Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача зазначивши, що 27.03.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 58154-03/2025. За умовами вказаного договору Товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на визначених договором умовах. 28.08.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 28082025 від у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 2808025 від 28.08.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі й до [PERSON] у сумі 23100,00 грн., з яких: 10000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 8100,00 грн. заборгованість за відсотками, 5000,00 грн. заборгованість за штрафом. Відповідач не здійснив жодного платежу ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісного кредитора, що призвело до виникнення заборгованості у вищевказаному розмірі. З моменту отримання права вимоги, позивач не нараховував штрафних санкцій відповідачу за вказаним договором. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Копію ухвали про відкриття провадження отримав 27.01.2026 року. Відзиву, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Суд встановив, що відповідно до умов Договору про надання фінансового кредиту № 58154-03/2025 від 27.03.2025 року укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] у електронній формі, товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 10000,00 грн. строком на 120 днів до 24.07.2025 року. Процентна ставка за кредитом становить 0,90% в день на залишок заборгованості. Орієнтовна загальна вартість кредиту станом на дату укладення договору складає 21800,00 грн. Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи реквізити платіжної платіжної картки № [NUMBER] . Пунктом 4.1.4 вказаного Договору передбачене право товариства без згоди Клієнта поступитися своїм правом вимоги за договором третій особі, у зв`язку з чим відбудеться зміна сторони Кредитодавця за цим договором. Відповідно до п.5.3 Договору у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати, встановленого в графіку платежу за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України. У розділі 8 Договору, зазначені РНОКПП відповідача, номер паспорта, адреса, номер телефону та номер рахунку позичальника. Вказаний договір з боку позичальника підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором Y931. ТОВ «Універсальні платіжні рішення» підтвердило успішне зарахування кредитних коштів у сумі 1000,00 грн. 27.03.2025 року на платіжну карту № [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 692256227, що відбулось на підставі договору про переказ коштів укладеного між ТОВ «Універсальні платіжні рішення » та вказаною фінансовою установою. Відповідно витягу з Договору факторингу №28082025від 28.08.2025 року, укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «Стар Файненс Груп» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, зокрема й до [PERSON] за кредитним договором № 58154-03/2025 від 27.03.2025 року на загальну суму боргу 23100,00 грн. з яких 10000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 8100,00 грн. заборгованість за відсотками, 5000,00 грн. сума заборгованості за штрафом. Відповідно до п. 1.2 договору факторингу №28082025 від 28.08.2025 року перехід прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників. Після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників. Права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним Акту прийому-передачі Реєстру Боржників. (п. 1.2; 1.6 Договору). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №58154-03/2025 від 27.03.2025 року, виконаного ТОВ «ФК «ЄАПБ», заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 28.08.2025 року за період з 27.03.2025 року по 28.08.2025 року склала 23100,00 грн., з яких 10000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8100,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 5000,00 грн. сума заборгованості за штрафом. З моменту отримання права вимоги, розмір заборгованості не збільшувався. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Отже, між відповідачем та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір надання коштів у кредит у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, йому перераховані кредитні кошти, які він використовував. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Навіть неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, та не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості в установлені договором строки, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід стягнути заборгованість у загальному розмірі 18100,00 грн. з яких: 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 8100,00 грн сума заборгованості за відсотками, та позов в цій частині задовольнити. Водночас суд зауважує, що відповідно до п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на викладене стягнення штрафу у розмірі 5000,00 грн. за договором №558154-03/2025 від 27.03.2025 року у період дії воєнного стану не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Згідно з ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial