Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» через свого представника Літовченко О.О. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з вказаним з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 15150,00 грн. На обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідно до укладеного електронного кредитного договору № 31.05.2025-100002190 від 31.05.2025 року відповідач отримав кредит в сумі 5000,00 грн на банківську картку строком на 168 днів до 14.11.2025 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1% в день, та сплатою 5% комісії від суми кредиту за надання кредиту та за обслуговування кредитної заборгованості. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед кредитором, у відповідача утворилась заборгованість в сумі 15150,00 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою Олександрівськогорайонного суду Кіровоградської області від 20.01.2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін в судове засідання, та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі, заперечень проти заочного розгляду справи не має. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, на підставі наявних доказів. Тому, згідно ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 31.05.2025 року року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки від 31.05.2025 року які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором E848, надісланим смс-повідомленням на належний відповідачу номер телефону, укладено кредитний договір №31.05.2025-100002190, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит строком на 168 днів в сумі 5000,00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за процентною ставкою 1% в день. Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши указаний договір [PERSON] взяв на себе зобов`язання забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів у визначений термін (п.6.1. Пропозиці), тобто до 14.11.2025 року. Згідно листа №1-2511 від 25.11.2025 ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» 31.05.2025 18:22:20 на кошти в сумі 5000,00 гр були перераховані на номер картки відповідача 5167803060772550, номер транзакції в системі iPay.ua 758560153, призначення платежу: Видача за договором кредиту №31.05.2025-100002190, номер картки вказаний відповідачем в п.4.1 договору. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України«Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За правилами, встановленими статтями 526,530,611,629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на день звернення до суду [PERSON] має заборгованість перед позивачем в сумі 5000,00 грн основний борг; - 6650 грн проценти; - 250 грн комісія за надання; - 750 грн комісія за обслуговування; - 2500 грн неустойка; всього 15150 грн. Суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 5000,00 грн, процентів в сумі 6650,00 грн в повному обсязі та комісійними винагородами у розмірі 750,00 грн та 250,00 грн відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», який передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Щодо стягнення з відповідача неустойки, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також, Законом України від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64» на території України введено військовий стан, який згодом на підставі Указів Президента продовжувався та триває на час розгляду даної справи в суді. Таким чином, з огляду на положення норми пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яка поширюються на спірні правовідносини, відповідач як позичальник звільнений від обов`язку сплати на користь позивача неустойки за кредитним договором, оскільки на час укладення та дії договору, а також розгляду справи у суді та ухвалення у ній рішення в Україні діяв та продовжує діяти воєнний стан. За наведених обставин, аргументи сторони позивача про стягнення з [PERSON] на користь позивача неустойки в розмірі 2500,00 грн., суд вважає необґрунтованими та безпідставними, а тому такі задоволенню не підлягають. У решті вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в сумі 12650,00 грн. Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем суду не надано. Судовий збір слід розподілити за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов майнового характеру задоволений на 83,49 % відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 2022,46 грн судового збору . На підставі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054, 1079 ЦК України,

Outcome: partial