Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідачка) про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 02.04.2014 з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки, на утримання сина [PERSON] у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше встановленого законом мінімуму, починаючи з 20.06.2014і до досягнення дитиною повноліття. Позивач добровільно сплачував аліменти на утримання сина, в зв`язку із чим відповідачка не зверталась у виконавчу службу про примусове виконання рішення суду, а звернулась до виконавчої служби у вересні 2025 року після того як дізналась, що позивач є військовослужбовцем ЗСУ, тобто через 11 років з дня винесення рішення судом. Позивач із 2016 року проживає однією сім`єю із [PERSON] без реєстрації шлюбу, із [PERSON] має спільну дитину [PERSON] , [INFO] , також на його утримання перебуває донька дружини [PERSON] , [INFO] , як є студенткою 2 курсу ВСП «Ананьївський аграрно-економічний фаховий коледж Уманського національного університету» та потребує коштів на навчання. Позивач має проблеми із здоров`ям, зокрема хворіє на гіпертонічну хворобу, потребує постійного лікування та нагляду лікарів, через що не може мати додаткові фізичні навантаження, вартість його щомісячного лікування орієнтовно становить 2500 грн. Також стан здоров`я дружини позивача [PERSON] погіршився, їй проведені медичні обстеження та надано лікування на загальну суму 15000 грн, подальше лікування дружина потребує значних коштів Майновий стан позивача погіршився, оскільки він із 2022 року не має доходів і лише в січні 2025 року почав отримувати заробітну плату як військовослужбовець. Щодо позивача наявні інші виконавчі провадження про стягнення боргу, загальна сума яких перевищує понад 500 000 грн., із заробітної плати позивача вираховується 70% на сплату боргу та аліментів, тобто йому на проживання залишається сума в межах 10000 грн. Тобто позивач довгий час мав достатній дохід та утримував сина [PERSON] , однак після погіршення здоров`я та мобілізації до ЗСУ його дохід зменшився, а витрати збільшились, також змінився його сімейний стан, у зв`язку з цим, просив зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 23.06.2014 та стягувати із нього на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 3800 грн. Представник відповідача адвокат Шквира С.В. у відзиві на позовну заяву проти задоволення позову заперечила з огляду на таке. Зміна сімейного стану позивача, а саме народження в нього іншої дитини без погіршення матеріального становища не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, лікування позивачем співмешканки [PERSON] та утримання її неповнолітньої доньки [PERSON] є добровільним наданням коштів. При тому, що за рішенням Жашківського районного суду від 14.09.2018 у справі 693/430/18 із батька [PERSON] [PERSON] стягуються аліменти на її утримання на користь [PERSON] . Позивачем не доведено належними та допустимими доказами погіршення майнового стану, наявність у позивача інших боргів не свідчить про погіршення його майнового стану. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 25.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 16.12.2025. 03.12.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідачка заперечує проти задоволення позову. 12.12.2025 від представника позивача адвоката Юрченко Ю.В. надійшло клопотання про долучення доказів, а саме копій довідки ВЛК від 11.12.2024 та довідки військової частини про проходження позивачем служби в ЗСУ від 30.07.2025. 26.01.2026 від представника позивача адвоката Юрченко Ю.В. надійшло клопотання про долучення доказів, а саме копій довідки ДВС про відсутність заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] від 02.01.2026 та квитанцій про добровільну сплату аліментів. 26.01.2026 від представника позивача адвоката Юрченко Ю.В. надійшло клопотання про зміну предмету позову та долучення доказів, зокрема позивач просить зменшити аліменти та стягувати їх у фіксованій сумі 3800 грн. та долучити докази, а саме копію довідки про доходи позивача за місцем служби та відомості із податкового органу про доходи позивача із січня 2023 по грудень 2024. 30.01.2026 від представника відповідачки адвоката Шквири С.В. надійшла заява про заперечення щодо заяви позивача про зміну предмету позову. Ухвалою суду від 09.02.2026 закрито підготовче засідання та призначена справа до судового розгляду на 24.02.2026. 3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України). В судовому засіданні представник позивача адвокат Юрченко Ю.В. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити із підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача адвокат Шквира С.В. заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, вказала, що позивач не має права просити суд змінити спосіб стягнення аліментів із частки від доходу на фіксовану грошову суду. Як вбачається із копії свідоцтва про народження позивач є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Постановою державного виконавця від 16.09.2025 із позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] на підставі рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 02.07.2014 (а.с. 7-8). Постановою державного виконавця від 17.09.2025 стягнення аліментів на сина [PERSON] звернено на заробітну плату позивача (а.с. 9-10). Також позивач має доньку від інших стосунків [PERSON] , [INFO] (а.с. 26). Позивач проживає разом із [PERSON] , донькою [PERSON] [PERSON] , спільною донькою [PERSON] (а.с. 34-35). Співмешканка позивача [PERSON] є фізичною особою підприємцем, за три квартали 2025 року доходи не декларувала (а.с. 11-15), має захворювання та проходила платне лікування (а.с.30-32). Позивач із січня 2025 року є військовослужбовцем Збройних Сил України та отримує грошове забезпечення (а.с. 76, 113). Починаючи із 2022 року по грудень 2024 року позивач не отримував офіційних доходів (а.с. 20-24, 119). Із наданих позивачем копій медичних документів вбачається, що він має захворювання (а.с. 28-30), зокрема гіпертонічну хворобу. Також щодо позивача відкриті інші виконавчі провадження про стягнення боргів, які виникли в 2010 році (а.с. 16-19). Із рішення Жашківського районного суду від 14.09.2018 у справі 693/430/18 вбачається, що із батька [PERSON] [PERSON] стягуються аліменти на її утримання на користь [PERSON] (а.с. 52-53). В судовому засіданні сторонами визнано факт добровільної сплати позивачем аліментів на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] в сумі 5000 грн. з моменту прийняття рішення Жашківським районним судом Черкаської області в 2014 році і до звернення відповідачки у вересні 2025 року до виконавчої служби для примусового виконання рішення суду. Заборгованість по сплаті аліментів у позивача на час розгляду цієї справи судом відсутня. Доказів того, що у позивача погіршився майновий стан, суду не надано. 4.Застосовані норми права. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину після досягнення повноліття, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв?язку із цим потребують допомоги до досягненнями двадцяти трьох років. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст.192СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. 5.Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що після ухвалення рішення Жашківським районним судом Черкаської області в 2014 році він до вересня 2025 року добровільно сплачував аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] в сумі 5000 грн. Проте, відповідачка дізнавшись, що він є військовослужбовцем ЗСУ, у вересні 2025 року звернулась до Державної виконавчої служби про примусове стягнення аліментів у розмірі від його доходів. До мобілізації позивача на службу в ЗСУ він мав більший дохід, який давав йому змогу сплачувати аліменти у сумі 5000 грн., однак після мобілізації майновий стан погіршився, також погіршився його стан здоров`я, він утримує цивільну дружину, її доньку та спільну доньку, а тому не може сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Судом встановлено, що із січня 2022 року по грудень 2024 року позивач не отримував жодних офіційних доходів і лише в січні 2025, після мобілізації до лав ЗСУ, розпочав отримувати офіційні доходи, тобто за офіційними даними матеріальне становище позивача в 2025 році навпаки покращилось. Співмешканка позивача [PERSON] є фізичною особою підприємцем та не має жодної групи інвалідності, яка б позбавляла її можливості працювати. На утримання доньки співмешканки [PERSON] - [PERSON] стягуються аліменти із її батька за рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 14.09.2018 у справі 693/430/18. Наявність у позивача інших виконавчих проваджень про стягнення боргів суд не оцінює як погіршення його матеріального становища, оскільки ці борги виникли за правочином, укладеним позивачем в 2008 році, тобто до прийняття судом рішення в 2014 році про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] . Доводи про погіршення здоров`я позивача суд не визнає як підставу для зменшення аліментів, оскільки відповідно до довідки № 205/7 від 11.12.2024 він за своїм станом здоров`я визнаний придатним до військової служби (а.с.75). Відповідно до рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 02.04.2014, розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства та усталеній судовій практиці щодо розміру аліментів на одну дитину, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину та інші витрати, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення сина [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме його інтересам. Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки належними та допустимими доказами позивач не підтвердив погіршення його майнового стану.

Outcome: dismissed