Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулася в суд з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким стягувати з відповідача, щомісячно, на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 від усіх доходів щомісяця, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання, але не довше, як до досягнення 23 річного віку. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. Позивачка, [PERSON] , в обгрунтування позову зазначає, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2005 по 2012 рік. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 14.08.2012, шлюб між ними було розірвано. Сторони мають спільну повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка в даний час, навчається у Вінницькому національному аграрному університеті, на контрактній формі навчання. Відповідач добровільно матеріальну допомогу, необхідну для навчання доньки не надає, що і стало причиною звернення позивачки до суду з даним позовом. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. Відзив на позов відповідач не подав. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ, ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ. Позовна заява надійшла до суду 28.10.2025 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справі між суддями була передана на розгляд судді Хмель Р.В. З метою уточнення місця реєстрації відповідача, судом було здійснено запит, відповідь на який надійшла 03.11.2025. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 03.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Позивачка, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] , також в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про місце, час і дату судового засідання належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області. Згідно довідки №1271 від 19.09.2025 дочка сторін [PERSON] є студенткою другого курсу, денної контрактної форми навчання, факультету менджменту та права Вінницького національного аграрного університету. Згідно договору про навчання у закладі вищої освіти № 1124.24 д -ПУА від 13.08.2024, вартість навчання [PERSON] становить 21300 грн. Згідно платіжних доручень, позивачка частково сплатила кошти за навчання доньки та проживання її у гуртожитку. Зі змісту позову вбачається, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не надає. МОТИВИ СУДУ, НОРМИ ПРАВА ЗАСТОСОВАНІ СУДОМ. Відповідно до глави 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжуються навчання і у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 СК України). Частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що: «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Аналогічний висновок міститься у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу. Отже, для вирішення питання щодо стягнення аліментів суд має з`ясувати три складові: чи повнолітня дитина продовжує навчання, чи потребує вона матеріальної допомоги та чи може надавати таку матеріальну допомогу один з батьків, який не приймає участі в утриманні дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ВИСНОВКИ СУДУ. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] навчається у Вінницькому національному аграрному університеті, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, взявши до уваги взаємний обов`язок батьків по його утриманню, дослідивши надані сторонами докази, взявши до уваги позицію відповідача у справі, який відзив на позов не подав, суд приходить до висновку про задоволення позову, визначивши аліменти в розмірі 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved