Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 08 вересня 2025 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] , та просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , кошти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Підставою цьому зазначала те, що позивачка з січня 2020 року по липень 2025 року перебували в цивільних шлюбних відносинах та проживали разом однією сім`єю, від якиї мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . З липня 2025 року їх стосунки погіршилися і вони перестали проживати однією сім`єю. Так як позивачка мешкає з дитиною, не працює та не має можливості працевлаштуватись, так як сину немає трьох років, жодних прибутків немає, а відповідач добровільно надавати допомогу на утримання сина та позивачки відмовляється, що змушує її звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій на позові наполягала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про судове засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення та трекінг з сайту «Укрпошти», відзиву на позов або заяв про розгляд справи за відсутності до суду не надавав. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи, у сторін від цивільних шлюбних відносин народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 червня 2023 року, актовий запис № 176, який утримується матір`ю. Відповідно до довідки Виробничого підрозділу Локомотивне депо Подільськ від 14.08.2025 за № 141, [PERSON] працює інженером 2 категорії у виробничому підрозділі «Локомотивне депо Подільськ» служби локомотивного господарства регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» з 17.02.2014 року по теперішній час. З 16.07.2025 по 02.06.2026 перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19). Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Особливим видом права жінки на утримання є її право на утримання чоловіком у разі проживання з нею їхньої дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу жінки та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно зі ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Із матеріалів справи встановлено, що малолітня дитина сторін [PERSON] , [INFO] , на час звернення позивача із позовом до суду, та на час розгляду справи не досяг трьохрічного віку, проживає із матір`ю, що в значенні ст. 84 СК України дає право позивачу на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років. Позивач у позовній заяві посилається на те, що положеннями ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Це право відповідно до ч. 6 ст. 84 СК України зберігається за дружиною і після розірвання шлюбу, не залежить від того чи вона працює та її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Визначаючи розмір аліментів на утримання матері, яка доглядає за дитиною до досягнення трирічного віку, суд враховує наявне зобов`язання по сплаті аліментів на дитину за рішенням суду, у зв`язку із чим суд виходить з принципу справедливості та розумності та вважає за можливе задовольнити позов частково та стягувати з відповідача [PERSON] , [INFO] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, а саме до [INFO] . Згідно ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Стягнення аліментів слід рахувати з 08 вересня 2025 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1211,20 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial