Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви та її доводи Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 23.09.2021 року [PERSON] подала заяву до Кредитної спілки «Західна» на відкриття кредитної лінії в розмірі 35000 грн. 24.09.2021 року між Кредитною спілкою «Західна» та [PERSON] укладено кредитний договір №897, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти у кредит в сумі 35000 грн. на умовах встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 55% річних. Згідно з п.1.3. кредитного договору, договір укладено строком на 24 місяці, що діє з 24.09.2021 року до 25.09.2023 року. Кредит надається на строк 24 місяці з 24.09.2021 року по 25.09.2023 року. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №897 від 24.09.2021 року, 24.09.2021 року між Кредитною спілкою «Західна» та відповідачами [PERSON] , [PERSON] укладено договори поруки №897/1, №897/2, згідно умов яких поручителі беруть на себе відповідальність за повне, своєчасне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань. Кредитна спілка «Західна» виконала взяті на себе зобов`язання в повному обсязі шляхом надання [PERSON] кошти в сумі 35000 грн., однак [PERSON] не виконувала в повному обсязі взяті на себе зобов`язання та починаючи з 25.12.2022 року взагалі не здійснювала платежі щодо погашення заборгованості, у зв`язку з чим станом на 25.03.2025 року заборгованість по тілу кредиту становить 22116,81 грн. 24.01.2025 року відповідачам направлено листи про наявність заборгованості та про необхідність погасити заборгованість за кредитними зобов`язаннями, однак дані вимоги залишились без виконання. А тому просив солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №897 від 24.09.2021 року в розмірі 22116,81 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11386 грн. Рух справи в суді Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачам надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Аргументи учасників справи Представник позивача в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з письмовою заявою, в якій просила справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно через поштове повідомлення, про поважні причини неявки суд не повідомили та у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи в загальному провадженні та відзиву на позовну заяву не надали. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню. Обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд Судом встановлено, що 23.09.2021 року [PERSON] подала заяву до Кредитної спілки «Західна» на відкриття кредитної лінії в розмірі 35000 грн. (а.с.10). 24.09.2021 року між Кредитною спілкою «Західна» та [PERSON] укладено кредитний договір №897 (а.с.11-12), який підписано [PERSON] власноручно, відповідно до п.1.1. якого кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти у кредит позичальникові в сумі 35000 грн. на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 55 відсотків річних. Згідно з п.1.3 договору, договір укладено строком на 24 місяці, що діє з 24.09.2021 року до 25.09.2023 року. Кредит надається на строк 24 місяці з 24.09.2021 року по 25.09.2023 року. Пунктом 1.6. договору передбачено, що при належному виконанні позичальником умов цього Договору, на дату укладення цього договору, з урахуванням процентної ставки за кредитом та вартості всіх послуг пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням цього Договору (загальні витрати за кредитом), орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 71,20%; орієнтовна загальна вартість кредиту становить 58523 грн. 48 коп. Відповідно до п.1.7. договору, процентна ставка, визначена в п.1.1. цього Договору є фіксованою. Зміні процентна ставка не підлягає протягом усього строку Договору. Згідно з п.5.1. договору, даний кредит забезпечується: фінансовою (загальномайновою) порукою [PERSON] та [PERSON] . Додатком до вищевказаного кредитного договору №897 від 24.09.2021 року є графік розрахунків №897 від 24.09.2021 року (а.с.13), яким встановлюються періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. За договором поруки №897/1 від 24.09.2021 року, укладеного між Кредитною спілкою «Західна» та відповідачем [PERSON] (а.с.15), який підписано власноручно відповідачем, поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань (п.1.1. договору поруки). Згідно з п.1.2. договору поруки, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитодавець може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно. Відповідно до п.3.1 договору поруки, у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, кредитодавець має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов`язань в повному обсязі чи в частині. Пунктом 3.2 договору поруки передбачено, що поручитель приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов`язань в обсязі, заявленому кредитодавцем. Погашення здійснюється поручителем протягом 7-ми банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитодавця шляхом перерахування відповідної суми на рахунок кредитодавця, яка буде повідомлена поручителю додатково. Згідно з п.4.1., п.4.2. договору поруки, цей договір укладено строком на 24 місяці, що діє з 24.09.2021 року до 25.09.2023 року. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі. 24.09.2021 року між Кредитною спілкою «Західна» та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №897/2 (а.с.14), який підписано власноручно відповідачем, згідно з п.1.1. якого поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань. Згідно з п.1.2. договору поруки, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитодавець може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно. Відповідно до п.3.1 договору поруки, у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, кредитодавець має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов`язань в повному обсязі чи в частині. Пунктом 3.2 договору поруки передбачено, що поручитель приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов`язань в обсязі, заявленому кредитодавцем. Погашення здійснюється поручителем протягом 7-ми банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитодавця шляхом перерахування відповідної суми на рахунок кредитодавця, яка буде повідомлена поручителю додатково. Згідно з п.4.1., п.4.2. договору поруки, цей договір укладено строком на 24 місяці, що діє з 24.09.2021 року до 25.09.2023 року. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі. Кредитна спілка «Західна» виконала взяті на себе зобов`язання в повному обсязі шляхом надання [PERSON] коштів в сумі 35000 грн., що підтверджується копією заяви №125 на видачу готівки від 24.09.2021 року, копією ордера №125 до заяви на видачу готівки від 24.09.2021 року та копією чека на суму 35000 грн. (а.с.16-17). Згідно з розрахунком заборгованості, заборгованість [PERSON] станом на 26.11.2025 року складає 22116,81 грн. (а.с.22). 24.01.2025 року Кредитна спілка «Західна» направляла відповідачам листи про наявність заборгованості та про необхідність погашення заборгованості (а.с.18-21), однак вказані вимоги залишились без виконання. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. Відповідно до ст.1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті ( ч. 2 ст.9 Закону). Відповідно до ст.541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України). Враховуючи наведене, [PERSON] та поручителі [PERSON] , [PERSON] несуть солідарну відповідальності за виконання вимог кредитного договору. Суду не надано доказів того, що [PERSON] повернула кредитні кошти, отримані нею на підставі кредитного договору, а тому з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість. Висновки за результатами судового розгляду Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути солідарно заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №897 від 24.09.2021 року врозмірі 22116,81 грн., задовольнивши позовні вимоги. Щодо судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1211,20 грн. з кожного. Кредитна спілка «Західна» просила стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11386 грн. За положеннями ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). З огляду на викладене, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем на підтвердження витрат надано ордер на надання правничої допомоги (а.с.4), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.4зв.), звіт (акт) про надані послуги у зв`язку із розглядом справи від 20.01.2026 року (а.с.64), платіжні інструкції №938 від 19.09.2025 року (а.с.65) та №940 від 23.09.2025 року (а.с.66), витяг з договору №281/24 про надання юридичної (правничої) допомоги від 02.09.2024 року (а.с.67). Зменшення суми судових витрат на правничу допомогу можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю виконаної роботи. Такі висновки відповідають правовим позиціям Верховного Суду у справі № 910/16803/19 (постанова від 19.07.2021 року) та Великої Палати Верховного Суду у справі 755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020 року). З огляду на наведене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи та відсутність заперечень відповідачів щодо розміру заявлених позивачем судових витрат, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки «Західна»підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі по 5693 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved