Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

АТ КБ «Приват Банк» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву мотивує тим, що 19.07.2012 року між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було підписано Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. Зауважує, що в подальшому 19.06.2020 року позичальник власноруч підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг (копія додається до позовної заяви), якою були закріплені наступні умови: Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 75 000 грн. (для картки "Універсальна Gold"); Тип кредитної карти: Картка «Універсальна Gold»; Строк кредитування: 12 місяців з лонгацією; Процентна ставка, відсотків річних: 42.0%; Кількість та розмір платежів, періодичність: повернення кредиту здійснюється шляхом: договірного списання з рахунку клієнта, у т. ч. за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим Договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно; у разі прострочення з 31-го дня - 10 % від заборгованості; у разі прострочення з 181-го дня - 100 % від заборгованості. Вказує, що [INFO] позичальник [PERSON] помер, та станом на дату смерті у нього була наявна заборгованість по кредиту у розмірі 49 022.22 грн. Зазначає, що спадкоємцем позичальника є [PERSON] , якому позивачем було направлено претензію щодо сплати заборгованості, проте заборгованість за договором не погашена. На підставі вищенаведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.07.2012 року у розмірі 49 022.22 грн., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви та відповіді на відзив зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився та згідно поданих пояснень заперечує проти задоволення позову. Зазначає, що з наданої до суду Анкети-заявки неможливо встановити, чи були особи, що її підписали уповноваженими для підписання Анкети-заявки, у вказаній анкеті заявці відсутнє прохання про встановлення будь якого кредитного ліміту, видачу кредитної або дебітові картки, відсутня інформація про відкриття рахунку, відсутній номер рахунку. Загалом, надана позивачем копія анкети-заявки є лише наміром приєднатись до умов та правил надання банківських послуг. Жодної інформації про отримання кредиту або кредитної картки у вказаній анкеті не зазначено, жодної інформації, чи скористався відповідач послугами банку в анкеті не зазначено, чи було встановлено кредитний ліміт та будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на особовий рахунок позивач не надав. Навпаки, у наданій позивачем копії-анкети заявки зазначається про відсутність встановленого кредитного ліміту, та відсутність відсоткової ставки. Наголошує, що банком у своєму розрахунку, за рахунок кредиту було погашено відсотки на суми визначену в 4 (четвертій) колонці наданого позивачем розрахунку. Дослідивши відповідний розрахунок заборгованості представника позивача відповідач вказує, що такий не може вважатись обґрунтованим з тих підстав, що він не містить обчислення, порядок нарахування суми тіла кредиту, оскільки позивачем у тіло кредиту включалися відсотки погашені за рахунок кредиту (4-та колонка розрахунку), а відтак не можна вважати заявлену до стягнення суму обґрунтованою. Загалом, банком було самостійно нараховано та списано за рахунок тіла кредиту (тобто включено до тіла кредиту) 1625,12 грн., на які також повторно було нараховано відсотки та включено до загальної суми заборгованості, за тілом кредиту. Отже, банком, у своєму розрахунку, було безпідставно збільшено тіло кредиту, на який знову ж таки, були нараховані відсотки, пеня та інші платежі. На підставі наведеного, просить відмовити у задоволені позову. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 19.07.2012 року між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] , [INFO] , було підписано Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. Також, в подальшому, 19.06.2020 року позичальник власноруч підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг (копія додається до позовної заяви), якою були закріплені наступні умови: Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 75 000 грн. (для картки "Універсальна Gold"); Тип кредитної карти: Картка «Універсальна Gold»; Строк кредитування: 12 місяців з лонгацією; Процентна ставка, відсотків річних: 42.0%; Кількість та розмір платежів, періодичність: повернення кредиту здійснюється шляхом: договірного списання з рахунку клієнта, у т. ч. за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим Договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно; у разі прострочення з 31-го дня - 10% від заборгованості; у разі прострочення з 181-го дня - 100% від заборгованості. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Щодо доводів відповідача про те, що надана позивачем анкета-заява не містить достатніх відомостей про отримання кредиту та встановлення кредитного ліміту, суд зазначає, що сам по собі факт підписання [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг свідчить про укладення між сторонами договору приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України. Особливістю такого договору є те, що його умови встановлюються однією стороною у стандартних формах, а інша сторона може лише приєднатися до них у цілому. Підписання позичальником анкети-заяви підтверджує його волевиявлення на приєднання до відповідних умов банківського обслуговування та отримання банківських послуг, у тому числі кредитних. Крім того, як встановлено судом, 19.06.2020 року позичальник власноруч підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, якою прямо визначено тип кредиту, розмір кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування та порядок погашення заборгованості. Таким чином, твердження відповідача про відсутність погоджених сторонами істотних умов кредитування спростовується матеріалами справи. Посилання відповідача на те, що анкета-заява не містить інформації про встановлення кредитного ліміту або відкриття рахунку, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки такі відомості визначаються не лише у самій анкеті-заяві, а й у правилах банківського обслуговування та подальших заявах клієнта, до яких позичальник приєднався шляхом їх підписання. Відтак анкета-заява разом з умовами банківського обслуговування та іншими документами становить єдиний кредитний договір. Більше того, як вбачається з наданої позивачем виписки за кредитним рахунком, позичальник здійснював операції з використанням кредитної картки, зокрема оплату товарів та послуг, що свідчить про активне використання кредитних коштів. Вчинення позичальником таких операцій підтверджує не лише факт отримання кредиту, а й фактичне виконання сторонами умов кредитного договору. Судом встановлено, що Позичальник [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується наявними в матеріалах справи листами нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Переста Я.О. та №88/01-16 від 19.12.2023 та в.о. завідувача Першої ужгородської державної нотаріальної контори Ластівка А.В. №616/01-16 від 11.12.2023. В подальшому, представником позивача у порядку ст. 1281 ЦК України було направлено претензію нотаріусу, яка зареєстрована та долучена до спадкової справи №14/2023. Судом також встановлено, що спадщину за померлим [PERSON] , [INFO] , прийняв відповідач [PERSON] , [INFO] відповідач [PERSON] , [INFO] . З наданого представником позивача розрахунку заборгованості вбачається, що станом на дату смерті [PERSON] у нього була заборгованість по кредиту у розмірі 49 022.22 гривні. Суд критично оцінює доводи відповідача про необґрунтованість розрахунку заборгованості та безпідставне включення до тіла кредиту сум відсотків. Сам по собі факт списання процентів за рахунок кредитного ліміту не свідчить про неправомірність дій банку, оскільки відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості могло здійснюватися, зокрема, шляхом договірного списання коштів з рахунку клієнта, у тому числі за рахунок кредитного ліміту. Такий порядок погашення прямо передбачений умовами банківського обслуговування, до яких приєднався позичальник. При цьому, відповідачем не подано належних і допустимих доказів, які б свідчили про неправильність здійсненого позивачем розрахунку заборгованості або спростовували надані банком відомості щодо руху коштів за кредитним рахунком. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1281 ЦК України). Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 19 липня 2012 року у сумі 49 022.22 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь АТ КБ «Приват Банк» судові витрати у сумі 2 422.4 гривень судового збору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved