Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

До суду надійшов позов Акціонерного товариства «Кредобанк» (далі АТ «Кредобанк») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № CL-266568 від 24.02.2020 у розмірі 54439,72 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5443,97 грн. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 24.02.2020 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-266568. Згідно з п. 1 кредитного договору банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти (надалі кредит) на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому кредитному договорі. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору сума та валюта кредиту: 150000,00 грн. Відповідно до п. 2.3 кредитного договору строк (термін) кредитування: 60 місяців, терміном до 21.02.2025. Згідно з п. 2.4 кредитного договору позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі та за наступними реквізитами: на поточні потреби в сумі 150000,00 грн., на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] . Пунктом 4.1 кредитного договору визначено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35% річних. Позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього (п. 6.1 кредитного договору). На виконання умов вищевказаного договору банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином тривалий час не виконує. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № CL-266568 від 24.02.2020 станом на 01.12.2025 заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить 54439,72 грн., з яких: 38120,54 грн. заборгованість за тілом кредиту; 16319,18 грн. заборгованість за відсотками 22.09.2025 представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором до [PERSON] 09.10.2025 досудова вимога повернулась відправнику. Причиною повернення листа стало закінчення встановленого терміну зберігання. [PERSON] не звертався до банку для мирного врегулювання спору. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 19.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача АТ «Кредобанк» у судове засідання не з`явився, у позові просив розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно з приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 24.02.2020 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-266568 (а.с. 48-50). Пунктом 1 кредитного договору встановлено, що банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти (кредит) на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому кредитному договорі. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору сума та валюта кредиту 150000,00 грн. Згідно з п. 2.2 кредитного договору дата видачі кредиту 24.02.2020. Строк (термін) кредитування 60 місяців терміном до 21.02.2025 (п. 2.3 кредитного договору). Приписами п. 2.4 кредитного договору позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів з позичкового рахунку, вказаного в п. 2.5 кредитного договору, на наступні цілі та з наступними реквізитами на поточні потреби в сумі 150000,00 грн., на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] , відкритий у відділенні ПАТ «Кредобанк». Кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п. 2.4 кредитного договору (п. 3.1 кредитного договору). Відповідно до п. 4.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 35% річних. Згідно п. 4.2 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною п. 4.1 кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору. Позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіку платежів (додаток № 1 до цього кредитного договору) (п. 6.1, 6.2 кредитного договору). Відповідно до п. 10.4 кредитного договору шляхом підписання цього кредитного договору позичальник підтверджує, що він: ? до видачі кредиту ознайомився з діючими Тарифами банку та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у АТ «Кредобанк», у яких зазначено умови відкриття, ведення, закриття поточних (карткових) рахунків; ? ознайомився з орієнтовною реальною річною процентною ставкою та орієнтовною загальною вартістю кредиту, а також з іншою інформацією про споживчий кредит, надання якої передбачено ч. 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», до видачі кредиту ця інформація (паспорт споживчого кредиту) надана позичальнику в письмовій (електронній) формі, встановленій додатком № 1 до Закону України «Про споживче кредитування»; ? дозволяє банку надавати третім особам інформацію, яка стала відомою йому внаслідок виконання цього договору і може становити банківську таємницю; ? як суб`єкт кредитної історії, надає свою згоду банку на доступ до своєї кредитної історії, збір, зберігання, використання та поширення через Бюро кредитних історій інформації щодо себе (в т.ч. інформації, яка міститься в державних реєстрах та інших базах публічного користування) в порядку, визначеному Законом України «Про організацію формування та обігу кредитних історій». Повідомлення позичальника про назву та адресу бюро, до яких банк надаватиме інформацію для формування кредитної історії позичальника, здійснюється письмово, шляхом підписання позичальником відповідної заяви, перед укладенням кредитного договору; ? беззастережно приєднується (підтверджує своє беззастережне приєднання) до договору про порядок підписання правочинів (який розміщений із публічною пропозицією банку щодо його укладення на офіційному сайті банку, доступ до якого здійснюється через мережу Інтернет за посиланням: https://www.kredobank.com.ua), яким передбачено можливість використання банком під час укладення договорів про надання банківських послуг (зокрема, але не виключно, цього кредитного договору)/вчинення інших правочинів аналогів власноручного підпису та печатки банку. Відповідно, зазначений договір про порядок підписання правочинів вважається сторонами належно укладеним між банком та позичальником. У графі «Позичальник» кредитного договору № CL-266568 від 24.02.2020 містяться персональні дані [PERSON] , зокрема: РНОКПП, паспортні дані, відмітка про отримання примірника кредитного договору та його власноручний підпис. Згідно з додатком № 1 до кредитного договору № CL-266568 від 24.02.2020 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] узгоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту (а.с. 51). Відповідно до паспорта споживчого кредиту [PERSON] був ознайомлений з основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацією щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядком повернення кредиту та іншими важливими правовими аспектами (а.с. 51а-52). Згідно з меморіальним ордером № 10497445 від 24.02.2020 грошові кошти у розмірі 150000,00 грн. [PERSON] отримав у повному обсязі (а.с. 7). Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № CL-266568 від 24.02.2020 видно, що станом на 01.12.2025 за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 54439,72 грн., з яких: 38120,54 грн. заборгованість за тілом кредиту; 16319,18 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 6). З виписки по особовим рахункам [PERSON] за період з 24.02.2020 по 01.12.2025 видно, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював часткове погашення заборгованості (а.с. 8-47). 22.09.2025 АТ «Кредобанк» направило на адресу [PERSON] досудову вимогу вих. № 6005/2025 щодо усунення порушення умов кредитного договору та погашення простроченої заборгованості (а.с. 54-55). Відомостей про добровільне виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № CL-266568 від 24.02.2020 матеріали справи не містять. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18 зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності. Оскільки [PERSON] не сплатив заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги АТ «Кредобанк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував обставин на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог та наданого позивачем розрахунку заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 57081182 від 03.12.2025 (а.с. 5). Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Вирішуючи питання про відшкодування позивачу витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10% від ціни позову, а саме 5443,97 грн. суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати за надання правничої допомоги не підтверджені належними доказами. Позивачем до позовної заяви додано лише копії посвідчення адвоката України та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, видані на ім`я Павленка С.В. (а.с. 67), довіреності № 13789 від 13.12.2024, виданої АТ «Кредобанк» адвокату Павленку С.В. (а.с. 66), дві сторінки договору про надання правової допомоги без номеру від 11.02.2019, укладеного між АТ «Кредобанк» та адвокатським об`єднанням «БІЗНЕС І ПРАВО» (а.с. 64-65). Суд констатує, що матеріали справи не містять детального опису робіт (наданих послуг), виконаних для надання правничої допомоги та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Також матеріали справи не містять доказів того, що адвокат Павленко С.В., який підписав позов, працює у АО «БІЗНЕС І ПРАВО», а відтак надавав правничу допомогу саме на підставі договору про надання правової допомоги без номеру від 11.02.2019. Оскільки понесення позивачем зазначених витрат не підтверджено належними доказами, вони не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved