Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

098 січня 2026 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь, на утримання дитини доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача на 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2012 року на користь позивача з відповідача [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючі стягнення з 11 квітня 2012 року до досягнення дитиною повноліття, так як відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Однак, старшій доньці відповідача виповнилось 18 років і припинилось стягнення аліментів на її утримання, а стягнення аліментів на доньку [PERSON] , [INFO] , так і залишилось в розмірі 1/6 частини доходу відповідача. Зазначила, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. Ухвалою суду від 03 лютого 2026 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої в свідоцтві про народження серії [NUMBER] вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . [PERSON] 07 червня 2017 року уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . 16.06.2018 шлюб розірвано. [PERSON] 19 квітня 2022 року уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2012 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки щомісячно від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 11 квітня 202 року та до досягнення дитиною повноліття. Оскільки між сторонами виникли відносини з утримання неповнолітньої дитини, які випливають із сімейних правовідносин до них підлягають застосуванню відповідні положення Сімейного кодексу України (далі СК України), Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. ч. 2-4 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч. 3 ст. 183 СК України). Так, на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2012 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки щомісячно від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 11 квітня 202 року та до досягнення дитиною повноліття. Позивач при зверненні до суду зазначила, що відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . [INFO] старшій доньці відповідача виповнилось 18 років, тобто вона досягла повноліття, тому стягнення аліментів з відповідача [PERSON] було припинено. Отже, на сьогодні відбулись зміни у фінансовому становищі відповідача, оскільки припинено стягнення з останнього аліментів на утримання дитини від першого шлюбу, у зв`язку із досягненням нею повноліття. Водночас, у позивача наявна необхідність у збільшенні розміру стягнення грошових коштах з відповідача на утримання їх спільної дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» міститься роз`яснення, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Так, у відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, за змістом ч. 2 ст. 27 цієї Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, суд зазначає, що аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину визначені законодавчо. Суд, враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матеріальне становище сторін, вважає що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача підлягають задоволенню та слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 1331,20 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved