Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-11 00:00:00

[PERSON] через свого представника, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що 25.08.2021 року між сторонами був зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, про що складено актовий запис за № 56. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що син проживає в нею та повністю перебуває на її утриманні. [PERSON] не спілкується з сином, не цікавиться його життям, не надає грошові кошти для сина та не бере участі у його вихованні та утриманні. Спільне життя сторін не склалося. Сім`я фактично розпалася та існує формально. Позивачка просить відновити їй після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 01.01.2026 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, встановлено строк для подання заяв по суті справи. 12.03.2026 року на адресу суду надійшла заява від відповідача, за якої він позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини не заперечує, просить справу розглянути за його відсутності. 12.03.2026 року на адресу суду надійшла заява від позивачки, за якої вона просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача у судове засідання, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази у справі суд встановив. За свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданого 21.08.2025 року Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), між [PERSON] та [PERSON] 25.08.2021 року у Виконавчому комітеті Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 56. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . За свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 22 серпня 2025 року Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] народився [PERSON] . В свідоцтві про народження батьком зазначено [PERSON] , а матір`ю зазначена [PERSON] . Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Вiдповiдно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України ссоба, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами суперечить iнтересам позивачки, оскiльки вона не згодна перебувати в подальшому у шлюбі з відповідачем, тобто на даний час не існує її вільної згоди на шлюб. В такому випадку відновлення сім`ї неможливе, позов визнано відповідачем, а тому даний шлюб підлягає розірванню та позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки примушуванням до шлюбу заборонено законодавством. Крім того, слід відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що [PERSON] не досяг повноліття, проживає разом з [PERSON] , перебуваючи на її утриманні, позов визнано відповідачем, а тому позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, тому суд приходить висновку, що 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу, а саме в сумі 605,60 грн. необхідно повернути позивачці з державного бюджету, а решту стягнути з відповідача на користь позивачки. Крім того, з відповідача слід стягнути 50 відсотків судового збору в сумі 605,60 грн. в дохід держави щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, оскільки позивачка відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати.

Outcome: approved