Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні тим, що 23.02.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит (індивідуальна частина) №8220453, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 2700 грн., строком на 100 календарних днів з 23.02.2023 року (дата надання кредиту), який складається з пільгового та поточного періодів; пільговий період складає 10 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 05.03.2023 року (рекомендована дата платежу), поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 03.06.2023 року (дата остаточного погашення заборгованості), зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі: протягом пільгового періоду: 405 грн., які нараховуються за ставкою 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 7290 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду; комісія за надання кредиту 270 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем [PERSON] виникла заборгованість за кредитом у розмірі 10301,04 грн., з яких 2592 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7439,04 грн. заборгованість за нарахованими процентами, 270 грн. заборгованість за комісією. 26.06.2023 року між ТОВ «Мілоан» то ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» був укладений Договір про відступлення прав вимоги №99-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №8220453 від 23.02.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про споживчий кредит (індивідуальна частина) №8220453 від 23.02.2023 року у розмірі 10301,04 грн. та судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб, а також витребувано у АТ КБ «Приватбанк» інформацію: щодо надходження на банківську картку [NUMBER] кредитних коштів у розмірі 2700 грн. у період 23.02.2023 року. Вказану ухвалу було надіслано за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ), однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було, поштове відправлення було повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання», що є належним повідомленням учасника справи. 22.12.2025 року АТ КБ «Приватбанк» на адресу суду надіслано лист від 13.12.2025 року №20.1.0.0.0/7-251212/104869-БТ на виконання ухвали суду від 08.12.2025 року. При цьому суд, з огляду на подання позивачем документів в електронній формі та їх значний обсяг, враховуючи зміст Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21 (зі змінами), з метою процесуальної економії, вважає за можливе розглядати (формувати та зберігати) справу у змішаній формі. Так, відповідно до п.122 Перехідних положень Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17серпня 2021 року №1845/0/15-21 (зі змінами), до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" , якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правова позиція щодо застосування вказаних норм чинного законодавства викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» електронного Договору про споживчий кредит (індивідуальна частина) №8220453 від 23.02.2023 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2700 грн., строком на 100 календарних днів з 23.02.2023 року (дата надання кредиту), який складається з пільгового та поточного періодів; пільговий період складає 10 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 05.03.2023 року (рекомендована дата платежу), поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 03.06.2023 року (дата остаточного погашення заборгованості), зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі: протягом пільгового періоду: 405 грн., які нараховуються за ставкою 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду, проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 7290 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду; комісія за надання кредиту 270 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; договір було підписано одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) Z70575. До боржника [PERSON] застосовувалася як пільгова, так і стандартна процентна ставка. Згідно з платіжним дорученням №94286542 від 23.02.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» перерахувало 2700 грн. на карту № [NUMBER] згідно договору №8220453. Відповідно до листа АТ КБ «Приватбканк» від 13.12.2025 року №20.1.0.0.0/7-251212/104869-БТ, на ім`я [PERSON] банком було емітовано картку № [NUMBER] , на яку 23.02.2023 року було зараховано грошові кошти у сумі 2700 грн. Як вбачається із виписки з особового рахунку за Кредитним договором №8220453 від 23.02.2023 року, відповідач [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 12.11.2025 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 10301,04 грн., з яких 2592 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7439,04 грн. заборгованість за нарахованими процентами, 270 грн. заборгованість за комісією. Щодо правонаступництва. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 26.06.2023 року між ТОВ «Мілоан» то ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» був укладений Договір про відступлення прав вимоги №99-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №8220453 від 23.02.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які належать до договірних зобов`язань, а саме випливають з договору кредиту, встановив, що права позивача відповідачем [PERSON] порушені, а тому вони підлягають захисту, тобто позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 137, 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та 8000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved