Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та просило стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Еліт Фінанс» 27575,57 грн. заборгованість за тілом кредиту, а також судові витрати, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач на підставі Договору факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021 року є новим кредитором за кредитним договором № б/н від 27.03.2018 року, укладеним між Акціонерним товариством «Альфа Банк» та [PERSON] , за яким у [PERSON] існує заборгованість. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із позовною заявою з додатками було надіслано відповідачу [PERSON] на адресу його реєстрації ( [ADDRESS] ), а однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін до суду подано не було, поштове відправлення було повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання», що є належним повідомленням учасника справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частин 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо); умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно положень ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 27.03.2018 року між Акціонерним товариством «Альфа Банк» (після зміни найменування - АТ «СЕНСБАНК») та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір № б/н, що підтверджується офертою на укладання Угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії та акцептом публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення кредитного договору. Отже, відповідачу [PERSON] було надано кредит у виді встановлення відновлювальної кредитної лінії, ліміт відновлювальної кредитної лінії 200 000,00 грн; обов`язковий мінімальний платіж складає 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50,00 грн., процентна ставка 24% річних. Банком було виконано зобов`язання за кредитним договором, надано кредит, що підтверджується випискою з рахунка [PERSON] за період з 27.03.2018 року до 22.02.2021 року (а.с. 21-29), якою також підтверджується активне користування [PERSON] кредитними коштами. Як вбачається із Розрахунку заборгованості станом на 22.02.2021 року, у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем [PERSON] виникла заборгованість за кредитом у розмірі 27575,57 грн. Щодо правонаступництва. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 22.02.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ФОРТ» було укладено Договір факторингу № 1, відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ФОРТ» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором № б/н від 27.03.2018 року, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] . 23.02.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ФОРТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено Договір факторингу №01-23-02/21, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ФОРТ» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором № б/н від 27.03.2018 року, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] . Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. На підставі вищезазначеного, суд дійшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, а саме випливають з договору кредиту, встановив, що права позивача відповідачем [PERSON] порушені, а тому вони підлягають захисту, тобто позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 137, 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» судовий збір у розмірі 3028 грн. та 9200 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved