Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

[PERSON] , діючи в інтересах малолітньої дочки [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди та просила стягнути з відповідача на користь позивача 30000 грн. моральної шкоди та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27 серпня 2025 року о 18 годині 30 хвилин в місті Вінниця, по вулиці Ґрохольських, бійцівська собака породи «пітбуль», яка належить [PERSON] , під час вигулу без повідника та намордника нанесла множинні укуси правого плеча дочці позивачки [PERSON] , [INFO] , чим спричинила шкоду її здоров`ю. Факт заподіяння шкоди підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого №12881 (травматологічне відділення) від 03 вересня 2025 року, згідно з яким 27 серпня 2025 року о 19:00 дитина була госпіталізована, цього ж дня була проведена операція з використанням внутрішньовенної анестезії, проведено ПХО, промивання та дренування укушених ран правого плеча. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 вересня 2025 (справа №127/28058/25), [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 167 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн. з конфіскацією належної [PERSON] собаки породи «пітбуль». Шестирічна дитина позивачки пережила страшні фізичні та душевні страждання внаслідок безвідповідальної поведінки відповідача, подія стала глибокою психологічною травмою, яка зруйнувала відчуття безпеки, довіри до світу та спокою, що є життєво необхідними для дитини такого віку. Внаслідок нападу собаки та отриманних множинних укусів дитина зазнала глибоких, тривалих і надзвичайно тяжких моральних страждань, які з огляду на вік дитини мають особливу інтенсивність та залишають тривалий негативний слід у психоемоційному стані. Подія була для дитини раптовою, травмуючою та такою, що викликала гострий страх, відчуття небезпеки для життя і повну безпорадність. Дочка не могла усвідомити причин агресії тварини та не мала жодної можливості захистити себе, що істотно посилило психологічну травму. Унаслідок отриманих ушкоджень дитина була госпіталізована, їй було проведено оперативне втручання із застосуванням загального наркозу, що саме по собі є важким психоемоційним випробуванням для шестирічної дитини. Перебування у стаціонарі, страх перед лікарями, медичними маніпуляціями та розлука з домом стали для дитини джерелом постійного стресу та тривоги. Післяопераційний період супроводжувався тривалим лікуванням, включно з численними перев`язками протягом більше ніж три тижні. Кожна така процедура завдавала дитині сильного болю, страху та емоційного виснаження, оскільки супроводжувалася повторним травмуванням загоювальних ран. Для малолітньої дитини кожна перев`язка була новим переживанням болю, яке вона не могла ані зрозуміти, ані прийняти. Враховуючи глибину спричинених укусами ран, «рваність», наявність гнійних виступів, дитині було проведено дренування ран, що спричинило додаткові фізичні болі та психологічні страждання. Постійний біль, необхідність терпіти медичні втручання та неможливість вести звичний спосіб життя істотно порушили емоційну рівновагу дитини. Окремим чинником моральних страждань стало проведення антирабічних заходів, які не входять до загального курсу імунізації та були здійснені виключно як прямий наслідок укусу собаки. Сам факт усвідомлення небезпеки тяжких наслідків, регулярні медичні втручання та постійний страх істотно погіршили психоемоційний стан дитини. Після пережитого у дитини спостерігаються підвищена тривожність, страх перед тваринами, порушення сну, плаксивість, емоційна нестабільність, небажання залишатися без батьків та виходити на вулицю. Дочка неодноразово поверталася до пережитої події у розмовах та поведінкових реакціях, що свідчить про глибину психологічної травми. Крім того, через стан здоров`я та лікування дитина втратила можливість бути присутньою на першому дзвонику у своєму першому класі важливій, символічній та неповторній події в житті кожної дитини. Замість радості початку шкільного життя дитина була змушена боротися з болем, страхом та наслідками травми, що спричинило додаткові душевні переживання та почуття втрати. Малолітній доньці позивачки було завдано моральну шкоду, яку позивач оцінює у розмірі 30000 гривень, тому вимушена звернутись до суду із вказаним позовом. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Гребенюк В.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , її батьками записано: мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с. 7). Згідно з довідкою КЗ «Вінницька гімназія №24» №4 від 15.01.2026, [PERSON] дійсно навчається в 1-3 класі комунального закладу «Вінницька гімназія №24» (а.с. 12). Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2025 (справа №127/28058/25) визнано винною [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. з конфіскацією належної [PERSON] собаки породи «пітбуль». Вказана постанова набрала законної сили 07.10.2025 (а.с. 9-10). У постанові Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2025 вказано, що 27.08.2025 о 18:30 год. в [ADDRESS] , дворова собака чорного кольору, яка належить [PERSON] , під час вигулу без повідка та намордника нанесла множинні укуси правого плеча неповнолітній [PERSON] , чим спричинила шкоду її здоров`ю. Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №12881 (травматологічне відділення) від 03.09.2025, [PERSON] проведено: операція (27.08.25р.): ПХО, промивання та дренування укушених ран правого плеча; антирабічна вакцинація: Іndirab 1 доза в/м (27.08.25, 30.08.25, 03.09.25); зняття швів через 14-21 день після оперативного лікування та потребує продовження курсу антирабічної вакцинації згідно карти щеплень (видана на руки) за місцем проживання (а.с. 8). Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 16.01.2026, [PERSON] після виписки з стаціонару наглядалась хірургом в амбулаторних уомвах, антирабічну вакцину в подальшому отримувала в умовах стаціонару ЦМ та Д (2 дози). На теперішній час залишились рубці від укусів (а.с. 11). Матеріали справи містять фотознімки, на яких зафіксовано рани від укусів собаки на тілі дитини [PERSON] (а.с. 13-14). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної ) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової ) шкоди (п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ст. 1167, 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Вимогами ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У ч. 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). За змістом ст. 180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на який поширюється правовий режим речі, тобто собака є майном, об`єктом права власності. Статтею 1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» передбачено, тварини - біологічні об`єкти, що відносяться до фауни: сільськогосподарські, домашні, дикі, у тому числі домашня і дика птиця, хутрові, лабораторні, зоопаркові, циркові; домашні тварини - собаки, коти та інші тварини, що протягом тривалого історичного періоду традиційно утримуються і розводяться людиною, а також тварини видів чи порід, штучно виведених людиною для задоволення естетичних потреб і потреб у спілкуванні, що, як правило, не мають життєздатних диких популяцій, які складаються з особин з аналогічними морфологічними ознаками, та існують тривалий час у їх природному ареалі; безпритульні тварини - домашні тварини, що залишилися без догляду людини або утворили напіввільні угруповання, здатні розмножуватися поза контролем людини. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує. При визначенні розміру відшкодування позивачу моральної шкоди суд враховує, що малолітня [PERSON] зазнала нападу собаки, яка належить відповідачу [PERSON] , внаслідок чого їй було завдано тілесних ушкоджень, а саме: множинні укушені рани в ділянці правового плеча. Суд вважає поза розумним сумнівом, що внаслідок вказаних вище отриманих тілесних ушкоджень малолітня [PERSON] перенесла значний фізичний біль та страждання, перенесла операцію, проходила тривалий час лікування, пережила емоційний стрес, страх та емоційне виснаження, що позбавило її звичайного ритму життя. Крім того, через стан здоров`я та лікування дитина втратила можливість бути присутньою на першому дзвонику у своєму першому класі - важливій, символічній та неповторній події в житті кожної дитини. Вказані обставини, на думку суду, свідчать про істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача та її доньки та необхідність докладати додаткові зусилля для організації їх життя. Отже, враховуючи характер, обсяг і глибину душевних та фізичних страждань, яких зазнала донька позивачки, характер правопорушення, вчиненого відповідачкою, ступінь її вини та те, що відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає, що обґрунтованим розміром відшкодування відповідачем позивачу моральної шкоди буде 30000 грн., що відповідатиме верховенству права, вимогам розумності та справедливості. Оскільки позовні вимоги задоволено, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесений судовий збір в розмірі 3328 грн.

Outcome: approved