Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами у розмірі 23 498,47 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.12.2023 між Кредитною спілкою «Супер Кредит» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №СК36/153/2023 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит по типу кредитної лінії з кредитним лімітом (загальним розміром) 12 000,00 грн. 25.12.2023 позичальник звернувся з заявою, в якій просив надати в межах ліміту, відкритої за Кредитним договором кредитної лінії, транш у сумі 12 000,00 грн. 25.12.2023 між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір про транш №1 до Кредитного договору кредитної лінії, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 12 000,00 грн., з врахуванням вказаного траншу сума залишку виданого Позичальнику кредиту складає 12 000,00 грн. Водночас, позивачем та відповідачем у п. 3 Додаткового договору про транш №1 було погоджено графік платежів Відповідно до п.3.1 кредитного договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання Договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням Відповідача на його рахунок, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника. Позивач виконав умови кредитного договору та зарахував кошти в сумі 12 000,00 грн., а відповідач отримав кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. Відповідно до п.3.2 кредитного договору кредитної лінії плата за користування кредитом (проценти) становить 66 процентів річних. Тип процентної ставки фіксована. Збільшення фіксованої процентної ставки за договором можливо виключно за письмової згоди позичальника. Відповідно до п. 3.3 кредитного договору кредитної лінії, сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка платежів. Строк, на який надається кредит та графік платежів зазначаються у Додатковому договорі про транш, що є невід`ємною частиною даного договору Відповідно до п. 3.5 кредитного договору кредитної лінії прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. Зазначає, що відповідачем було порушено умови Кредитного договору кредитної лінії, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж зазначені в Додатковому договорі про транш №1. Позивач зазначає, що заборгованість відповідача за Кредитним договором кредитної лінії станом на 25.07.2025 року складає: 11 823,66 грн., з яких: - 5626,03 грн. - сума несплаченого тіла станом на 25.07.2025 року, - 5657,63 грн. - сума несплачених процентів станом на 25.07.2025 року. Крім того, 22.03.2024 між Кредитною спілкою «Супер Кредит» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №СК36/32/2024 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит по типу кредитної лінії-2 з кредитним лімітом (загальним розміром) 15 000,00 грн. 22.03.2024 позичальник звернувся з заявою, в якій просив надати в межах ліміту, відкритої за Кредитним договором кредитної лінії-2, транш у сумі 15 000,00 грн. 22.03.2024 між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір про транш №2 до Кредитного договору кредитної лінії, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 15 000,00 грн., з врахуванням вказаного траншу сума залишку виданого Позичальнику кредиту складає 15000,00 грн. Водночас, позивачем та відповідачем у п. 3 Додаткового договору про транш №2 було погоджено графік платежів Відповідно до п.3.1 кредитного договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання Договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням Відповідача на його рахунок, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника. Позивач виконав умови кредитного договору та зарахував кошти в сумі 15 000,00 грн., а відповідач отримав кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. Відповідно до п.3.2 кредитного договору кредитної лінії плата за користування кредитом (проценти) становить 78 проценти річних. Тип процентної ставки фіксована. Збільшення фіксованої процентної ставки за договором можливо виключно за письмової згоди позичальника. Відповідно до п. 3.3 кредитного договору кредитної лінії, сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка платежів. Строк, на який надається кредит та графік платежів зазначаються у Додатковому договорі про транш, що є невід`ємною частиною даного договору Відповідно до п. 3.5 кредитного договору кредитної лінії прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. Зазначає, що відповідачем було порушено умови Кредитного договору кредитної лінії-2, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж зазначені в Додатковому договорі про транш №2. Позивач зазначає, що заборгованість відповідача за Кредитним договором кредитної лінії-2 станом на 21.07.2025 складає : 12 214,81 грн., з яких: - 2427,08 грн. - сума несплаченого тіла станом на 21.07.2025 року, - 9787,73 грн. - сума несплачених процентів станом на 21.07.2025 року Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 02.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими документами направлялась на адресу реєстрації відповідача, однак до суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи норми п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Також секретарем судового засідання здійснено дзвінок на наявний у матеріалах справи номер телефону відповідача, проте відповідач на дзвінки не відповідав. Крім цього, копію ухвали було надіслано на електронну адресу відповідача, наявну у матеріалах справи (договорі про споживчий кредит). Таким чином, судом було вжито усіх доступних заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. Ухвалою суду від 05.02.2026 витребувано у кредитної спілки «Супер Кредит» детальні розрахунки заявленої до стягнення заборгованості щодо несплачених процентів - із посиланням на застосовану відсоткову ставку згідно п.3.2 договорів, та, у разі нарахування й інших платежів (за вищою ставкою, ніж передбачено у п.3.2 договору, або за іншими платежами також), окремих їх обрахунків, із посилання на підстави таких. На виконання вимог ухвали позивачем надано розрахунки заборгованості та повідомлено у заяві, що інші нарахування або нарахування процентів за ставками, вищими ніж зазначені у п.3.2 договорів, кредитодавцем не здійснювались. Фактичні обставини справи, встановлені судом 25.12.2023 між КС «Супер Кредит» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № СК36/153/2023, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 12 000,00 грн. Відповідно до п.3.1 Кредитного договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання Договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок відповідача в додатковий капітал за його заявою. Позивач виконав умови Кредитного договору та перерахував кошти в сумі 12 000,00 грн. згідно заяви відповідача від 25.12.2023 , а остання їх отримала, що підтверджується видатковим касовим ордером №395 від 25.12.2023. Відповідно до п. 3.2 плата за користування кредитом (проценти) становить 66% річних. Тип процентної ставки фіксована. Збільшення фіксованої процентної ставки за договором можливо виключно за письмової згоди позичальника. Відповідно до п. п. 7 п. 2.4 Кредитного договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і повертати передбачену графіком частину кредиту щомісяця не пізніше 25-го числа, вказаного в Додатковому договорі про транш. Відповідно до п.7.1 Кредитного договору кредитний договір діє до 25.12.2025 (строк дії договору - 24 місяці). Відповідно до розрахунку заборгованості, позивач виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит (кредитний ліміт), а відповідач кредит вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість. Як слідує із розрахунку заборгованості за період з 25.12.2023 по 25.07.2025 по кредитному договору, відповідач допустив заборгованість, яка станом на 25.07.2025 становить 11283,66 грн., та складається з наступного: - 5626,03 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 5657,73 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Також враховано сплачу відповідачем 7500 грн. 22.03.2024 між КС «Супер Кредит» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № СК36/32/2024, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 15 000,00 грн. Відповідно до п.3.1 Кредитного договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання Договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок відповідача в додатковий капітал за його заявою. Позивач виконав умови Кредитного договору та перерахував кошти в сумі 15 000,00 грн. згідно заяви відповідача від 22.03.2024 , а остання їх отримала, що підтверджується видатковим касовим ордером №82 від 22.03.2024. Відповідно до п. 3.2 плата за користування кредитом (проценти) становить 78% річних. Тип процентної ставки фіксована. Збільшення фіксованої процентної ставки за договором можливо виключно за письмової згоди позичальника. Відповідно до п.п.7 п. 2.4 Кредитного договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і повертати передбачену графіком частину кредиту щомісяця не пізніше 25-го числа, вказаного в Додатковому договорі про транш. Відповідно до п.7.1 Кредитного договору кредитний договір діє до 22.03.2027 року (строк дії договору - 36 місяців). Відповідно до розрахунку заборгованості, позивач виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит (кредитний ліміт), а відповідач кредит вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість. Як слідує із розрахунку заборгованості за період з 22.03.2024 по 21.07.2025 по кредитному договору, відповідач допустив заборгованість, яка станом на 21.07.2025 становить 12 214,81 грн., та складається з наступного: - 2427,08 грн. - заборгованість за тілом кредиту ; - 9787,73 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Також враховано сплачу відповідачем 5900 грн. Отже, предметом спору у цій справі є не стягнення заборгованості у цілому за укладеними кредитними договорами, а стягнення лише тієї заборгованості, яка є простроченою на визначену позивачем дату. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позивачем доведено на підставі наданих доказів, що відповідачу були надані кредитні кошти, якими він користувався, однак допустив неналежне виконання своїх обов`язків, порушив умови договору щодо повернення кредитодавцеві суми позики та відсотків за користування нею. Доказів, які б спростовували правильність наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, відтак розрахунок заборгованості є належним доказом. Таким чином, вимоги позову підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат у справі. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 гривень. На підтвердження понесених витрат, позивачем надано Договір про надання правової допомоги від 22.10.2024, укладений між КС «СуперКредит» та адвокатом Стародуб Іриною Володимирівною; акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги від 22.10.2024 з деталізованим описом складу, обсягу та виду виконаних робіт на суму 4000 грн. (ознайомлення з матеріалами справи - 0,5 год, написання позовної заяви з розрахунками заборгованості 3,5 год; вартість за 1 год - 1000 грн.). Вказана сума сплачена позивачем адвокату Стародуб Ірині Володимирівні, що підтверджено платіжною інструкцією №1235 від 15.08.2025 року. Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правову допомогу. Відповідно до ч.3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268). Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. У постанові від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт: ознайомлення з матеріалами, підготовка позовної заяви. Водночас, суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною. При цьому переважна більшість тексту позову містить перелік норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів. До позовної заяви додані документи, які були в наявності у позивача. Отже, справа не вимагала вжиття дій щодо збирання доказів, чи проведення розрахунків. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн., який є очевидно завищеним. У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката суд вважає співмірним із складністю даної справи та обсягом виконаних робіт, витраченим на виконання таких часом, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони. На підставі викладеного,

Outcome: approved