Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] 08.01.2026 звернулася до суду з позовом до Устилузької міської ради, в якому просить визначити їй додатковий строк тривалістю 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що про наявність спадкового майна у батька, а також про наявність складеного ним заповіту на вказане майно, вона дізналася лише нещодавно від старости Стенжаричівської сільської ради, оскільки батько проживав окремо, а тому своєчасно не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Вважає вказану причину пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини поважною, у зв`язку з чим просить задовольнити її позовні вимоги. Ухвалою суду від 09.01.2026 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 03.02.2026 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять проводити розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №88, копією свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] та копією свідоцтва про її шлюб серії [NUMBER] . За життя [PERSON] залишив заповіт, який складений та посвідчений 28.11.2019 в.о. старости Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Яльницьким А.М., зареєстрований в реєстрі за № 6-29, згідно якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належний йому житловий будинок з надвірними господарськими спорудами і будівлями в [ADDRESS] , земельну ділянку розміром 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, заповів дочці [PERSON] , [INFO] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадковго реєстру № 83860322 від 14.01.2026 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) . Відповідно до ч. 1 ст. 1218, ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України). Відповідно до чч. 1, 3 , 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Листом приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Гордійчука Б.Б. від 21.10.2025 №89/01-16 позивачці, на її усне звернення, роз`яснено, що вона пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті свого батька, та рекомендовано звернутися до суду із позовною заявою про продовження строку на прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року по справі №565/1145/17. Позивачка [PERSON] у своєму позові зазначає, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті батька з поважних причин, оскільки не знала про наявність заповіту, складеного батьком на випадок його смерті. Доказів, які б спростовували вказані обставини, суду не надано. Зважаючи на викладене суд визнає, що зазначені позивачкою причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, а тому вважає необхідним визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її батька.

Outcome: approved