Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 20.03.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , у формі електронного документа з використанням електронного підпису, укладено Кредитний договір (оферти) № 20.03.2024-100003871, відповідно до якого відповідач отримав у кредит грошові кошти в розмірі 12000,00 грн, шляхом їх перерахування на його поточний рахунок на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Всупереч умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує у зв`язку із чим, станом на 30.04.2024, утворилась заборгованість в розмірі 18840 грн, що складається із заборгованості: по тілу кредиту в розмірі 12000,00 грн, по процентам 5040,00 грн; по комісії - 1800 грн. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 18840 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав, своєї позиції щодо позову суду не повідомив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, жодних заяв та клопотань не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. 20.03.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , у формі електронного документа з використанням електронного підпису, укладено Кредитний договір (оферти) № № 20.03.2024-100003871 (а.с.10-15). Під час укладення вищевказаного кредитного договору позичальником пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Згідно умов кредитного договору, відповідач отримав у кредит грошові кошти в розмірі 12000,00 грн із застосуванням процентної ставки у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, що застосовується протягом всього строку, на який надається кредит; строк кредитування 42 дні; дата повернення кредиту 30.04.2024. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, перерахувавши на платіжну картку відповідача кошти в розмірі 12000,00 грн, що підтверджується квитанцією, ID платежу 2439840456 від 20.03.2024 (а.с.23). Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує та в порушення його умов у визначений строк кредит не повернув, не сплатив проценти за користування кредитом та інші платежі передбачені умовами договору, у зв`язку із чим, станом на 30.04.2024, утворилась заборгованість в розмірі 18840,00 грн, що складається із заборгованості: по тілу кредиту в розмірі 12000,00 грн, по процентам 5040,00 грн; по комісії 1800,00 грн, що підтверджується довідкою-розрахунком (а.с.16). Відповідно до частин 1-2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Кредитний договір № 20.03.2024-100003871 від 20.03.2024 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Таким чином, встановивши дані обставини, враховуючи, що відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, у зв`язку з тим, що вимоги ТОВ «Споживчий центр» задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40грн.

Outcome: approved