Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 54883,60 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖК СЕРВІС ГРУП» здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію багатоповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі наказу ПАТ TOB "ЖК СЕРВІС ГРУП" «Холдингова компанія «Київміськбуд» від 21.06.2019р.за № 00046/0/8-19 «Про передачу на обслуговування і експлуатацію житлових будинків». [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.01.2021 року. Між ТОВ «ЖК СЕРВІС ГРУП» та відповідачем не укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. На вимогу норм чинного законодавства, ТОВ «ЖК «СЕРВІС ГРУП» підготовчлено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Позивач звертався до Відповідача з пропозицією укласти Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та надсилали на адресу відповідача з цінним листом з описом за Вих №135 від 23.04.2024 року. Відповідач не вважає забовязання перед Позивачем припиненими та продовжує користуватися послугами, які надає Позивач. Від житлово - комунальних послуг не відмовлялась. Згідно даних відомості по особовому рахунку, [ADDRESS] , за період з 01.01.2022 року по 30.04.2025 року, відповідачу проводились нарахування за житлово- комунальні послуги та послуги з управління будинком. З моменту укладання Договору відповідач користується послугами, проте, в порушення договірних умов, не оплачує їх. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань у відповідності до Договору, за відповідачем утворилась заборгованість перед ТОВ « ЖК СЕРВІС ГРУП», за період з 01.01.2022 р. по 30.04.2025 р. на суму 50 845,11 грн, що і послугувало підставою для звернення до суду. Ухвалою судді Остапчук Т.В від 30.06.2025 р. справу прийнято до свого провадження та відкрито спрощене провадження з розгляду справи, призначено дату судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін. Відтак, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК СЕРВІС ГРУП», заборгованість за житлово-комунальні послуги та послуги з охорони в сумі 54883,60 грн. та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. 05.03.2026 відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач не надав належних доказів того, що навіть за припущення існування певних витрат на утримання спільного майна, Позивач зобов`язаний довести базу їх розподілу між співвласниками. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, якщо рішенням зборів або законом не встановлено інший порядок. Отже, без вихідних даних (загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень у будинку, площа об`єкта Відповідача, формула частки, помісячний розподіл витрат по будинку) будь-який «деталізований розрахунок» є арифметично неперевірюваним. 3.3. У тексті позову наявні внутрішні суперечності у періодах і складових: окремо згадується «прострочення за 485 днів (01.01.2024-30.04.2025)» з виділенням «основної суми боргу 19 471,00 грн» та окремими сумами інфляції і 3 відсотків, при цьому одночасно заявляється борг за значно ширший період 01.01.2022-30.04.2025. Це потребує пояснення і документального підтвердження по кожному місяцю. 3.4. Заперечення проти заявлених Позивачем підстав виникнення обов`язку. Позивач у позові стверджує, що здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію будинку на підставі наказу ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 21.06.2019 № 00046/0/8-19. Така обставина сама по собі не підтверджує набуття Позивачем статусу управителя у розумінні спеціального законодавства і не є доказом виникнення у Відповідача грошового обов`язку перед Позивачем. Позивач посилається на встановлення тарифів внутрішніми наказами (зокрема наказ 71 а/г від 26.06.2024, наказ 86 а/г від 29.07.2024, наказ 96 а/г від 29.08.2024, наказ 140 а/г від 27.12.2024) та стверджує, що «структура ціни додається». Внутрішній наказ сам по собі не є договором із співвласником і не доводить ні правової підстави зобов`язання, ні факту надання послуги, ні факту фактичних витрат. Відповідач добросовісно діяла і не ухилялася від врегулювання: неодноразово зверталася до Позивача з пропозицією укласти договір і з вимогою надати законодавчо необхідні документи і розрахунки, а також повідомляла про готовність компенсувати фактичні документально підтверджені витрати за умови прозорості і пропорційності. Позивач заявляє інфляційні втрати і 3 відсотки річних, посилаючись на прострочення. Такі вимоги можливі лише за умови доведеності грошового зобов`язання (розмір, строк виконання, момент прострочення) і належного повідомлення Відповідача про суму та строки оплати. Без додатків (договору, рахунків, доказів виставлення, актів, розрахунку) встановити прострочення неможливо. Додатково Відповідач звертає увагу, що сам Позивач у тексті позову згадує нормативні обмеження щодо нарахування/стягнення інфляційних і процентів у певних умовах, але не розкриває, чи застосовні вони до цієї справи і за які періоди. Таким чином, є належні докази того, що позивач винен відповідачу суму у розмірі 50 845,11грн. Також, відповідач зазначила, що позивач не має законних підстав на встановлення та зміну тарифу на послугу з управління Будинком. Окрім цього, відповідач стверджує, що документи, надані на підтвердження надання послуг, не стосуються адреси, за якою позивач намагається стягнути заборгованість. Відтак, відповідач просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вони є необґрунтовані. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому надав контр аргументи щодо відзиву відповідача та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому вказала, що у Відповіді на відзив Позивача не спростовує жодного з ключових аргументів Відповідача, викладених у відзиві, а навпаки: підтверджує відсутність рішення загальних зборів співвласників як підстави повноважень управителя та тарифоутворення; визнає нелегітимний статус Позивача, як управителя будинку- розкриває систему односторонньої зміни тарифів внутрішніми наказами в обхід спеціального законодавства;вводить нові докази без дотримання процесуального порядку їх надсилання Відповідачу; маніпулятивно застосовує практику ЄСПЛ та Верховного Суду, яка не відповідає обставинам цієї справи. За сукупності зазначених обставин позовні вимоги Позивача залишаються недоведеними та не підлягають задоволенню. Представник позивача в судове засідання подала до суду заяву про проведення розгляду справи у її відсутність, вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про місце і час судового розгляду повідомлена повідомлялась шляхом повідомлення через додаток "Електронний суд". Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, прийшов до наступного висновку. Так, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖК СЕРВІС ГРУП» здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію багатоповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі наказу ПАТ TOB "ЖК СЕРВІС ГРУП" «Холдингова компанія «Київміськбуд» від 21.06.2019р.за № 00046/0/8-19 «Про передачу на обслуговування і експлуатацію житлових будинків». Розпорядженням Печерської РДА від 13.11.2019р. № 750 «Про присвоєння поштової адреси закінченому будівництвом об`єкту «Будівництво житлового комплексу з офісними приміщеннями, об`єктами соціально-побутового призначення та підземним паркінгом на [ADDRESS] », «1. Присвоєно закінченому будівництвом об`єкту «Будівництво житлового комплексу з офісними приміщеннями, об`єктами соціально-побутового призначення та підземним паркінгом на [ADDRESS] » поштову адресу: [ADDRESS] .» [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.01.2021 року. Між ТОВ «ЖК СЕРВІС ГРУП» та відповідачем не укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. На вимогу норм чинного законодавства, ТОВ «ЖК «СЕРВІС ГРУП» підготовчлено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Позивач звертався до Відповідача з пропозицією укласти Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та надсилали на адресу відповідача з цінним листом з описом за Вих №135 від 23.04.2024 року. Відповідач не вважає забовязання перед Позивачем припиненими та продовжує користуватися послугами, які надає Позивач. Від житлово - комунальних послуг не відмовлялась. Згідно п. 1.2. Договору, предметом цього договору є передача Співвласником Управителю функцій по здійсненню управління житловим комплексом та забезпечення належної його експлуатації відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуг», умов цього Договору та Положення «Про правила користування житловими приміщеннями, що розташовані в житловому будинку з вбудованими приміщеннями», а також сприяння в забезпеченні якісного та своєчасного отримання житлово-комунальних послуг, визначених Договором. Співвласник приймає надані відповідно даного Договору Послуги та своєчасно їх оплачує відповідно до діючих цін/тарифів, та умов Договору. У відповідності до п.п. 2.3.2. Договору, Співвласник зобов`язався оплачувати комунальні послуги за діючими цінами/тарифами відповідно до загальної площі житлового приміщення та показань лічильників та сплачувати послуги Управителю не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним. У разі несвоєчасного здійснення платежів за послугу з управління, сплачувати пеню в розмірі, встановленому цим Договором та чинним законодавством. Згідно п. 2.4.4. у разі зміни ціни на послуги, уповноваженими органами та/або постачальниками послуг, Управитель має право в односторонньому порядку проводити коригування розміру плати без внесення змін у цій договір та додатків до нього, які є його невід`ємною частиною. У відповідності до 3.3 Договору, на період з дня початку фактичного споживання до укладання прямого договору з ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», Співвласник відшкодовує вартість спожитої електроенергії відповідно показників квартирних засобів обліку на розрахунковий рахунок Управителя за законодавчо визначеними тарифами, далі вартість спожитої електроенергії сплачується за окремо укладеним договором з відповідним підрозділом ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», який здійснює її постачання, за показниками приладів обліку. Так, на виконання покладених на ТОВ «ЖК СЕРВІС ГРУП» обов?язків по виконанню умов Договорів про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, підприємство уклало договори з підрядними організаціями, а саме: Договір № 25/02-2020 Ф про надання послуг (з охорони) від 25 лютого 2020 року укладений з ТОВ «Три ААА». Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) додаються. Договір № 28/04-2020 Ф про надання послуг (з охорони) від 28 квітня 2022 року укладений з ФОП [PERSON] . Акти виконаних робіт додаються. Договір № 22/06-2023 Ф про надання послуг (з охорони) від 22 червня 2023 року укладений з ТОВ «Три ААА». Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) додаються. Також ТОВ «ЖК СЕРВІС ГРУП» було укладено Договір № КЛ-20181119/004 з ТОВ «Еко-Грінко» про надання послуг по вивезенню та знешкодженню твердих побутових відходів від 19 листопада 2018 року. Акти виконаних робіт додаються. Договір № 01072023/003 про надання послуг по вивезенню та знешкодженню твердих побутових відходів від 01 липня 2023 року. Акти виконаних робіт додаються. Між ТОВ «ЖК СЕРВІС ГРУП» та ТОВ «ВІЛМАТ-Україна» укладено Договір № 2019-10-19 про виконання робіт з технічного обслуговування обладнання від 23 жовтня 2019 року. Акти виконаних робіт додаються. Між ТОВ «ЖК СЕРВІС ГРУП» та ТОВ «ДОРН» укладено Договір № 15/07/20/ПС-Л13А про надання послуг з технічного обслуговування від 15 липня 2020 року. Послуги з обслуговування системи автоматичної пожежної сигналізації. Акти виконаних робіт додаються. Між ТОВ «ЖК СЕРВІС ГРУП» та ТОВ «ДОРН-СБ» укладено Договір 01/10/24/ПС-Л13А про надання послуг з технічного обслуговування від 01 жовтня 2024 року. Послуги з обслуговування системи автоматичної пожежної сигналізації. Акти виконаних робіт додаються. Між ТОВ «ЖК СЕРВІС ГРУП» та ПП «СПС-А» укладено Договір № 03/03-19 на технічне обслуговування систем диспетчеризації внутрішньобудинкових систем обліку постачання холодної та гарячої води від 01 липня 2019 року. Акти виконаних робіт додаються. Між ТОВ «ЖК СЕРВІС ГРУП» та ТОВ «УТІЛІКС.УАН» укладено Договір про надання послуг № 240206ЖКЗ-П1 від 06 лютого 2024 року. Акти виконаних робіт додаються. Про виконання зобов`язань по технічному обслуговуванню встановлених систем диспетчеризації складалися акти здачі-приймання робіт, які додаються. Між ТОВ «ЖК СЕРВІС ГРУП» та ТОВ «ВІРРА СВТ» укладено Договір № 28/09-19 на виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів від 28 вересня 2019 року. Про виконання зобов`язань по Договору складалися акти здачі-приймання робіт. Таким чином, Позивач проводив нарахування плати за спожиті Відповідачем житлово-комунальні послуги згідно ціни/вартості, що обумовлена умовами Договору та Додатків, які є обов`язковими до застосування. З моменту отримання Витягу на квартиру, Відповідач користується послугами, проте, не оплачує їх. Внаслідок невиконання Відповідачем своїх зобов`язань у відповідності до норм чинного законодавства, за Відповідачем утворилась заборгованість перед ТОВ « ЖК СЕРВІС ГРУП» за 01.01.2022 р. по 30.04.2025 р. на суму 50 845,11 грн Згідно ст. 610, ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», абз. 2 п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ №45 від 24.01.2006р., ст. 6 Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затвердженого Постановою КМУ № 712 від 05.09.2018р., кожен із співвласників зобов?язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку за ціною та у строки, встановлені цим договором.. Відповідно до положень ст. ст. 66, 67, 68 Житлового кодексу Української РСР плата за користування житлом (квартплата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за утримання багатоквартирним будинком та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено обовязок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. У разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 % загальної суми боргу (ст. 26 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги). Крім того, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Пунктом 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ЗМІН, що внесені до постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 р. № 1405 заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних. Нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено ОСББ, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285). Таким чином, станом на 01.05.2025р. заборгованість Боржника за житлово-комунальні послуги за 485 днів (період з 01.01.2024 року по 30.04.2025 рік) прострочення становить : Основна сума боргу 19471,00 грн., на яку можна нараховувати 3% та інфляційні втрати; 3 % річних 776,00 грн.; інфляційні втрати 3 262,49 грн.; Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо строків позовної давності Згідно ст. 257 Цивільного Кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У той же час, відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України , під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Крім того, згідно з приписами п.19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період воєнного стану в України, введеного Указом № 64/2022 Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022року №2102-IX , перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. З 2 березня 2020року на усій території України було встановлено карантин відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020року №211 «Про запобіганню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 » (із змінами), від 20 травня 2020року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», від 22 липня 2020року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Доцільно зауважити, що з 24години 00 хвилин 30 червня 2023року, по всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», який було скасовано 01.07.2023року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023року №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобіганню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». З 24лютого 2022року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом № 64/2022 Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»,на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан із 05 години 30хвилин 2 лютого 2022року строком на 30 діб. Кількома наступними Указами режим воєнного стану продовжено та діє до цього часу. Отже, строки визначені ч.1 ст. 257 Цивільного кодексу України було продовжено на час дії карантину з 12.03.2020року по 30.06.2023року та зупинено на час введення воєнного стану з 24.02.2022року та станом на даний час. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказані принципи знайшли своє втілення і в нормах цивільного процесуального законодавства. Згідно ч.І ст. 626, ст. 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509, ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України, зокрема, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610, ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», абз. 2 п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ №45 від 24.01.2006р., ст. 6 Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затвердженого Постановою КМУ № 712 від 05.09.2018р., кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку за ціною та у строки, встановлені цим договором.. Відповідно до положень ст. ст. 66, 67, 68 Житлового кодексу Української PCP, плата за користування житлом (квартплата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за утримання багатоквартирним будинком та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Частиною другою статті 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З врахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зобов`язань. Розмір суми заборгованості наданий позивачем відповідачем у в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України не спростований, заяв щодо застосування строків позовної давності не подано. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог. Усі доводи відповідача, докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати - сплачений судовий збір, у ромірі 3028,00 грн. Так, відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Outcome: approved