Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

28 січня 2026 року, поштовим відправленням, яке прийнято до відправки АТ «Укрпошта» 26 січня 2026 року, на адресу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Міхантьєв М.Д., в якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, починаючи стягнення з 26 січня 2026 року і до повноліття дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам`янського районного управління юстиції у Черкаській області з 18 червня 2011 року і по вересень 2025 року позивач перебувала у шлюбі з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу було прийнято рішення взяти прізвище чоловіка. Від шлюбу позивач та відповідач мають двох неповнолітніх дітей, а саме: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . На даний час вищевказані неповнолітні діти проживають з позивачем на постійній основі. Разом з тим, у 2025 році, з причин постійного виникнення непорозумінь у родині та різних поглядів на життя, позивачем було прийнято рішення розірвати шлюб з відповідачем, у зв`язку з чим було подано відповідну позовну заяву до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 вересня 2025 року у справі №703/4524/25 було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. При цьому, у цій справі питання оплати аліментів чи поділу майна між сторонами не розглядалось. Після фактичного розірвання шлюбу позивач залишила за собою прізвище « [PERSON] ». Так, після розірвання шлюбу позивач разом з дітьми почали жити окремим життям без безпосередньої участі відповідача. Окрім того, після розірвання шлюбу відповідач перестав здійснювати добровільну будь-яку матеріальну допомогу на утримання спільних з позивачем дітей. Намагання позивача вирішити вказане питання з відповідачем в позасудовому порядку не призвели до реальних результатів. З урахуванням викладеного, позивач, в інтересах якої діє адвокат, звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 06 лютого 2026 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідачу встановлено строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву. 04 березня 2026 року на адресу суду надійшла заява відповідача [PERSON] , в якій останній зазначає, що проти задоволення позову [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] не заперечує. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та від утримання дітей не відмовляється. Просить задовольнити позов. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони з 18 червня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 вересня 2025 року, яке набрало законної сили 21 жовтня 2025 року, у справі №703/4524/25 (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Телепинської сільської ради Камянського району Черкаської області 24 грудня 2013 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Смілянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 03 червня 2017 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Позивач у своєму позові заявила, а відповідач визнав, що їх неповнолітні діти на даний час проживають з позивачем окремо від відповідача та знаходяться на її утриманні, при цьому відповідач добровільно будь-яку матеріальну допомоги на утримання спільних з позивачем дітей не здійснює. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Будь-яких доказів перебування на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, сплати останнім аліментів, стягнень з відповідача за виконавчими документами, матеріали цивільної справи не містять. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з заявою до суду і до досягнення дітьми повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», була звільнена від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що її позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог ч.1, ч.6 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1331 гривня 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved