Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , в якому просять стягнути заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачкою своїх кредитних зобов`язань. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.08.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений договір №8177721. 24.04.2025 року було укладено договір факторингу №24042025, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №8177721. Ураховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідачки на його користь суму заборгованості у загальному розмірі 42750 грн., з яких сума кредиту - 13500,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 22500 грн., сума заборгованості за пенею, штрафами - 6750 грн., а також стягнути понесені судові витрати. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 серпня 2025 року заяву було залишено без руху. 28 серпня 2025 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в позовній заяві просив суд провести розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових викликів за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою відповідачки, поштові відправлення були вручені їй особисто та повернулися до суду без вручення з довідкою відділення «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідно до п. 1,4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачці належним чином. Відповідачка клопотання про розгляд справи у її відсутність до суду не подала, про причини неявки суд не повідомила. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позовну заяву не надала. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленої відповідачки, яка про причини неявки не повідомила, неподання відповідачкою відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд постановив про розгляд справи за відсутності відповідачки та ухвалення заочного рішення у даній справі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 серпня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір №8177721 про надання споживчого кредиту (а.с.6-15), відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 кредитного договору сума кредиту складає 13500,00 грн., строк кредиту 360 днів. Як вбачається із п.1.5 кредитного договору, сторони також погодили фіксовану процентну ставку за користування коштами кредиту, а саме: стандартна - 1,50% в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; знижена процентна ставка 1,35% в день та застосовується якщо Споживач до 11.09.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Відповідно до п.1.9, 1.10 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9089,90% річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 8077,33% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 86400 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 85792,50 грн. Відповідно до п.6.4 у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 1215,00 грн. на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання; 270,00 грн. починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Даний договір був підписаний відповідачкою електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатору, що передбачено п.9.6 укладеного договору. Також 12 серпня 2024 року [PERSON] був підписаний паспорт споживчого кредиту(а.с.17-19), який містить аналогічні умови кредитування викладені в кредитному договорі. Виконання ТОВ «Авентус Україна» обов`язку щодо надання позичальнику грошових коштів у розмірі 10200,00 грн. підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» №20250429-9-2 від 29 квітня 2025 року, згідно з яким 12 серпня 2024 року на картковий рахунок відповідачки було здійснено переказ коштів у розмірі 13500,00 грн. (а.с. 20). З картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) за договором №8177721 від 12 серпня 2024 року (а.с.27-29) вбачається, що за період з 12 серпня 2024 року по 23 квітня 2025 року у відповідачки утворилась заборгованість у розмірі 42750,00 грн., з яких 13500,00 грн. - тіло кредиту, 24300,00 грн. - нараховані проценти, 6750,00 грн. штраф. 24 квітня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір факторингу №24042025 (а.с.21-23), відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактор зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження Клієнта ТОВ «Авентус Україна» за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно з п.1.2. Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №24042025 від 24 квітня 2025 року (а.с.24) та Реєстру Боржників(а.с. 26) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №8177721 в розмірі 42750 грн., з яких: 13500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 22500,00 грн. - заборгованість за відсотками, 6750,00 грн. - заборгованість за пенею, штрафами. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно зі ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст.514 ЦК України). Згідно ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. 77-78 ЦПК України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] не виконала зобов`язання за кредитним договором №8177721 від 12 серпня 2024 року, а тому з неї на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, а саме 13500 грн. заборгованість по тілу кредиту та 1822,50 грн. заборгованість за відсотками за період з 12 серпня 2024 року по 20 серпня 2024 року. Водночас суд не може погодитися із нарахованими відсотками за період з 21 серпня 2024 року по 10 грудня 2024 року виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування». Зокрема, ст. 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що Закон № 3498-IX установив певний порядок його застосування і поступове зменшення максимальної денної процентної ставки за користування кредитом. Така дія закону у часі передбачає його безумовне застосування (з моменту набрання ним чинності) незалежно від умов, встановлених у договорах, строк дії яких не закінчився на момент набрання чинності змін до законодавства, у тому числі й тих договорів, строк дії яких продовжено після набрання чинності цими змінами. Це обґрунтовується тим, що умови договору в будь-якому разі не можуть суперечити вимогам закону. Відповідно для усіх діючих договорів про споживче кредитування максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: у період з 24 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року (включно) 2,5%; у період з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року (включно) 1,5%; у період після 21 серпня 2024 року 1%. У даному випадку кредитний договір №8177721 від 12 серпня 2024 року укладений після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», які набрали законної сили 24 грудня 2023 року, а тому за вказаних обставин до правовідносин, які виникли на підставі кредитного договору №8177721 від 12 серпня 2024 року, підлягають застосуванню вищезазначені положення законодавства. Як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованостей за кредитним договором №8177721 від 12 серпня 2024, первинним кредитором у період з 21 серпня 2024 року по 10 грудня 2024 року здійснювалося нарахування відсотків за стандартною процентною ставкою, яка становить 1,50% в день. Тобто з 21 серпня 2024 року по 10 грудня 2024 року первинний кредитор мав нараховувати максимальний розмір денної процентної ставки 1%, водночас в порушення зазначених норм законодавства здійснював нарахування відсотків у розмірі 1,50% в день. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки відсотки за користування кредитом у період з 21 серпня 2024 року по 10 грудня 2024 року у загальному розмірі 15120,00 грн. (13500,00 грн х 1% х 112 днів). Також вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідачки на користь позивача штрафу у розмірі 6750,00 грн. у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, суд зазначає наступне. Відповідно до п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з карткою обліку Договору (розрахунком заборгованості) за договором №8177721 від 12 серпня 2024 рокупервісним кредитором здійснювалося нарахування штрафу у період дії воєнного стану, що є безпідставним, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Таким чином, заявлені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»підлягають частковому задоволенню та з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»підлягає стягненню заборгованість у розмірі 30442,50 грн., що складається із 13500,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 16942,50 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене та

Outcome: partial