Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Тішунін Олександр Анатолійович звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області через систему «Електронний суд» з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: Софіївська селищна рада Криворізького району Дніпропетровської області, [PERSON] , згодом уточнив позовні вимоги та остаточно просить: позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; призначити [PERSON] , [INFO] опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовна заява обґрунтована тим, що 23 серпня 1997 року, донька позивача, [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , [INFO] , у Виконавчому комітеті Новоюлівської сільської раді Софіївського району Дніпропетровської області, запис в реєстрі № 02. Після укладення шлюбу, донька позивача змінила прізвище на [PERSON] . Подружнім життям з [PERSON] донька позивача прожила до квітня 2015 року, після чого шлюбні відносини між ним були припинені. Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2018 р. у справі № 193/82/18, шлюб між ними було розірвано. Рішення суду набрало законної сили. Від цього шлюбу у [PERSON] та [PERSON] є дитина: [PERSON] , [INFO] , яка на даний момент проживає разом з позивачем та дружиною позивача, третьою особою у справі, [PERSON] . Донька позивача (мати малолітньої [PERSON] ) померла [INFO] . Донька позивача [PERSON] , як під час вагітності так і після народження [PERSON] , мешкала разом з донькою у позивача. Після народження онучки, позивач, його покійна донька та дружина мешкали разом. Факт проживання [PERSON] , [PERSON] , позивача та дружини позивача однією сім`єю підтверджується актом про проживання зазначених осіб від 13.08.2025 року. Відповідач аліменти не сплачував, не цікавився та зараз не цікавиться життям та здоров`ям доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовкою до самостійного життя. Всі питання щодо виховання дитини вирішувались, до смерті доньки позивача, сторонами разом, а саме покійна донька позивача, позивач та його дружина. На даний час питання виховання онучки вирішуються позивачем самостійно без участі відповідача. Відповідач з моменту народження онучки не виконує жодного з покладених законом на батька обов`язків, не бере педагогічної, матеріальної, грошової чи будь-якої іншої участі у вихованні доньки. [PERSON] навчається у четвертому класі в Криворізькій гімназії Криворізької міської ради № 75, забезпечена увагою, завжди охайно одягнена, виховується позивачем та його дружиною в атмосфері любові і поваги, в дусі взаєморозуміння, взаємної підтримки і людяності. Відповідач жодного разу не відвідував шкільний заклад, не надавав матеріальної допомоги, зовсім не цікавився донькою. Внучка ( [PERSON] ) знаходиться на повному утриманні позивача. Позивач постійно відвідував та відвідує Криворізьку гімназію № 75, щодня відвозить та забирає онучку з гімназії. [PERSON] забезпечена увагою, завжди охайно одягнена, виховується в атмосфері любові і поваги, в дусі взаєморозуміння, взаємної підтримки і людяності, відвідує спортивний гурток. Як вже зазначалось вище, Батько [PERSON] жодного разу не відвідував школу, не спілкувалася з вчителем, що підтверджується характеристикою [PERSON] гімназії №75, взагалі не спілкується з дитиною, життям, здоров`ям та навчанням доньки не цікавиться, не забезпечує необхідного харчування, утримання, матеріальної допомоги не надавав та не надає. Після смерті доньки, позивач як дід [PERSON] , взяв на себе обов`язок по її вихованню. Відповідач не виявив бажання виховувати доньку. Позивач, його дружина та внучка мешкають, як одна сім`я за адресою: [ADDRESS] . Позивач та його дружина мають хороші житлово-побутові умови, повністю утримують дитину, займаються її вихованням. Для дитини створені всі необхідні умови для нормального розвитку дитини, життя та навчання. У внучки є окреме місце для заняття та ігор, спальне місце. В помешканні є необхідні речі для всебічного розвитку дитини. Так як відповідач не займався вихованням доньки [PERSON] та не висловив бажання виховувати доньку, після смерті [PERSON] , наказом служби у справах дітей Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровській області від 22.09.2025 року № 12/од тимчасово влаштовано малолітню [PERSON] , [INFO] , у сім`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з 22 вересня 2025 року по 26 березня 2026 року. Ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2025 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання, залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Службу у справах дітей та Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області. Ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2025 року підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав, просили суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, позов визнає та просить його задовольнити, зазначив, що дитиною не опікується, вважає дитину чужою. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги просила їх задовольнити, зазначила, що разом з позивачем будуть опікуватися дитиною. Представник Служби у справах дітей та Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області Розбицька С.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила, що дід та баба повністю опікуються дитиною. Представник третьої особи Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Будь яких заяв або клопотань про розгляд справи без їх участі та/або перенесення судового засідання до суду не надходило. Дитина [PERSON] у судовому засіданні в присутності психолога відповіла, що проживає з дідусем та бабусею, та хоче далі з ними жити. Вказала, що не знає [PERSON] та згодна з тим, щоб його позбавили батьківських прав. Суд, заслухавши всіх учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом установлено, що [PERSON] народилася [INFO] , батьком є [PERSON] , матір`ю є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] .(а.с. 12 на звороті). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 серпня 1997 року про що 23 серпня 1997 року складено відповідний актовий запис №02, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 13) Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2018 року по справі №193/82/18 провадження №2/193/148/18 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 23 серпня 1997 року був укладений шлюб між сторонами по справі, який був зареєстрований у Новоюлівській сільській Раді народних депутатів Софіївського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №2 розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.04.2010 року [PERSON] володіє на праві приватної власності 1/1 частки будинку за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» відомості про наявність не знятої чи непогашеної судимості [PERSON] , [INFO] , відсутні. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 48 років про що 15 вересня 2025 року складено відповідний актовий запис №3691. Згідно акту про встановлення факту проживання від 30.09.2025 року вбачається, що [PERSON] , з дня свого народження [INFO] по теперішній час фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . До 14.09.2025 року за даною адресою [PERSON] проживала з матір`ю [PERSON] , дідом [PERSON] та бабою [PERSON] . З 14.09.2025 року з дня смерті матері [PERSON] за вказаною адресою [PERSON] проживає разом з дідом [PERSON] та бабусею [PERSON] . Відповідно до наказу про тимчасове влаштування дитини від 22.09.2025 року малолітню [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштовано у [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з 22 вересня 2025 року по 20 березня 2026 року. Покладено на [PERSON] відповідальність за життя та здоров`я малолітньої [PERSON] . Як вбачається з характеристики виданої Криворізькою гімназією №75 Криворізької міської ради [PERSON] , [INFO] , учениця 4 класу КГ №75 характеризується дуже позитивно як добра, розумна, комунікабельна дитина, завжди має охайний вигляд, приходить завжди в чистому одязі. Дівчинка забезпечена всім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання в школі. З першого класу мама [PERSON] забезпечувала ученицю, залежно від потреб. Приймала активну участь в житті класу своєї дитини. Батько участь у вихованні дитини не брав, у школу не приходив, з вчителем не спілкувався. Згідно з висновком органу опіки та піклування затвердженого рішенням виконавчого комітету селищної ради від 15.12.2025 року №233 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено, що [PERSON] , фактично не виконує батьківські обов`язки, не бере участь у вихованні та утриманні дитини, не проживає разом із дитиною, не цікавиться її здоров`ям, розвитком; матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Зі слів самого [PERSON] , він не є біологічним батьком дитини, але при цьому відмовляється робити ДНК тест. Стверджує, що у нього відсутні емоційні та соціальні зв`язки з дитиною, які він не має наміру підтримувати у майбутньому (зі слів [PERSON] ). Окільки [PERSON] не виконує батьківські обов`язки, не цікавиться життям та розвитком дитини, її станом здоров`я, не зустрічається з дитиною, не спілкується з нею, категорично заперечує/відмовляється утримувати дитину, сплачувати аліменти, враховуючи позицію [PERSON] щодо відсутності заперечень про позбавлення його батьківських прав, беручи до уваги зібрані матеріали, думку малолітньої [PERSON] , [INFO] , стан забезпечення найкращих інтересів дитини, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з висновку про доцільність встановлення опіки громадянин [PERSON] , [INFO] (паспорт серія [NUMBER] , вид. Софіївським РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 25.12.2000), має фактичне та зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (витяг з реєстру територіальної громади від 22.12.2025). За місцем проживання характеризується як порядний сім`янин, люблячий, турботливий чоловік, хазяйновитий та дбайливий господар. Займається домашнім господарством, обробітком землі. Веде здоровий спосіб життя, з односельцями має добрі стосунки, не конфліктний (характеристика, видана старостою Новоюлівського старостинського округу Софіївської селищної ради від 19.12.2025). Пенсіонер за віком, отримує пенсію. Одружений (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , вид. Дзержинським відділом ДРАЦС м. Кривого Рогу від 03.12.1975). Дружина - [PERSON] , [INFO] (паспорт серія [NUMBER] , вид. Софіївським РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 25.12.2000). Пенсіонер за віком, отримує пенсію. Пройшла поглиблений медичний огляд (медичний висновок від 17.12.2025). На обліку у лікаря психіатра не перебуває. Відповідно до повного Витягу ФОВА - 005271132 з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» від 30.10.2025, на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості немає та в розшуку не перебуває. Має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Подружжя мали доньку, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , вид. Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради від 15.09.2025). Також, мають старшого сина, [PERSON] , [INFO] який разом із сім`єю мешкає у м. Київ. Громадянин [PERSON] пройшов поглиблений медичний огляд, за результатами якого може виконувати обов`язки опікуна (медичний висновок від 17.12.2025). На обліку у лікаря-психіатра не перебуває. Відповідно до повного Витягу ФОВА - 005270979 з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» від 30.10.2025, на території України до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. [PERSON] разом із сім`єю проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . У приватній власності має земельну ділянку площею 6,0682 га. кадастровий номер 1225285500:01:040:0015, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новоюлівської сільської ради (Софіївська селищна рада Криворізького району Дніпропетровської області); житловий будинок за адресою: [ADDRESS] земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 1225285500:06:001:0001, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спор земельну ділянки площею 0,1988 га, кадастровий номер 1225285500:06:001:0002 для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] ; квартиру площею 58,7 кв.м. за адресою [ADDRESS] . Відповідно до наказу Служби у справах дітей Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області «Про тимчасове влаштування дитини» №12/од від 22.09.2025, малолітня онука, [PERSON] , [INFO] яка, у зв`язку зі смертю матері та відмови батька, [PERSON] , дбати про дитину, залишилася без батьківського піклування та влаштована на тимчасове проживання до сім`ї рідного дідуся [PERSON] . Санітарний стан житлового приміщення, де проживає сім`я, більш ніж задовільний. Будинок двоповерховий, просторий, світлий, повністю вмебльований. У будинку 5 житлових кімнат, вітальня, кухня, ванна кімната і туалет) газове опалення, централізоване водопостачання водовідведення. [PERSON] мешкає в окремій, повністю вмебльованій кімнаті. Забезпечена сезонним одягом, взуттям, речами повсякденного вжитку. У користуванні дитини сучасний мобільний телефон, планшет, велосипед, самокат, іграшки, дитяча література. Проведено мережу Інтернет (акт обстеження умов проживання від 10.12.2025). [PERSON] ФОП має дохід від обробітку землі. У власності має житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; земельні ділянки - площею 5,5428 га, кадастровий номер 1225285500:01:050:0007, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,5290 га, кадастровий номер 1225285500:01:042:0017, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; площею 5,5406 га, кадастровий номер 1225285500:01:050:0008, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2 га, кадастровий номер1225285500:01:001:0028, для ведення особистого селянського господарства, усі земельні ділянки розташовані на території Новоюлівської сільської ради (Софіївська селищна рала Криворізького району Дніпропетровської області). У користуванні та у власності мають сільськогосподарську техніку: трактор колісний одиниці), універсальний дисковий агрегат (1 одиниця), причіп (1одиниця); легкові автомобілі Land Rover та Peugeot. Тримають велике домашнє господарство (ВРХ, свині, домашня птиця в асортименті обробляють город та садок. Мають дохід від реалізації домашньої продукції. Громадянин [PERSON] з правовими наслідками встановлення опіки ознайомлений. У малолітньої [PERSON] з дідусем склалися дуже теплі, трепетні та довірчі відносні дідусь і бабуся дбають про дівчинку, забезпечуючи її фізичний, психологічний, моральний. духовний розвиток. На даний час вони є гарантами отримання дівчинкою освітніх послуг підготовки до самостійного життя. Софія отримує здорове харчування та якісні медичні. Дитина довгий час проживала у сім`ї [PERSON] та [PERSON] , часто приїздила у гості, коли перебувала на постійному проживанні з мамою у м. Кривому Розі. У майбутньому дитина виявила бажання проживати у дідуся та бабусі. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] , [INFO] , має фінансову можливість, родинний потенціал, внутрішній ресурс, безпечні та належні умови проживання навчання, розвитку творчих здібностей та виховання у своїй сім`ї малолітньої онуки, [PERSON] , [INFO] яка має бажання проживати у дідуся і бабусі. Орган опіки та піклування Софіївської селищної ради та Служба у справах дітей Софіївської селищної ради, діючи в найкращих інтересах дитини, вважають за доцільне встановлення опіки [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої онуки, [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їхнього основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. За положеннями ч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини, яка зобов`язує держави - учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частинами першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.150, п.1,2 ч.ч.1,2,3 ст.164, 166 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли що до неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, та є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому питання про застосування такого заходу впливу до батьків нерозривно пов`язане з питанням захисту прав та інтересів дитини. У своїй постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав). У справі «Хант проти України» від 07.12.2006 Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Судом встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечуює необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Суд ураховує думку дитини [PERSON] яка була з`ясована в судовому засіданні, яка підтвердила, що не знає хто такий [PERSON] , раніше його не бачила. Проти позбавлення батьківських прав не заперечує. Хоче і надалі жити з дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини та вважає, що в інтересах малолітньої дитини слід позбавити відповідачів батьківських прав. В той же час після реальної зміни поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, [PERSON] може з дотриманням вимог ст. 169 СК України звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав, регламентовано ст. 167 СК України, за змістом якої переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України №34/166/131/88 від 26.05.1999 року, опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для забезпечення виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок смерті батьків, хвороби батьків або позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей. Для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. В позовній заяві позивач, просив призначити його опікуном щодо [PERSON] , [INFO] . Згідно з висновком року Служби у справах дітей Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області вважає за доцільне призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном над малолітньою онукою [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, суд оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про необхідність призначення позивача опікуном [PERSON] . Щодо вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2ст. 166 СКУ країни, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СКУ країни, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно з ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч.ч.1,5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, суд, проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, беручи до уваги найважливіші інтереси дитини, які, з урахуванням їх природи, переважають над інтересами батьків, врахувавши, що для благополуччя та повноцінного розвитку необхідним є забезпечення дитини коштами батьків, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь опікуна [PERSON] , [INFO] , з яким проживає дитина, аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 лютого 2026 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved