Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

У вересні 2025 року до Ірпінського міського суду Київської області звернувся [PERSON] , від імені якого діє представник - адвокат Шишка Ю.О. до Військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України, треті особи - [PERSON] , Військова частина [NUMBER] Міністерства оборони України, Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 13.03.2024 р. о 12:30 сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі за текстом ДТП) за участю військовослужбовця військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України (надалі за текстом третя особа, ВЧ [NUMBER] ) [PERSON] , який керував автомобілем Сhevrolet Suburban з номерним знаком [NUMBER] , vin [NUMBER] та [PERSON] , який керував автомобілем LEXUS, [NUMBER] з номерним знаком [NUMBER] , vin [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] .. 20.05.2024 постановою Ірпінського міського суду Київської області у справі №367/3742/24 військовослужбовця ВЧ [NUMBER] [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв`язку з тим, що на момент настання страхового випадку поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не укладався винуватцем ДТП, Позивач через свого представника звернувся до Моторного (транспортного) бюро України (надалі за текстом МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Листа МТСБУ про прийняте рішення вих. №102510/вих/11 від 23.07.2024 позивача повідомлено, що справу щодо відшкодування шкоди, заподіяної останньому в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка мала місце 13.04.2024 о 12:30 за участю транспортного засобу (ТЗ) марки LEXUS з номерним знаком [NUMBER] та в порядку п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розглянуто та прийнято рішення про виплату відшкодування шкоди в розмірі 160 000,00 грн. Факт виплати відшкодування шкоди в розмірі 160 000,00 грн з боку МТСБУ визнається та не оспоруюється позивачем. У той же час, відповідно до Рахунку №СР00-074434 від 14.05.2024 ТОВ «САМІТ МОТОРЗ Україна» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу LEXUS ES 350, номерний знак [NUMBER] складає 342 026,09 грн. Вартість відновалювального ремонту сплачена позивачем в повному обсязі, що підтверджується копіями квитанцій, які долучаються до позовної заяви. Отже, загальний розмір майнової шкоди, що завдана позивачу внаслідок ДТП складає 342026,09 грн., з яких 160000 грн компенсовані з боку МТСБУ, а 182026,09 грн підлягає окремій компенсації зі сторони відповідача. У позовній заяві також зазначено, що на час вчинення ДТП [PERSON] здійснював управління транспортним засобом Сhevrolet Suburban з номерними знаками [NUMBER] , vin [NUMBER] як військовослужбовець ВЧ [NUMBER] , а відповідно до Схеми місця ДТП в графі «Належить (ПІБ та місце проживання власника (співвласника) або місцезнаходження гаража)» було зазначено: в/ч [NUMBER] , [ADDRESS] . Також позивач просить врахувати той факт, що з [PERSON] зі сторони представника власника транспортного засобу було ініційовано спробу досудового врегулювання спору шляхом переговорів, проте такі переговори не дали належного результату. У зв`язку з вищенаведеним, 21.10.2024 позивач звернувся до Бородянського районного суду Київської області з позовною заявою про стягнення з ВЧ [NUMBER] матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП. 05.08.2025 суддею Ірпінського міського суду Київської області Одарюк М.П. ухвалено рішення у справі № 939/2754/24, яким у задоволенні вищевказаного позову відмовлено. Судом установлено, що військова частина [NUMBER] (код ЄДРПОУ [NUMBER] ) перебуває на відомчому обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб підприємців та громадських формувань в якості відокремленого підрозділу, підпорядкована військової частини [NUMBER] (код ЄДРПОУ [NUMBER] ), не має власного розрахункового рахунку та не є розпорядником коштів за рахунок державних асигнувань, з 01.08.2022 року зарахована на фінансове забезпечення до військової частини [NUMBER] , а отже військова частина [NUMBER] не є особою, яка повинна відповідати за даним позовом, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог. Таким чином, оскільки шкода, завдана внаслідок ДТП з вини військовослужбовця [PERSON] , який керував автомобілем Сhevrolet Suburban під час виконання ним службових обов`язків, зумовлених посадовими інструкціями, що передана до ВЧ [NUMBER] на підставі наказу №2199-ВС від 16.09.2023 р. та акту приймання-передачі основних засобів від 26.09.2023 р., а в подальшому ВЧ [NUMBER] , яка в свою чергу не розпоряджається фінансовими коштами, не є юридичною особою, і підпорядкована ВЧ [NUMBER] (відповідач) та з 01.08.2022 року зарахована на фінансове забезпечення до ВЧ [NUMBER] (відповідач), шкода відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм, тому саме військова частина [NUMBER] (відповідач) несе відповідальність за спричинену позивачу пошкодженням транспортного засобу шкоду на підставі положень ст. 1172 ЦК. Посилаючись на вищезазначене просить суд стягнути з Військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 182026,09 грн, а також судові витрати: судовий збір в розмірі 1 820,26 грн та витрати на правничу допомогу. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24 вересня 2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Зобов`язано Військову частину [NUMBER] Міністерства оборони України в порядку статті 93 ЦПК України надати письмові відповіді на питання позивача. 17.10.2025 від Військової частину [NUMBER] на виконання ухвали суду надано письмові відповіді на питання позивача, а також 20.10.2025 відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач не визнає заявлених позовних вимог, вважає цивільний позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Мотивуючи свій відзив відповідач зазначає, що ними визнається, що на 13 квітня 2024 року військовий транспортний засіб автомобіль марки CHEVROLET SUBURBAN (шасі № [NUMBER] ) військовий номер [NUMBER] використовувався військовою посадовою особою військової частини [NUMBER] в службових цілях. Крім того, відповідач визнає, що 13 квітня 2024 року о 12 год 30 хв сталася ДТП та 20 травня 2024 року постановою Ірпінського міського суду Київської області у справі №367/3742/24, військовослужбовця [PERSON] , який керував автомобілем CHEVROLET SUBURBAN (шасі № [NUMBER] ) військовий номер [NUMBER] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідач визнає що третя особа майор [PERSON] проходив на момент вчинення ДТП, військову службу у військовій частині [NUMBER] (що перебуває на фінансовому забезпеченні військової частини [NUMBER] ) на посаді начальника логістики заступника командира військової частини [NUMBER] . Також відповідач інформує суд та сторони, що на виконання вимог спільної директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.05.2025 №Д-321/65/дск проведено реорганізацію підпорядкованих військових частин, в тому числі військової частини [NUMBER] , внаслідок чого вказана частина була позбавлена ознак юридичної особи та повноважень щодо самопредставництва. При цьому, правонаступником військової частини [NUMBER] згідно з вимогами директиви визначено військову частину [NUMBER] , тобто відповідача.На даний час колишня військова частина [NUMBER] як 3 (третій) батальйон територіальної оборони військової частини [NUMBER] та входить до її складу. З копії письмового повідомлення Моторного (транспортного) страхового бюро України про прийняте рішення вбачається, що за результатами розгляду справи про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) яка мала місце 13/04/2024 12:30 за участю транспортного засобу марки LEXUS з номерним знаком [NUMBER] , у відповідності до п. 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ прийняло рішення про виплату відшкодування шкоди в розмірі 160 000,00грн. З огляду на норми Закону №1961, змісту повідомлення МТСБУ про прийняте рішення за результатами розгляду справи про відшкодування шкоди, а також визнання позивачем факту виплати відшкодування в розмірі 160 000 грн, доцільним є висновок про те, що між страховиком (МТСБУ) та особою, яка має право на отримання відшкодування (позивачем) вищевказаний розмір страхового відшкодування був узгодженим. При цьому розмір шкоди, зазначений у позовних вимогах до відповідача визначений з порушенням вимог ст. 35, 36.1 Закону №1961 та виходить за межі відповідальності, яка покладається на відповідача в межах цього страхового випадку. Враховуючи зазначене, відповідач не визнає позовні вимог в цій частині, та вважає, що рішення МТСБУ про відшкодування шкоди позивачу є підставою для звільнення власника транспортного засобу (відповідача) від зобов`язання щодо відшкодування шкоди потерпілому за таких обставин. Крім того, за наявною у відповідача інформацією, з 13.04.2024 до моменту звернення в суд з цим позовом ні представники військової частини [NUMBER] , а ні представники військової частини [NUMBER] чи інших органів військового управління Міністерства оборони України, треті особи не були запрошені та не приймали участі у проведенні огляду пошкоджень транспортного засобу LEXUS ES 350, номерний знак [NUMBER] , заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Рішення про здійснення відновлювального ремонту ТОВ «САМІТ МОТОРЗ Україна», обсяг та доцільність проведення відновлювальних робіт, їх вартість позивачем приймалось одноособово, без погодження із будь-яким із зазначених представників. Відповідач має обґрунтовані сумніви щодо вартості робіт та послуг, зазначених у Рахунку №СР00-074434 та відповідно, розміру заявлених позовних вимог. Відповідач також звертає увагу суду, що у складі заявлених до відшкодування збитків, сформованих на підставі рахунку №СР00-074434, ніяким чином не враховується амортизація запчастин. Позивачем не надано висновку експерта або спеціаліста (іншого кваліфікованого фахівця, який має спеціальну освіту (знання) у відповідній галузі та уповноважений надавати висновки) спеціаліста товарознавця (авто-товарознавця) щодо визначення матеріального збитку КТЗ, що належним чином підтверджували б розміри заподіяної позивачу майнової шкоди. Враховуючи вищезазначене, відповідач не визнає позовні вимог в частині розміру заподіяної шкоди, та вважає, що розмір реальної майнової шкоди, заподіяної позивачу, останньому було відшкодовано згідно рішення МТСБУ у повному обсязі. 07.11.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому зазначено, що виплата позивачу відшкодування шкоди в розмірі 160000,00 грн з боку МТСБУ є не узгодженою страховою виплатою, а є максимально можливою станом на 2024 рік. У зв`язку з тим, що позивачем документально підтверджено факт оплати проведеного ремонту в повному обсязі, тому у відповідності до п. 36.2. ст. 36 Закону відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту не підлягає зменшенню на суму податку на додану вартість та відшкодовується в повному обсязі. У разі незгоди з розрахованою сумою вартості ремонтних робіт відповідно до Рахунку №СР00-074434 від 14.05.2025 відповідач не позбавлений можливості та права подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення чи заявити клопотання про призначення судової економічної експертизи в порядку передбаченому ст. 102-106 ЦПК з метою підтвердження або спростування належності розрахованих сум матеріального збитку, що підлягає відшкодуванню. Оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини [PERSON] , який керував на відповідній правовій підставі транспортним засобом Сhevrolet Suburban, номерний знак [NUMBER] , vin [NUMBER] , що закріплено як військове майно за відповідачем, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то з відповідача, в порядку ст. 1172, 1187, 1188 ЦК як власника джерела підвищеної небезпеки, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням в розмірі 182 026,09 грн. 13.11.2025 від третьої особи Моторного (транспортного) стразового бюро України надійшла заява за змістом якої зазначено, що враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП, не була застрахована на момент ДТП, то відповідно до чинного законодавства, після звернення потерпілого в ДТП, МТСБУ здійснило регламентну виплату в розмірі матеріального збитку, що був визначений відповідно до чинного законодавства України згідно діючих лімітів. Розмір такої виплати становив 160000,00 грн. Дана обставина зазначена позивачем в позовній заяві, відповідно не підлягає доказуванню. Про це зазначив сам відповідач в позовній заяві. Враховуючи вищевказане, в даному випадку виник спір між учасниками ДТП з врахуванням особливостей ст. 1194 Цивільного кодексу України. МТСБУ в цій ситуації не має підстав для проведення доплати регламентної виплати на користь позивача за пошкодження його майна в ДТП, оскільки виплата здійснена в повному обсязі. Крім того, заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника МТСБУ. Ухвалою суду від 17.11.2026 у задоволенні заяви третьої особи [PERSON] про зупинення провадження у справі відмовлено. Ухвалою суду від 17.11.2026 підготовче провадження у справі закрито, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без участі за наявними в матеріалах справи документами, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, на відеоконференцзв`язок не вийшов. Заяв або клопотань, у тому числі про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Треті особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися. Від [PERSON] та Військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України заяв або клопотань з процесуальних питань, які не були вирішені судом, не надходило. Від МСТБУ в заяві від 13.11.2025 заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника МТСБУ. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Установлено судом, що 13 квітня 2024 року о 12 годині 30 хвилин [PERSON] керуючи транспортним засобом CHEVROLET Suburban, державний номерний знак [NUMBER] в смт. Гостомель по вул. Гостомельське шосе, 1 км в порушення вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху, здійснюючи виїзд з перехрестя на якому організовано круговий рух, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем LEXUS ES350, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 20 травня 2024 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн (т.1 а.с.10). Відповідачем вказані факти не заперечуються, крім того у відзиві на позовну заяву відповідачем визнано що військовослужбовець [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди використовував автомобіль CHEVROLET SUBURBAN (шасі № [NUMBER] ) військовий номер [NUMBER] , будучи військовою посадовою особою військової частини [NUMBER] в службових цілях, а також те, що правонаступником військової частини [NUMBER] є військова частина [NUMBER] (згідно із спільною директивою Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.05.2025 №Д-321/65/дск). Отже, з огляду на визнання відповідачем вказаних фактів, відсутність у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, суд вважає вказані обставини такими, що не потребують додаткового доказування. Згідно із копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль LEXUS ES350, державний номерний знак [NUMBER] , належить позивачу [PERSON] (а.с.8). Відповідно до Рахунку №СР00-074434 від 14.05.2024 ТОВ «САМІТ МОТОРЗ Україна» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу LEXUS ES350, номерний знак [NUMBER] складає 342026,09 грн (а.с.14). Вартість відновлювального ремонту сплачена позивачем в повному обсязі, що підтверджується копіями квитанцій, зокрема: квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №1-163К від 04.07.2024 на суму 160 000 грн, платіжної інструкції №0.0.3792791594.1 від 30.07.2024 на суму 133 000 грн, інформація про вхідний переказ за номером платежу ПНМ1753 від 28.08.2024 на суму 49026,09 грн (т.1 а.с.15-17). Відповідно до Листа МТСБУ про прийняте рішення вих. №102510/вих/11 від 23.07.2024 позивача повідомлено, що справу щодо відшкодування шкоди, заподіяної останньому в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка мала місце 13.04.2024 12:30 за участю транспортного засобу (ТЗ) марки LEXUS з номерним знаком [NUMBER] та в порядку п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розглянуто та прийнято рішення про виплату відшкодування шкоди в розмірі 160 000,00 грн (а.с.11). Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України №109 від 30.05.2022 «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становив 160 000 гривень на одного потерпілого. Отже, здійснена МТСБУ виплата в розмірі 160 000,00 грн є максимально можливою виплатою станом на дату дорожньо-транспортної пригоди. У цій справі сторонами не оспорюється факт дорожньо-транспортної пригоди, наявність вини третьої особи [PERSON] , цивільна відповідальність якого не була застрахована у зв`язку із його статусом військовослужбовця, та отримання позивачем від МТСБУ суми страхового відшкодування у розмірі 160 000 грн. Факт здійснення позивачем відновлювального ремонту підтверджується наявними у справі доказами, що не спростовані відповідачем під час розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ч. 2 ст. 22ЦК). Системний аналіз ст. 22 ЦК, ч. 2 ст. 1192, ст. 1194 ЦК дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу, оскільки, це ті збитки, які позивач мусить понести для відновлення свого порушеного права та втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а тому на користь позивача підлягає стягненню відшкодування саме вартості відновлювального ремонту без урахування зносу, а саме різниця між вартістю відновлювального ремонту без урахування зносу та виплаченим відшкодуванням. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у справі № 756/2632/17 від 22.04.2020, правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Вказана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15, підтриманої Верховним Судом у постанові від 03.10.2018 р. у справі № 686/17155/15-ц, постанові Верховного Суду від 15.10.2020 року у справі № 755/7666/19, постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі № 754/5129/15, постанові Верховного Суду від 07.02.2019 року у справі № 645/3746/16-ц, постанові Верховного Суду від 25.11.2019 року у справі № 761/41395/16-ц, постанові Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі №522/15636/16-ц, постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 363/218/16-ц. Отже, оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини [PERSON] , який керував на відповідній правовій підставі транспортним засобом Сhevrolet Suburban, номерний знак [NUMBER] , vin [NUMBER] , що закріплено як військове майно за відповідачем, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то з відповідача, на підставі ст. 1172, 1187, 1188 ЦК як власника джерела підвищеної небезпеки, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням в розмірі 182 026,09 грн. При цьому суд зазначає, що зі сторони відповідача жодних належних та допустимих доказів невідповідності вартості ремонтних робіт відповідно до рахунку №СР00-074434 від 14.05.2025 понесеним витратам позивача на відновлення автомобіля надано не було. Жодних заяв або клопотань з цих підстав, у тому числі і щодо призначення відповідної експертизи представником відповідача заявлено не було, з огляду на що, суд дійшов висновку про належність розрахованих сумвідповідно до рахунку №СР00-074434 від 14.05.2025 матеріальному збитку, що підлягає відшкодуванню. Інші доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву не є такими, що можуть призвести до іншого результату вирішення спору. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1820,25 грн (т.1 а.с.41-42). На підставі викладеного,

Outcome: approved