Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

ТзОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Свій позов мотивує тим, що 01.03.2025 року між відповідачем та ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» було укладено кредитний договір №1208647. 25.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №25072025, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №25072025 від 25.07.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 040,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 5 040,00 грн заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 5000,00 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Водночас зазначено, що всупереч умовам зазначеного договору, відповідач не виконав свої договірні зобов`язання. На підставі наведеного, позивач просить суд, стягнути з відповідачки в свою користь заборгованість за кредитним договором №1208647 від 01.03.2025 в розмірі 16 040,00 грн та понесені судові витрати. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 16.01.2026 відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в позовній заяві просив розглядати справу у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час, місце та дату розгляду справи. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, 01.03.2025 року між відповідачем та ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» було укладено кредитний договір №1208647, підписав його електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий відповідачу. За умовами договору банк надав кредит в розмірі 6000 грн на строк 360 днів до 24.02.2026 зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,0010 відсотків річних. Загальні витрати по кредиту складають 18498,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка стала 1205,23% річних, а орієнтовна загальна вартість кредиту становить 24498,00 грн. Комісія за надання кредиту в сумі 18.00 грн, яка нараховується за ставкою 0,30% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Комісія за обслуговування кредиту 18480,00 грн, що нараховується за ставкою 14% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період. Свої зобов`язання ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» виконало, перерахувало на платіжну картку [PERSON] грошові кошти в сумі 6000 грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, вчасно кошти не повернув, тому має заборгованість в сумі 16 040,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 5 040,00 грн заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 5000,00 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). 25.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №25072025, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №25072025 від 25.07.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 040,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 5 040,00 грн заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 5000,00 грн - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за вищевказаним кредитним договором. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до п. 6, п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ Про електронну комерцію електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно п.18Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Враховуючи викладене, вимоги про стягнення заборгованості за пенею та штрафами в сумі 5000 грн по кредитному договору задоволенню не підлягають. Тому суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованісті за кредитним договором №1208647 від 01.03.2025 підлягають до часткового задоволення, а саме в розмірі 11 040,00 грн, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 5 040,00 грн заборгованість по комісії за обслуговування кредиту. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору в розмірі 1667,29 грн. пропорційно частині задоволених вимог.

Outcome: partial