за процентами. В обгрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань з повернення кредиту, сплати процентів, у зв`язку з чим у нього утворилася вказана заборгованість перед товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА». У судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся судовими повістками, які відправлялися рекомендованим поштовим відправленням за адресою місця реєстрації відповідача, але до суду повернулися з відміткою «адресат відсутній». Причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, відзив на позов з правовим обґрунтуванням доводів та заперечень не надав. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 05 березня 2026 року у відповідності із ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник, клієнт) уклали договір № 277199-КС-004 від 13.12.2021 р. про надання кредиту (далі Кредитний договір) шляхом обміну електронними повідомленнями /а.с. 33-36/, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 вказаного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, крім іншого, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Так, згідно з візуальною формою послідовності дій клієнта [PERSON] щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 277199-КС-004 від 13.12.2021р. в інформаційно-комунікаційній системі товариства на сайті www.my.bizpozyka.com /а.с. 46/, [PERSON] , використовуючи номер телефону [NUMBER] , зайшов у особистий кабінет на сайті https://my.bizpozyka.com, отримав інформацію про обрані умови кредиту, ознайомився з паспортом споживчого кредиту та підписав його одноразовим ідентифікатором G-5137. Товариством сформовано індивідуальну оферту та направлено клієнту одноразовий ідентифікатор G-1865. Клієнтом прийнято умови оферти шляхом надсилання товариству акцепту та підписання отриманим ідентифікатором G-1865. Після укладення договору, товариство направило клієнту в ІТС підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа. Договір та правила кредитування відправлені клієнту на електронну пошту, вказану як електронний засіб зв`язку з Позичальником. Таким чином електронний договір, що був укладений між сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до п. 1 Кредитного договору сторони домовилися, що кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 23 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». За умовами цього пункту строк, на який надається кредит, був обумовлений сторонами у 16 тижнів, а строк дії договору до 04.04.2022 р. Також визначено, що процентна ставка за кредитом є фіксованою, а саме: 0,77501355% в день. Передбачена комісія за надання кредиту, яка становить 3450 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 23000 грн. Також визначена орієнтовна загальна вартість наданого кредиту у сумі 40480 грн. і орієнтовна реальна річна процентна ставка у сумі 3399,63 процентів. У пунктах 7, 10 вказаного договору позичальник підтвердив той факт, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно уклав договір. До укладання договору позичальник отримав від кредитодавця (в т.ч. кредитного посередника) інформацію та документи, надання яких передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також про умови договору і Правила, що розміщені на сайті кредитодавця. До вказаного кредитного договору додані правила надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та анкета клієнта. Також, 27.12.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено в електронній формі додаткову угоду № 1 до договору № 277199-КС-004 про надання кредиту від 13 грудня 2021 року /а.с. 41-42/. Відповідно до умов якої, кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на 27.12.2021 р. сума неповернутого позичальником кредиту становить: 23 000,00 грн.; сума нарахованої та несплаченої Комісії становить: 1 063,75 грн. (п. 1 додаткової угоди). Згідно п. 2, 3, 4, 5 цієї угоди кредит збільшується на 6 000,00 грн., загальна сума отриманого (відповідно до Договору та Додаткової угоди) та неповернутого позичальником кредиту складатиме 29 000,00 грн. На дату укладення Додаткової угоди несплачені проценти, а також несплачена комісія вносяться до Графіку платежів (п.6 Додаткової угоди) та підлягають сплаті відповідно до Графіку платежів. Комісія за зміну умов Договору: 900,00 грн. Загальна сума отриманого кредиту становить: 29 000,00 грн. (п.1 та п.2.1 Додаткової угоди); орієнтовна реальна річна процентна ставка: 2187,76 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту : 45 545,19 грн. Так, згідно з візуальною формою послідовності дій клієнта [PERSON] щодо укладення електронної додаткової угоди №1 до договору № 277199-КС-004 від 13.12.2021 р. в інформаційно-комунікаційній системі товариства на сайті www.my.bizpozyka.com /а.с. 47/, [PERSON] , використовуючи номер телефону [NUMBER] , зайшов у особистий кабінет на сайті https://my.bizpozyka.com, отримав інформацію про обрані умови кредиту, ознайомився з паспортом споживчого кредиту та підписав його одноразовим ідентифікатором G-3634. Товариством сформовано індивідуальну оферту та направлено клієнту одноразовий ідентифікатор G-1056. Клієнтом прийнято умови оферти шляхом надсилання товариству акцепту та підписання отриманим ідентифікатором G-1056. Після укладення договору, товариство направило клієнту в ІТС підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа. Договір та правила кредитування відправлені клієнту на електронну пошту, вказану як електронний засіб зв`язку з Позичальником. Таким чином, електронна додаткова угода до договору була укладена між сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями, підписана у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається такою, що за правовими наслідками прирівнюється до угоди, укладеної у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На виконання умов кредитного договору та додаткової угоди позивачем відповідачу було надано кредит у сумі 23000 грн 13.12.2021 року та 6000 грн 27.12.2021 року, що підтверджується квитанцією № 470650906 та квитанцією № 476384733 відповідно /а.с. 49, 50/ про перерахування коштів [PERSON] відповідно до договору № 277199-КС-004 від 13.12.2021 р. та додаткової угоди від 27.12.2021 р. на номер картки: [NUMBER] , яка згідно з інформацією, наданою АТ КБ «Приват Банк», емітована на ім`я [PERSON] , випискою по рахунку від 02.01.2026 року за період з 13.12.2021 по 04.04.2022 /а.с. 90-102/. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договору. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями частин 1, 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Крім того, відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Як було зазначено вище, сторони погодили між собою розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом, які були нараховані позивачем в межах строку кредитування (до 04.04.2022). Як вбачається з матеріалів справи, у порушення наведених умов Кредитного договору, ст. ст. 525, 526 ЦК України відповідачем з грудня 2021 року до теперішнього часу зобов`язання щодо повернення кредиту, а також сплати процентів у строки, передбачені графіком погашення, належним чином не виконувалися. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, на виконання умов договору (з урахуванням додаткової угоди) відповідачем частково сплачено за кредитом 18268,03 грн, за процентами 13420,20 грн, за комісією 4350 грн /а.с. 20-29/. Але внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у відповідача станом на 29.10.2025р. утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором, у розмірі 15917,71 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 10731,97 грн., суми прострочених процентів 5185,74 грн /а.с. 30/. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання відзиву, заперечень на позовну заяву, доказів на їх підтвердження. З урахуванням наведених висновків щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором зі своєчасного повернення кредиту, сплати процентів, комісії, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання кредиту № 277199-КС-004 від 13.12.2021 р. у загальному розмірі 15917 грн 71 коп. Враховуючи, що судом задовольняються позовні вимоги, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved