Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

08.12.2025 року [PERSON] , діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку окремого позовного провадження із даною заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги наступним. [PERSON] народилась [INFO] в м. Ізюм Харківської області. Ії батьками, згідно свідоцтва про народження, є [PERSON] и [PERSON] (мовою оригіналу). 28.10.1999 року заявниця разом зі своїми батьками отримала у власність квартиру [ADDRESS] . У свідоцтві про право власності на житло власниками зазначені: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В свідоцтві про одруження батьків заявниці, в їх трудових книжках прізвища також зазначені як Мосєєви. В свою чергу, в 2002 році при отриманні паспорта громадянина України, прізвище заявниці записали як [PERSON] . [INFO] помер батько заявниці [PERSON] . [INFO] померла її мати [PERSON] . [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батьків, але постановою приватного нотаріуса Апалькова Є.В. від 20.11.2025 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки існують розбіжності в написанні їх прізвищ, а тому немає можливості підтвердити факт родинних відносин. Дані розбіжності перешкоджають [PERSON] оформити спадщину у нотаріуса, а тому виникла необхідність звернення з даною заявою до суду, оскільки в позасудовому порядку вирішити дане питання вона не може. У зв`язку з цим, просить суд встановити факт, що померлі [PERSON] та [PERSON] є її рідними батьками. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.01.2026 року заяву прийнято до розгляду за правилами окремого позовного провадження та призначено судове засідання (а.с.26). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.01.2026 року у приватного нотаріуса Апалькова Є.В. витребувано копії спадкових справ після смерті [PERSON] та [PERSON] (а.с.26-27). Сторони в судове засідання не з`явились. 05.03.2026 року до канцелярії суду надійшла заява представника заявниці [PERSON] про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає в повному обсязі (а.с.62). 05.03.2026 року приватний нотаріус Апальков Є.В. направив до суду лист про розгляд справи без його участі (а.с.63). Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Як встановлено судом, [PERSON] народилась [INFO] в м. Ізюм Харківської області, що підтверджується паспортом серії [NUMBER] , виданим 02.01.2002 року Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області (а.с. 21) та свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно зазначеного вище свідоцтва про народження, батьками заявниці зазначені - [PERSON] и [PERSON] (мовою оригіналу). Разом з тим, в свідоцтві про одруження батьків, виданому 02.06.1957 року відділом ЗАГС м. Ізюм Харківської області, їх прізвища зазначені, як [PERSON] (а.с.6). Трудові книжки батьків також видані на ім`я [PERSON] та [PERSON] (а.с.7,8). 28.10.1999 року заявниця разом зі своїми батьками отримала у власність квартиру [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 28.10.1999 року Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням, згідно якого власниками зазначеної вище квартири є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] порівно (а.с.10). В 2002 році при отриманні паспорта громадянина України, прізвище заявниці записали як [PERSON] (російською мовою - [PERSON] ) (а.с.21). [INFO] помер батько заявниці [PERSON] (а.с.12). [INFO] померла мати заявниці - [PERSON] (а.с.13). Заявниця звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батьків, але постановою приватного нотаріуса Апалькова Є.В. від 20.11.2025 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки існують розбіжності в написанні їх прізвищ, а тому немає можливості підтвердити факт родинних відносин (а.с.17). Згідно матеріалів спадкової справи №377/2025 та №378/2025, заведених після смерті [PERSON] та [PERSON] , інших спадкоємців, окрім заявниці, у померлих немає, а отже відсутній спір про право. Дані розбіжності в написанні прізвищ перешкоджають [PERSON] реалізувати свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батьків. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 року у справі №560/17953/21 вказала, що справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, належать до юрисдикції цивільного суду. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд відповідних справ за правилами цивільного судочинства. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним ч. 2 ст. 315 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму суд в праві розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Під родинними відносинами слід розуміти, насамперед, кровний зв`язок між людьми, за наявністю якого у людини виникають відповідні юридичні наслідки, тобто, виникнення, зміна чи припинення прав та обов`язків. В постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В постанові від 11 лютого 2022 року у справі №947/22756/19 (провадження №61-249св21) Верховний Суд зазначає, що цивільне законодавство не передбачає обов`язкового переліку доказів, якими особа може підтвердити факт родинних відносин з іншою особою, оскільки реалізуючи свої процесуальні права з урахуванням принципу диспозитивності, сторона подає ті докази, які на її думку, підтверджують обставини, які входять до предмета доказування. Доказами, що підтверджують факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, по господарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Надані заявницею докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між нею та померлими батьками [PERSON] та [PERSON] , а розбіжності в написанні їх прізвищ виникли при різному його перекладі з російської на українську мову. Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту родинних відносин, про який просить заявниця. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку, встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановить заявниця, підтверджується наданими письмовими доказами та документами, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved