Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №031486 виданий 12.02.2002р. Верблюзьким сільським головою на ім`я [PERSON] належить померлій [PERSON] .Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 5,62 га кадастровий номер 3523480400:02:000:0242 на території Верблюзької сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-КР №031486 виданого 12.02.2002р. В Державному акті на право приватної власності на землю серія ІІ-КР №031486 виданого 12.02.2002р. прізвище його матері помилково записано як « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерть прізвище його матері « [PERSON] ». Для оформлення спадщини за законом після смерті матері йому необхідно встановити, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №031486 виданий 12.02.2002р. належить його померлій матері. Спадщину він прийняв після смерті своєї матері по закону. Зазначене стало підставою для звернення до суду. Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 05.02.2026 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду. Копія зазначеної ухвали була надіслана учасникам справи. Крім цього, цією ж ухвалою задоволено клопотання заявника про виклик та допит свідків: [PERSON] та [PERSON] , а також за ініціативою суду витребувано у приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської областіДем`яненка С.Ф. копію спадкової справи №67/2025 заведеної 28.10.2025 року, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та з Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області відомості щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Верблюжка Кропивницького району Кіровоградської області та кола зареєстрованих осіб (складу сім`ї), які на час смерті [PERSON] [INFO] разом з нею проживали (були зареєстровані). Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримала посилаючись на підстави вказані в поданій заяві, наполягала на її задоволенні. Крім цього пояснила, що заявник єдиний спадкоємиць хто прийняв спадщину після смерті своєї матері. Інших спадкоємців після смерті матері заявника які прийняли спадщину не має. Батько заявника помер раніше матері, а його рідний брат відмовився від прийняття спадщини після смерті матері на користь заявника. Встановлення факту належності документу заявнику необхідно для отримання свідоцтва про спадщину на вказану земельну ділянку, оскільки нотаріус у видачі вказаного свідоцтва відмовив, про що склав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Представник заінтересованої особи - Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, проте надав до суду 04.03.2026 року клопотання, в якому просив проводити розгляд справи без його участі, за наявними в матеріалах справи документами та не заперечує проти задоволення заяви. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] вказали, що вони є сусідами померлої [PERSON] , добре знають її родину, вона мала чоловіка, він помер десь в 2024р., після чого вона проживала сама, також вона мала двох синів [PERSON] та [PERSON] . Їм відомо, що померла мала земельну ділянку (пай) в с. Верблюжка Кіровоградської області та їй привозити кошти за оренди вказаного паю. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу у відсутність заявника та представника заінтересованої особи, які не з`явились до суду. Вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, розглянувши письмове клопотання представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що заявник, згідно копії паспорта серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , який згідно витягу з реєстру Новгородківської територіальної громади, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3-5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 30.05.2024р., батьками заявника вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.05.2025р. виданого Кам`янецькою селищною радою Кропивницького району Кіровоградської області, мати заявника - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с. 7). На підставі рішення сесії Верблюзької сільської Ради народних депутатів від 25 грудня 2001 року №166 [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №031486 від 12 лютого 2002 року, за підписом Верблюзького сільського голови Пинькало М. Державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №4286. Вказаний державний акт складено у двох примірниках, з яких перший видано гр. [PERSON] , другий зберігається у Новгородківській районній Раді народних депутатів (а.с.6). На підставі Державного акту на право приватної власності серії на землю ІІ-КР №031486 від 12 лютого 2002 року, [PERSON] за життя належала земельна ділянка площею 5,62 га за кадастровим номером 3523480400:02:000:0242, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верблюзької сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області. Відповідно до довідки відділу «ЦНАП» Кам`янецької селищної ради від 04.03.2026 року №06-19/113 наданої на виконання ухвали суду, [PERSON] , [INFO] , з 03.01.1980 року та до дня смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з останньою проживав її чоловік [PERSON] , [INFO] (період реєстрації з 09.12.1967р. по 01.01.2024р.). Після смерті матері, заявник звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Дем`яненка С.Ф. із заявою про прийняття спадщини та отримав 04.04.2026р. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з невідповідністю анкетних даних, а саме у Державному акті на право власності за земельну ділянку серії ІІ-КР №031486 прізвище власника зазначено [PERSON] , тоді як у документах, що посвідчують особу померлого (свідоцтві про смерть), прізвище зазначено як [PERSON] . Зазначена розбіжність у прізвищі не дає можливості однозначно ідентифікувати особу власника майна та підтвердити належність вказаного правовстановлюючого документа померлій та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 10). Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.10.2025р. приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Дем`яненком С.Ф. зареєстровано спадкову справу №67/2025 від 28.10.2025 року, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с. 9). З копії спадкової справи №67/2025 заведеної 28.10.2025 року, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , наданої приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Дем`яненком С.Ф. на виконання ухвали суду, встановлено, що заявник дійсно 28.10.2025р. звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його матері [PERSON] . Також в копії спадкової справи наявна заява [PERSON] від 30.10.2025р. про відмову від спадщини, після смерті його матері [PERSON] на користь сина померлої [PERSON] . Згідно копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 28.10.2025р. після смерті [PERSON] інформація за вказаними параметрами відсутня. У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються главою 6 розділу IV ЦПК України. Згідно зі статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності померлій [PERSON] . Державного акту на право приватної власності на землю. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати право на спадкування після смерті матері. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що в розумінні ст. ст. 77-78 ЦПК України заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення юридичного факту. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №031486 від 12 лютого 2002 року, належить земельна ділянка площею 5,62 га за кадастровим номером 3523480400:02:000:0242, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верблюзької сільської ради. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №031486 від 12 лютого 2002 року, виданий на підставі рішення сесії Верблюзької сільської Ради народних депутатів від 25 грудня 2001 року №166, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю на землю за №4286, виданий [PERSON] , на земельну ділянку площею 5,62 га, яка розташована на території Верблюзької сільської ради. Отже, судом встановлено, що зазначені документи стосуються однієї і тієї ж земельної ділянки, яка розташована на території Верблюзької сільської ради, кадастровий номер 3523480400:02:000:0242. Однак, у державному акті міститься помилка у написанні прізвища її власника « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », оскільки на момент отримання державного акту на право власності на землю померла вже мала прізвище « [PERSON] ». Усунення вказаної неправильності можливо лише шляхом встановлення факту належності померлій [PERSON] вказаного правовстановлюючого документа. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що земельна ділянка площею 5,62 га, яка розташована на території Верблюзької сільської ради, кадастровий номер 3523480400:02:000:0242 знаходиться у власності померлої [PERSON] . Оформлення державного акту на право власності на землю на прізвище померлої « [PERSON] » здійснено помилково та не спростовує факту належності їй як державного акту на право власності на землю, так і права власності на вказану земельну ділянку. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документа на земельну ділянку дає можливість заявнику повною мірою реалізувати своє право на спадкування після смерті матері. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень частини 7 статті 294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved