Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Сторожинецького районного суду Чернівецької області із позовною заявою до [PERSON] , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 09.06.2023 о 15 год. 40 хв. в смт. Красноїльск, вул. Дружби, 128, Чернівецького району Чернівецької області відбулася ДТП за участю автомобілів марки «МAN», д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом «BODEX», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , «Peugeot», д.н.з. [NUMBER] та «VOLVO», д.н.з. [NUMBER] . В результаті ДТП автомобіль під керуванням позивача зазнав значних механічних пошкоджень. Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27.06.2023 [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. Внаслідок ДТП його автомобілю було завдано пошкодження. Позивач здійснив ремонт транспортного засобу в Комерційному підприємстві «ІНГ Сервіс», вартість якого складає 12 505, 06 румунських леїв, що складає 118 998, 15 грн. відповідно до офіційного курсу румунського лея до гривні на день подання позовної заяви у розмірі 9, 516 гривень за 1 лей (12 505, 06 леїв х 9,516 грн. = 118 998, 15 грн.). На його звернення до Страхової компанії «Еталон» для отримання відшкодування збитків позивач жодної відповіді не отримав. У зв`язку із цим, позивач просить стягнути з відповідача завдану внаслідок ДТП матеріальну шкоди у сумі 118 998, 15 грн., а також понесені ним витрати по сплаті судового збору у сумі 1 211, 20 грн. 12.09.2025 відповідачем [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він заперечує щодо задоволення позову позивача, оскільки вантажний автомобіль MAN, д.н.з. [NUMBER] , яким він керував на момент ДТП, застрахований в ПрАТ «СК Еталон» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/212708058 (термін дії з 19.01.2023 по 18.01.2021). Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 160 000, 00 грн. Позивач оцінює завдану шкоду в розмірі 118 998, 15 грн., на підтвердження надає лише рахунок № Україна від 14.02.2021. Зазначає, що він може нести відповідальність лише в разі недостатності виплати страхового відшкодування для покриття збитків, що перевищує ліміт відповідальності страховика, однак в даній ДТП розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності. Із тексту позову відповідач вбачає, що позивач звертався до ПрАТ «СК Еталон», однак відповіді не отримав, а він не володіє інформацією чому ПрАТ «СК Еталон» не виплатило кошти позивачу. Тому заявлений позов до нього вважає передчасним, так як в матеріалах справи немає доказів виплати страхового відшкодування ПрАТ «СК Еталон». Щодо доданого до позовної заяви рахунку від 14.02.2024 відповідач зазначає, що рахунок-фактура за своєю правовою природою не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто носить інформаційний характер. Належними доказами в разі ремонту автомобіля є акти виконаних робіт, фіскальні чеки про оплату за ремонт, однак позивач такі докази не надає, а надає лише рахунок та повідомляє, що його автомобіль Пежо, д.н.з. [NUMBER] , є відремонтованим. У зв`язку з цим відповідач просив відмовити позивачу у задоволенні позову про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. 03.10.2025 позивачем [PERSON] було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначено, що основним відповідачем та особою, з якої слід стягнути завдану шкоду, є [PERSON] , оскільки ним не надано до відзиву договір страхування, на підставі якого був оформлений поліс та відповідно немає доказів дотримання [PERSON] вимог договору щодо вчасності повідомлення страховика про факт настання страхового випадку та наявності правових підстав для відшкодування страховиком суми завданої шкоди. Крім того, позивач зазначає, що [PERSON] не надано жодного підтверджуючого документу про його трудові відносини з власником транспортного засобу, а тому немає достатньої інформації про ймовірне залучення до справи власника транспортного засобу. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, відзив на позовну заяву підтримав повністю, просив відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27 червня 2023 року по справі № 723/2420/23, [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, в межах санкції статті 124 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Відповідно до копії розрахунку витрат на ремонт № Україна від 14.02.2024, виданого Комерційним товариством «Інг сервіс» ТОВ вартість ремонту з ПДВ складає 12505,06 румунських леїв. Відповідно до копії полісу № ЕР-212708058 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.12.2022, укладеним між страховиком Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон» та страхувальником Європа Транс Агро ТОВ, забезпечений транспортний засіб: MAN TGX 18.480, д.н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] , страхова сума за шкоду, заподіяну майну: сто шістдесят тисяч гривень, строк дії договору: з 00:00 год. 19.01.2023 по 18.01.2024 включно. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу відшкодування матеріальної шкоди позивачу, отриманої ним під час дорожньо-транспортної пригоди, яка завдана діями відповідача. Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі ЦК) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 69 ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством. Відповідно до ст. 979 ЦК договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 3720-ІХ) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення здійснення виплати за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб під час використання наземних транспортних засобів в Україні. Відповідно до ст. 5 Закону № 3720-ІХ страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 3720-ІХ у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні. Відповідно до п. 54 ст. 1 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов договору страхування та/або законодавства зобов`язаний провести страхову виплату в разі настання страхового випадку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17). Водночас в законі наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто Закон як спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоди не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески. Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за законом виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених законом випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за законом не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок ДТП, яка відбулась 09.06.2023 за участю автомобілів марки «МAN», д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом «BODEX», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , «Peugeot», д.н.з. [NUMBER] та «VOLVO», д.н.з. [NUMBER] , автомобілю позивача [PERSON] , а саме «Peugeot», д.н.з. [NUMBER] , було завдано механічні пошкодження. Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27.06.2023 [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Надалі позивач [PERSON] здійснив ремонт транспортного засобу в Комерційному підприємстві «ІНГ Сервіс», вартість якого складає 12 505, 06 румунських леїв, що складає 118 998, 15 грн. відповідно до офіційного курсу румунського лея до гривні на день подання позовної заяви у розмірі 9, 516 гривень за 1 лей. На його звернення до Страхової компанії «Еталон» для отримання відшкодування збитків позивач жодної відповіді не отримав. Так само як і ненадав суду доказів того, що його заява про відшкодування завданих збитків дійсно була отримана страховиком. Водночас, як вбачається з полісу № ЕР-212708058 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.12.2022, даним полісом засвідчується страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу марки MAN TGX 18.480, д.н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] , у разі настання страхового випадку. Зокрема, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, складає 160 000, 00 грн. Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку із викладеним вище, суд доходить висновку, що сума завданих позивачу [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є відповідач [PERSON] , збитків у розмірі 118 998, 15 грн. не перевищує розмір страхової суми, яка гарантується страховиком ПАТ «Страхова компанія «Еталон» у разі заподіяння шкоди майну потерпілого, що складає 160 000, 00 грн. У такому випадку обов`язок виплатити відповідне відшкодування виникає лише у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, тобто у ПАТ «Страхова компанія «Еталон», оскільки розмір шкоди, завданої особою, яка застрахувала цивільну відповідальність, не перевищує розмір страхового відшкодування. Обов`язок здійснити відшкодування виникає у особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, тобто у [PERSON] , у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди. В даному ж випадку розмір збитків у сумі 118 998, 15 грн. не перевищує розмір страхової суми, яка гарантується страховиком ПАТ «Страхова компанія «Еталон», а тому [PERSON] не має відповідати за цим позовом. Отже, у судовому засіданні встановлено, що шкода, завдана майну позивача внаслідок ДТП, має відшкодовуватися не [PERSON] , а ПАТ «Страхова компанія «Еталон», а тому [PERSON] є неналежним відповідачем у цій справі. Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Відтак, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Зазначений правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). За таких обставин, ураховуючи, що [PERSON] є неналежним відповідачем у цій справі, а позивач своїм правом, передбаченим ст. 51 ЦПК України, не скористався та клопотання про залучення співвідповідача або заміну неналежного відповідача суду не заявляв, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, необхідно відмовити.

Outcome: dismissed