Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Представник ТзОВ «Цикл Фінанс» 03.09.2025 звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.11.2018 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2021263503. Відповідно до умов кредитного договору, банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. 18.08.2021 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладений Договір факторингу № 18/08/21, згідно якого ПЕРВІСНИЙ КРЕДИТОР АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОТП БАНК» відступив на користь НОВОГО КРЕДИТОРА ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» права вимоги за Кредитним договором № 2021263503 від 04.11.2018 року, продукт (CARD), укладеним між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] , разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС») становить 50314,98грн., із яких: заборгованість по тілу кредиту: 30000 грн.; заборгованість по відсотках: 20314,98 грн. На підставі наведених обставин, представник позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2021263503 від 04.11.2018р. у розмірі 50314,98 грн.; а також судові витрати у розмірі 2422.20 грн., та 3000 грн. витрат на правову допомогу. Відповідач [PERSON] скористався правом подання відзиву на позов, в якому зазначає, що заявлений позов не визнає та вважає, що позивачем не надано повного пакету документів на обґрунтування позовних вимог. У матеріалах позову відсутній доказ письмового повідомлення відповідача [PERSON] про передачу права вимоги. Наведені в позові суми явна невідповідність початковим умовам договору. За наведеними умовами договору початковий кредит становив 8 463.90 грн., а строк повернення до 04.11.2020, а п.1.2 договору містить фіксовану річну ставку - 0,01% (0,01% річних від 8 463,90 грн. за 2 роки) = 1,69 грн. відсотків (8 463,90 х 0,0001 х 2 ~ 1,69278 грн.). Тому завищення до 20 314,98 грн. відсотків та «збільшення» тіла до 30 000 грн. вимагає детального документального пояснення. Крім того, звертає увагу суду, що нараховані позивачем суми комісій, штрафів та відсотків є явно непропорційними, та такими що не відповідають початковим умовам кредитного договору №2021263503 від 4.11.2018 року, а також принципам справедливості й добросовісності. Також, відповідач просив суд застосувати строк позовної давності, оскільки ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло статусу кредитора на підставі договору факторингу від 18.08.2021 року, однак із позовом до суду звернувся лише 02.09.2025 року. Тому вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду. Просив суд залишити позов без розгляду у зв`язку із пропуском строку позовної даності, справу розглядати без його участі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, та заперечення на відзив, в якому представник позивача звертає увагу суду, що відповідач не вірно ознайомився з умовами кредитного договору, зазначаючи, що кредит становить 8 463,90 грн. В доданій заяві анкеті про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2021263503 від 04.11.2018 року зазначено, що відповідач укладав Заяву анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2021263503 з метою отримання кредитних коштів, в форматі коштів кредитної лінії, які були зараховані на отриману ним кредитну карту, що підтверджується розпискою про отримання карти. В умовах Заяви анкети неодноразово та детально прописано, що відповідача детально та в повному обсязі ознайомили з договором, правилами, тарифами банку, а також підписуючи Заяву анкету відповідач підтверджує факт ознайомлення та бере на себе зобов`язання виконати дані умови. Заява анкета про надання банківських послуг містить підпис відповідача, а тому є належним та достовірним доказом укладення даної Заяви анкети. Звертають увагу, що до позовної заяви також було додано розписку про отримання карти від 04.11.2018 року, детальний розрахунок заборгованості та виписку з рахунку приватного клієнта №2021263503_CARD, де детально розписано з чого та за який період сформувалась заборгованість, використані кредитні кошти Боржником, відсотки за користування кредитною лінією та надходження коштів, а тому в доданому розрахунку міститься вся необхідна інформація що стосується заборгованості. В даному випадку «CARD» означає, що кредит використовується у формі кредитної лінії. Відповідач здійснював платежі по рахунку та інші дії які свідчать, що він користувався кредитними коштами на умовах з якими він був ознайомлений та погодився шляхом підписання Заяви анкети, а тому визнав факт укладення Заяви анкети та активно користувався кредитними коштами, однак відмовився виконувати взяті на себе зобов`язання. Виписка по особовому рахунку боржника та розрахунок заборгованості за кредитним договором №2021263503_CARD підтверджує, що на рахунок відповідача надходили кредитні кошти, які він використовував на власні потреби. Щодо тверджень відповідача про застосування строку позовної давності, то звертають увагу суду, що відповідно до наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором №2021263503_CARD останній платіж було здійснено 03.02.2020 року у розмірі 2300,00 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] за Кредитним договором №2021263503_CARD. Отже, строк позовної давності у три роки відраховується з 04.02.2020 року (моменту, коли відповідач перестав виконувати свої зобов`язання). Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Разом з тим, 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні було введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні». На даний час строк дії воєнного стану в України продовжено. Тому вражає, що строк звернення до суду був не пропущений. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Скористався правом подання відзиву на позов. Подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності на підставі поданого відзиву та доданих документів. Крім того, долучив до матеріалів справи документи про його перебування на військовій службі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (ч.4ст. 263 ЦПК). У постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19 зазначено: «Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію`електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин 1 та 2статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію»). У статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію», передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію»). Тому укладення договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Судом встановлено, що 04.11.2018 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2021263503. Відповідно до умов кредитного договору, банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. Відповідно до п.1.1 розмір кредиту становить 8463 грн., з яких 8163 грн. на придбання товару, 300 грн. - сплата додаткових послуг банку. Дата остаточного повернення кредиту 04.11.2020 року. Відповідно до паспорту споживчого кредиту процентна ставка 0.01% річних. Згідно паспорту споживчого кредиту та додатку до паспорту, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача становить 11 003,82 грн.(а.с.43-50). 18.08.2021року між АТ «ОТП БАНК» та ТзОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладений Договір факторингу № 18/08/21, згідно якого ПЕРВІСНИЙ КРЕДИТОР АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОТП БАНК» відступив на користь НОВОГО КРЕДИТОРА ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» права вимоги за Кредитним договором № 2021263503 від 04.11.2018 року, продукт (CARD), укладеним між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] , разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами (а.с.16,31-35). Таким чином, ТзОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2021263503. Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором № 2021263503 становить 50314,98грн. (а.с.55-69). Щодо вимог позову про стягнення із відповідача [PERSON] заборгованості у розмірі 50314,98 грн., то суд зазначає, що умовами договору сторони погодили, що розмір кредиту становить 8463 грн., з яких 8163 грн. на придбання товару, 300 грн. - сплата додаткових послуг банку (п.1.1). Дата остаточного повернення кредиту 04.11.2020 року. Пункт 1.2 договору містить фіксовану річну ставку - 0,01%. Згідно паспорту споживчого кредиту та додатку до паспорту орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача становить 11 003,82 грн. (а.с.43-50). Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження збільшення тіла кредиту із 8463 грн., що було обумовлено в договорі, до заявленої суми позову - 30 000 грн.( тіло кредиту), як і доказів щодо правильності нарахування процентів на збільшену суму. Тому слід вважати, що сума заборгованості у розмірі 30 000 грн. не відповідає узгодженим умовам договору, як наслідок, суд не приймає до уваги нараховані позивачем відсотки. За таких обставин, суд вважає, що при визначенні розміру заборгованості слід враховувати узгоджену між сторонами загальну вартість кредиту для споживача, яка становить 11 003,82 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, про наявність підстав для часткового задовольняння позовних вимог та стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» узгоджений сторонами кредитного договору розмір вартості кредиту № 2021263503, у розмірі - 11 003,82 грн. Стосовно заяви відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності, суд приходить до наступного висновку. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.256, 257 ЦК України). Статтею 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Згідно зі ст. ст.256,257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 3ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Крім того, частинами 1, 3ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року,розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу Українибуло доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Дію карантину, встановленого зазначеною Постановою, було неодноразово продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ по 30 червня 2023року. Постановою КМУ від 27 червня 2023 року № 651з 24.00 год. 30 червня 2023 року на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Таким чином, карантин на території України було встановлено безперервно з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року. Відповідно до Закону України № 2120-IX від 15 березня 2022 рокурозділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено розділом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681,728,786,1293цьогоКодексу, продовжуються на строк його дії. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХв Україні введено воєнний стан із 05.30 год. 24 лютого 2022 року, якій неодноразово було продовжено та який діє на даний час. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями257- 259,362,559,681,728,786,1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії. Таким чином, з урахуванням введення карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) 12.03.2020, а також введення воєнного стану в Україні 24.02.2022, строк дії якого продовжено по даний час, 3-річний строк позовної давності, передбачений ст.257 ЦК України, не сплив та був продовжений на строк дії такого карантину, а в подальшому зупинений у зв`язку із введенням воєнного стану, то позивачем позов пред`явлено у межах строку позовної давності. Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2422,40грн., що підтверджується платіжною інструкцією (а.с.77). Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 50 314,98 грн., однак позов підлягає задоволенню на суму 11 003,82 грн., тобто відсоток задоволених позовних вимог становить 21,87 %, тому сума судового збору, яка підлягає стягненню, складає 529,78 грн. (2422,40 х 21,87 % : 100). Щодо витрат професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне. Відповідно до положень пунктів 1, 4 частини 1статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з положеннями частин 1-4статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з правилами пункту 3 частини 2статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8 статті 141 ЦПК України, визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з ч.4ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано наступні документи: копію договору про надання правничої допомоги №16/0524-01 від 16 травня 2024 року; копію додаткової угоди до договору про надання правової допомоги №43453613 від 02.01.2025 року укладений між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та адвокатом Кеню Д.В., додаткову угоду, акт на підтвердження факту наданих послуг на суму 3000 грн., детальний опис робіт (а.с.15, 30, 36-39). Враховуючи, що позовні вимоги позивача ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» - задоволено частково, а відсоток задоволених позовних вимог становить 21,87 %, тому суд вважає, що позивач має право на компенсацію понесених витрат на правову допомогу у розмірі 656,10 грн., що є пропорційним до відсотка задоволених позовних вимог (21,87%). Вказаний розподіл узгоджується із вимогами ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 288-289 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial