Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Галицького районного суду м. Львова із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що 01.09.2020 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Приморському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), актовий запис №1417. У даному шлюбу народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Причиною неможливості подальшого спільного проживання та збереження сім`ї позивач вважає, що сімейне життя між подружжям не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння і взаємоповага, що призводить до сварок, шлюбні відносини припинені, спільне господарство між подружжям не ведеться тривалий час, шлюб існує формально. Примирення між подружжям та подальше збереження шлюбу неможливо. Відтак, просить позов задовольнити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 02.02.2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, наслідки неявки. Скерував на адресу суду заяву про розгляд позовної заяви за його відсутності. Вимоги позову визнав, просив такий задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.09.2020 року у Приморському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), актовий запис №1417,що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Малопольським воєводством Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Вадовіце, номер актового запису №1218093/00/AU/2000/565014 від 27.04.2022 року. Відповідно до довідки Генерального консульства України у Кракові №61317/19-536-366 від17.05.2022 року, [PERSON] , 06.04.2022 року зареєстрована громадянином України. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сім`ї неможливе, подальше перебування у шлюбі недоцільне і веде до загострення взаємовідносин, шлюб існує формально, а тому, його слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в ході розгляду справи, а тому, підлягають до задоволення, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як визначено ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з частиною першою статті 142 ЦПК України, частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню з державного бюджету 665,60 гривень, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (1331,20 / 0,5 = 665,60 грн.) Понесені позивачем документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у сумі 605,60 гривень, відповідно до статті 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved