Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

позов зареєстрований судом 11.12.2025 року і мотивований тим, що на офіційному веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (сreditkasa.com.ua) у вільному доступі розміщена повна інформація щодо договору кредиту, порядку його укладення, а саме: примірний договір кредиту, правила надання грошових коштів у кредит (на момент укладення договору), згода на обробку персональних даних, публічна інформація, положення про конфіденційність, крім того, на сайті розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. 11.05.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (сreditkasa.com.ua) згідно ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» був укладений договір про відкриття кредитної лінії (кредитний договір) № 1551-9191, який із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів) відповідно до Методики НБУ складають єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А2363 для підписання кредитного договору № 1551-9191 від 11.05.2025 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору, позивач зобов`язався надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 8 000 грн., строк кредитування 365 днів, базовий період 23 дні, комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту, знижена відсоткова ставка 1,00 % в день, стандартна відсоткова ставка 1,00 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, проте відповідач [PERSON] умов договору не виконала, не погасила борг. Станом на 22.10.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 26 320 грн. Дана сума складається з заборгованості за кредитом 8 000 грн., заборгованості за нарахованими процентами 13 120, заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України 4 000 грн., заборгованості по комісії 1 200 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 610-612, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1551/9191 від 11.05.2025 року в загальній сумі 26 320 грн. та судові витрати - сплачений судовий збір 2 422, 40 грн. Провадження у справі відкрите 19.12.2025 року. Представник позивачав судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась завчасно, належним чином. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності не надавала. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явились в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що на офіційному веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (сreditkasa.com.ua) у вільному доступі розміщена повна інформація щодо договору кредиту, порядку його укладення, а саме: примірний договір кредиту, правила надання грошових коштів у кредит (на момент укладення договору), згода на обробку персональних даних, публічна інформація, положення про конфіденційність, крім того, на сайті розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. 11.05.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (сreditkasa.com.ua) згідно ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» був укладений договір про відкриття кредитної лінії (кредитний договір) № 1551-9191, який із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів) відповідно до Методики НБУ складають єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А2363 для підписання кредитного договору № 1551-9191 від 11.05.2025 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору, позивач зобов`язався надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 8 000 грн. (п.4.1 договору), строк кредитування 365 днів (п.4.14), базовий період 23 дні (п.4.8), дата повернення кредиту 10.05.2026 (п.4.14), комісія за видачу кредиту 15, 00 % від суми кредиту. Нарахування комісії за видачу кредиту здійснюється на суму виданого за цим договором кредиту у день видачі кредиту (п.4.11 договору). Згідно п.4.10 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за наступною стандартною ставкою: 1, 00 % в день, застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору. В цей період можливе використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою та/або пільговою процентною ставкою. 0, 74 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується в період, починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше). Видача 11.05.2025 року [PERSON] кредитних коштів в сумі 8 000 грн. на картку № [NUMBER] на підставі кредитного договору № 1551-919 від 11.05.2025 року підтверджена також повідомленням ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів ЕаsiPay на підставі договору № 02/06/20 від 01.06.2020 року. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, проте відповідач [PERSON] умов договору не виконала, не погасила борг. Станом на 22.10.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 26 320 грн. Дана сума складається з заборгованості за кредитом 8 000 грн., заборгованості за нарахованими процентами 13 120, заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України 4 000 грн., заборгованості по комісії 1 200 грн. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало належні і допустимі докази укладення з [PERSON] кредитного договору № 1551-9191 від 11.05.2025 року та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 8 000 грн. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитних договорів (ст. 638 ЦК України). Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачем, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за кредитним договором № 1551-9191 від 11.05.2025 року станом на 22.10.2025 року становить 26 320 грн. Дана сума складається з заборгованості за кредитом 8 000 грн., заборгованості за нарахованими процентами 13 120 грн., заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України 4 000 грн., заборгованості по комісії 1 200 грн. Станом на день розгляду справи заборгованість за договором кредиту відповідачем не погашена, тому позов слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 22 320 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 8 000 грн., заборгованості за нарахованими процентами 13 120 грн., заборгованості по комісії 1 200 грн. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення заборгованості за комісією в сумі 1 200 грн., суд бере до уваги правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» статтю 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включається, зокрема, комісія кредитодавця, пов`язана з наданням кредиту. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Комісія за надання кредиту становить 15 % від суми наданого кредиту 1 200 грн. та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту у день надання кредиту, погоджена з відповідачем при укладенні договору від 11.05.2025 року, нарахована кредитором та облікована в день видачі кредиту, вказана у кредитному договорі, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову в частині стягнення нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України відсотків 4 000 грн., оскільки відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам (84, 80 %) в сумі 2 054, 20 грн. (із застосуванням коефіцієнта 0,8), (сплата позивачем судового збору в розмірі 2 422, 40 грн. (із застосуванням коефіцієнта 0,8) підтверджена платіжною інструкцією № 10136 від 09.12.2025 року).

Outcome: approved