Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

15 грудня 2025 року до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, в особі керівника Жабченко Т.М., посилаючись на статті 512, 514, 526, 625, 1048, 1054 ЦК України, просить стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 2021345368 від 10.11.2018 в розмірі 8 432,01 гривень та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 422,40 гривень, судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 гривень. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 10.11.2018 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2021345368. Відповідно до умов кредитного договору, банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. 11.12.2020 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» відповідно до чинного законодавства України був укладений договір факторингу № 11/2/20, згідно якого первісний кредитор АТ «ОТП БАНК» відступив на користь нового кредитора ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права вимоги за кредитним договором № 2021345368 від 10.11.2018, продукт (CARD), укладеним між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] 11.12.2020 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» був укладений договір факторингу № 437/ФК-20, згідно якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» відступив на користь нового кредитора ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» права вимоги за кредитним договором № 2021345368 від 10.11.2018, продукт (CARD), укладеним між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] 12.04.2021 між ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» відповідно до чинного законодавства України був укладений договір факторингу № 12/4/21, згідно якого ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» відступило на користь нового кредитора ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» права вимоги за кредитним договором № 2021345368 від 10.11.2018, продукт (CARD), укладеним між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від АТ «ОТП БАНК» до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» за кредитним договором № 2021345368 від 10.11.2018 становить 8 432,01 гривень, із яких: заборгованість за тілом кредиту: 6 471,62 гривень; заборгованість за процентами: 0,91 гривень; заборгованість за комісією: 1 959,48 гривень (а. с. 3-8). Ухвалою судді від 30 грудня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 29 січня 2026 року (а. с. 78-80). Ухвалою суду від 29 січня 2026 року відкладено судовий розгляд справи на 13 лютого 2026 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України (а. с. 90-91). Ухвалою суду від 13 лютого 2026 року оголошено перерву у судовому засіданні до 03 березня 2026 року на підставі частини другої статті 240 ЦПК України (а. с. 99-100). Ухвалою суду від 03 березня 2026 року приєднано до матеріалів справи: виписку по картковому рахунку № [NUMBER] [PERSON] , відкритого для погашення боргових зобов`язань за кредитним договором № 2021345368 від 10.11.2018; розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2021345368 від 10.11.2018, які надійшли на виконання ухвали судді від 30 грудня 2025 року (а. с. 127-128). Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві просив провести розгляд справи без участі представника позивача, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідач повторно в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, проте конверт із судовою повісткою та доданими документами повернуто до суду не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку [PERSON] , якому адресовано судову повістку разом із доданими документами, за зареєстрованим місцем проживання, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслав, причини неявки суд не повідомив. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 03 березня 2026 року суд ухвалив заочне рішення у справі (а. с. 129-130). Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11, та частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 листопада 2018 року [PERSON] до Акціонерного товариства «ОТП БАНК» було подано Анкету-заяву на отримання кредиту, в якій він зазначив свої персональні дані, такі як: ПІБ, дата народження, ідентифікаційний номер, дані свого паспорта, соціальний статус, адресу реєстрації та проживання, номер домашнього та мобільного телефону, інформації про суму доходу та персональні витрати (а. с. 27). 10 листопада 2018 року [PERSON] ознайомився та підписав власноручним підписом паспорт споживчого кредиту, відповідно до пункту 3 якого, тип кредиту: кредитна лінія; сума/ліміт кредиту: 2 500 гривень (з можливістю збільшення відповідно до кредитного договору); строк кредитування 36 місяців (з правом пролонгації); мета отримання кредиту споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту безготівково (а. с. 24). 10 листопада 2018 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2021345368 (а. с. 23). Пунктом 2 кредитного договору № 2021345368 є Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» № 2021345368_CARD від 10.11.2018, відповідно до якої відповідач [PERSON] зазначив, що попередньо ознайомився зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК», та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП БАНК» www.otpbank.com.ua, і виявив бажання оформити поточний (картковий рахунок) та отримати електронний платіжний засіб: тип картки: MC GOLD; валюта рахунку: гривня, номер карткового рахунку: № [NUMBER] (а. с. 23). В Заяві-анкеті про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» № 2021345368_CARD від 10.11.2018 визначені умови обслуговування кредитної лінії, відповідно до яких за користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору. На дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки становить: 5 % на місяць. На дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 % річних. Відповідно до розписки, [PERSON] отримав картку INSTANT CARD № [NUMBER] , термін дії 08/21 (а. с. 31). Як вбачається з виписки по особовому рахунку за період з 10.11.2018 по 10.11.2020 рахунку IBAN № [NUMBER] [PERSON] , відповідач [PERSON] користувався грошовими коштами у АТ «ОТП БАНК» (а. с. 105-107, 113-118). Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2021345368_CARD від 10.11.2018, що доданий до позовної заяви, заборгованість за кредитним договором № 2021345368_CARD від 10.11.2018 за період з 10.11.2018 по 10.11.2020 становить 8 432,01 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 471,62 гривень, заборгованості за процентами у розмірі 0,91 гривень; заборгованості за комісією у розмірі 1 959,48 гривень (а. с. 108, 111-112). У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 11 грудня 2020 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 11/2/20 (а. с. 32-40). Відповідно до умов договору факторингу № 11/2/20 від 11.12.2020, Акту приймання-передачі Реєстру боржників № 1 від 11.12.2020 до договору факторингу № 11/2/20 від 11.12.2020, Акту приймання-передачі Реєстру боржників № 2 від 11.12.2020 до договору факторингу № 11/2/20 від 11.12.2020, Акту приймання-передачі Реєстру боржників № 3 від 11.12.2020 до договору факторингу № 11/2/20 від 11.12.2020, Акту приймання-передачі Реєстру боржників № 4 від 11.12.2020 до договору факторингу № 11/2/20 від 11.12.2020, Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 11/2/20 від 11.12.2020, платіжної інструкції № 529 від 11.12.2020, вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №2021345368_CARD від 10.11.2018, перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (а. с. 10-11, 16, 32-40, 67). Питання дійсності договору факторингу № 11/2/20, укладеного 11 грудня 2020 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», в установленому законом порядку не оспорено. У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору факторингу № 11/2/20 від 11.12.2020, недійсним, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору. 11 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» було укладено договір факторингу № 437/ФК-20 (а. с. 48-55). Відповідно до умов договору факторингу № 437/ФК-20 від 11.12.2020, Акту приймання-передачі Реєстру боржників № 1 від 11.12.2020 до договору факторингу № 437/ФК-20 від 11.12.2020, Акту приймання-передачі Реєстру боржників № 2 від 11.12.2020 до договору факторингу № 437/ФК-20 від 11.12.2020, Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 437/ФК-20 від 11.12.2020, платіжного доручення № 511 від 11.12.2020, вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 2021345368_CARD від 10.11.2018, перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» (а. с. 13, 18, 48-55, 70). Питання дійсності договору факторингу № 437/ФК-20, укладеного 11 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» в установленому законом порядку не оспорено. У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору факторингу № 437/ФК-20 від 11.12.2020, недійсним, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору. 12 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 12/4/21 (а. с. 41-47). Відповідно до умов договору факторингу № 12/4/21 від 12.04.2021, Акту приймання-передачі Реєстру боржників № 1 від 12.04.2021 до договору факторингу № 12/4/21 від 12.04.2021, Акту приймання-передачі Реєстру боржників № 2 від 12.04.2021 до договору факторингу № 12/04/21 від 12.04.2021, Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 12/4/21 від 12.04.2021, платіжних інструкцій № 2 від 16.04.2021, № 3 від 16.04.2021, № 7 від 16.04.2021, вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 2021345368_CARD від 10.11.2018, перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (а. с. 12, 17, 41-47, 68-69). Питання дійсності договору факторингу № 12/4/21, укладеного 12 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» в установленому законом порядку не оспорено. У матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору факторингу № 12/4/21 від 12.04.2021, недійсним, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено у частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої). Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом частини першої статей 626, 628-629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, відповідно до якої, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2021345368_CARD від 10.11.2018, що доданий до позовної заяви, заборгованість за кредитним договором № 2021345368_CARD від 10.11.2018 за період з 10.11.2018 по 10.11.2020 становить 8 432,01 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 471,62 гривень, заборгованості за процентами у розмірі 0,91 гривень; заборгованості за комісією у розмірі 1 959,48 гривень (а. с. 108, 111-112). Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2021345368_CARD від 10.11.2018, позивач просить стягнути крім тіла кредиту, процентів за користування кредитом, розмір та умови нарахування яких передбачені кредитним договором, заборгованість за комісією у розмірі 1 959,48 гривень. При цьому, положення кредитного договору № 2021345368_CARD від 10.11.2018 не містять умов визначення розміру та порядку нарахування комісії, будь-яких інших документів, як складових вказаного кредитного договору, в яких було б узгоджено між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] умови визначення розміру та порядку нарахування комісії, суду не надано. Відтак вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 1 959,48 гривень задоволенню не підлягають, оскільки є необґрунтованими. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного кредитного договору № 2021345368_CARD від 10.11.2018, договору факторингу № 11/2/20 від 11.12.2020, договору факторингу № 437/ФК-20 від 11.12.2020, договору факторингу № 12/4/21 від 12.04.2021, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та їх неналежного виконання відповідачем [PERSON] , суд вважає правильним задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2021345368_CARD від 10 листопада 2018 року в розмірі 6 472,53 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 471,62 гривень; заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 0,91 гривень. В іншій частині позовні вимоги є безпідставними, тому задоволенню не підлягають. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом частини третьої вказаної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 гривень. На підтвердження понесених витрат суду надано: копію договору № 43453613/1 про надання правової допомоги від 25 серпня 2025 року, укладеного між адвокатом Гулієвою Сабіною Агавердіївною і Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС»; копію посвідчення адвоката України Гулієвої Сабіни Агавердіївни; копію свідоцтва про права на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 12018/10, виданого адвокату Гулієвій С.А.; копію додаткової угоди № 2021345368 до договору про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25 серпня 2025 року, укладеної 14 листопада 2025 року між адвокатом Гулієвою Сабіною Агавердіївною і Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС»; копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гулієвою С.А., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості на підставі договору про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25 серпня 2025 року та додаткової угоди до нього, з якого вбачається, що склад, обсяг та види виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом - правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС»; час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) 0,5 години; вартість години 1000 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт 500 гривень; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач 2 години, вартість години 1 000 гривень; вартість послуги 2 000 гривень; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 1 година; вартість години 500 гривень; вартість послуги 500 гривень, разом 3 000 гривень; копію Акту 2021345368 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), підписаного між 14 листопада 2025 року між адвокатом Гулієвою Сабіною Агавердіївною і Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги № 43453613/1 від 25 серпня 2025 року, Додаткових угод, на підставі Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гулієвою С.А., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» про стягнення кредитної заборгованості, адвокат надав, а клієнт прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 3 000 гривень, зокрема: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» - 0,5 години; вартість години 1000 гривень; вартість послуги 500 гривень; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач - 2 години; вартість години - 1000 гривень; вартість послуги 2000 гривень; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 1 година; вартість години - 500 гривень; вартість послуги 500 гривень, разом 3 000 гривень (а. с. 14, 19, 20-22, 56, 62-63). Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт надання адвокатом Гулієвою С.А. правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги № 43453613/1, укладеного 25 серпня 2025 року. Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Не належить до інших видів правничої допомоги лобіювання, що здійснюється відповідно до Закону України «Про лобіювання». Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01) , пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Враховуючи час, затрачений адвокатом Гулієвою С.А. на надання правничої допомоги по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2021345368, укладеним 10 листопада 2018 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] , види виконаних робіт (наданих послуг), зазначених у копії Акту 2021345368 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), підписаного між 14 листопада 2025 року між адвокатом Гулієвою Сабіною Агавердіївною і Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в сумі 3 000 гривень є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідачем суду не надано. За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з положень статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи із наступного розрахунку: 6 472,53 гривень х 100 % : 8 432,01 гривень = 76,76 % (відсоток розміру задоволеного позову); 3 000 х 76,76 % :100 %= 2 302,80 гривень (сума витрат на професійну правничу допомогу, пропорційна відсотку задоволеного позову). За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції № С3-2726 від 05.12.2025 позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень (а. с. 2). Вказана сума судового збору була зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 1). Згідно з пунктом 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, виходячи з наступного розрахунку: 2 422,40 гривень х 76,76 % (відсоток розміру задоволеного позову):100 % = 1 859,43 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову). На підставі викладеного,

Outcome: partial