Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулося до суду із позовною про стягнення з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України коштів в розмірі понесених витрат 22138,00 гривень та понесених витрат на послуги аварійного комісара в розмірі 5420 ,00 гривень та судових витрат . Підставою для пред`явлення даного позову позивач вказує , що відповідач [PERSON] 09.01.2025 року на автомобільній дорозі загального користування державного значення Н-09 Мукачеве-Рахів-Богородчани-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів км.77+160, керуючи транспортним засобом Форд Фокус д.н.з. [NUMBER] , не вибрала безпечну швидкість, не впоралася з керуванням , виїхала на зустрічну смугу і допустила зіткнення із транспортним огородженням . На дату скоєння пригоди [PERSON] не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів . Вина [PERSON] у скоєні вище зазначеної пригоди підтверджується ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 26.02.2015 року . У зв`язку з настанням події, передбаченої ст. 43 Закону , МТСБУ 15.05.2025 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 22138,00 гривень згідно наказу №3.1\\15337 від 15.05.2025 року . Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Позивач в судове засідання не з`явився , належним чином повідомлений про день та час розгляду справи , заяв та клопотань до суду не подавав . Відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву з доказами направлення копії відзиву позивачу . Відповідач [PERSON] позов не визнає та заперечує , подала письмові пояснення по суті спору , просила відмовити в задоволенні позову . Адвокат Томищ М.С. , яка діє в інтересах відповідача подала заяву про розгляд справи у її відсутності та просила відмовити в задоволенні позову . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін . За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно. Спеціальний Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За змістом цього Закону страхове відшкодування, яке за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик виплатив третій особі, а не своєму страхувальнику, є одночасно й відшкодуванням шкоди третій особі (потерпілому) в деліктному зобов`язанні, оскільки страховик у договірних правовідносинах обов`язкового страхування відповідальності є одночасно боржником у цьому деліктному зобов`язанні. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. А тому, виходячи з вище наведеного обґрунтування, законність та розмір суми понесених позивачем витрат , які заявлені в позові до стягнення з відповідача мають бути підтверджено належними та допустимим доказами , оскільки понесення таких витрат позивачем відноситься до предмету доказування у даній справі у відповідності до вимог ст. ст.10,60 ЦПК України . Однак, виходячи з доказів, наданих позивачем та враховуючи письмові пояснення відповідача, позивачем не доведено належними доказами факт здійснення позивачем на користь потерпілої особи відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП . яке відбулося з участю відповідача по справі . А саме у матеріалах справи відсутні докази здійснення виплати на користь служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області , відсутні чеки , платіжні доручення чи інші банківські документи на підтвердження здійснення позивачем виплати в сумі 22138,00 гривень . Наказ (без дати) Моторного (транспортного) страхового бюро України , яким наказано управлінню фінансів сплатити суму 22138,00 гривень Службі відновлення та розвитку інфрастуктури у Закарпатській області не підписаний уповноваженою особою, не містить печатки не має юридичної сили і є доказом лише про намір здійснення виплати, а не підтвердженням виконання та здійснення такої виплати через банківську установу . Також суд, дослідивши матеріали цивільної справи та докази , які подані сторонами , встановив , що позивач визначив розмір шкоди внаслідок ДТП , яке відбулося на відрізку дороги Н-09 Мукачеве-Рахів-Богородчани-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів 77+160 км. та зазначає , що таке ДТП вчинене 09.01.2025 року відповідачем по справі. Однак виходячи з матеріалів кримінального провадження №12015071050000028 від 09.01.2025 року ДТП з участю відповідача відбулося на іншій ділянці автомобільної дороги Н-09, а саме на 71 км (розбіжність 6 км ) , що є суттєвим . Також позивачем у позовній заяві зазначено призвіще відповідача [PERSON] , в письмових доказах , які долучені позивачем до позовної заяви призвіще вказано [PERSON] , тобто прізвища відповідача та особи, чка заподіяла шкоду є різними. У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини . на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом . Оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт здійснення ним оплати та відшкодування шкоди потерпілій стороні , об`єктивно не доведено належними доказами , що визначений позивачем розмір шкоди в сумі 22 138,00 гривень спричинений відповідачем [PERSON] , також не підтверджено належними письмовими доказами понесення позивачем витрат на послуги аварійного комісара в сумі 5420 гривень, тому позов Моторного (транспортного ) страхового бюро України до [PERSON] не підлягає до задоволення. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачем не доведені і не підлягають до задоволення .

Outcome: dismissed