Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою у якій просить стягнути із відповідача [PERSON] помилково перераховані кошти у розмірі 418141,90грн. В обґрунтування позову покликається на те, що 31.12.2024 року позивачка [PERSON] помилково здійснила переказ грошових коштів у розмірі 418141,90грн. на рахунок № [NUMBER] , що належить [PERSON] . Позивачка вказує, що цей платіж був здійснений помилково, без правової підстави (без договору, замовлення чи зобов`язання). 15.07.2025 року позивачка вжила заходи досудового врегулювання спору задля повернення помилково перерахованих коштів, а саме надіслала відповідачу претензію про повернення помилково перерахованих грошових коштів. У даній претензії позивачка просила відповідача здійснити повернення коштів протягом 7 (семи) календарних днів з дати надіслання цієї претензії. Однак, станом на дату звернення із даною позовною заявою відповідач не перерахував помилково отримані кошти на рахунок позивачки. Жодних грошових зобов`язань перед відповідачем у позивачки не було та немає, договірні відносини відсутні, а тому вищезгадані грошові кошти отримані останнім без достатньої правової підстави. Оскільки особа зберегла у себе грошові кошти позивача за відсутності правових підстав, добровільне повернення помилково сплачених коштів не відбулося, позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом про стягнення із відповідача перерахованих грошових коштів. У відповідності до ст.ст.1212 ЦК ,141 ЦПК України просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не прибув, однак надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, відзиву на позов суду не подав, однак про наявність даної справи обізнаний, що підтверджується його ознайомленням з матеріалами справи у суді. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного. 31.12.2024 року [PERSON] помилково здійснила переказ грошових коштів у розмірі 418141,90грн. на рахунок № [NUMBER] , що належить [PERSON] , що підтверджується платіжною інструкцією від 31.12.2024 року. Позивачка вказує, що цей платіж був здійснений помилково, без правової підстави. З метою повернення помилково сплачених грошових коштів, на адресу відповідача було цінним листом 5803200093430 з описом вкладення направлено претензію про повернення помилково перерахованих грошових коштів від 15.07.2025 року. У даній претензії позивачка просила відповідача здійснити повернення коштів протягом 7 (семи) календарних днів з дати надіслання цієї претензії. Однак, станом на дату звернення із даною позовною заявою відповідач не перерахував помилково отримані кошти на рахунок позивачки. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з ч.3 ст.1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Згідно із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 08.09.2021 року у справі № 201/6498/20, набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Враховуючи зазначені у позовній заяві доводи, а саме помилкове перерахування грошових коштів у розмірі 418141,90грн. на рахунок відповідача [PERSON] , що підтверджено матеріалами справи, не надання відповідачем відзиву на позов, судом не встановлено правової підстави для набуття таких коштів відповідачем, а тому такі підлягають поверненню як безпідставно набуті. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про повернення безпідставно набутого майна підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4181,42грн., згідно платіжної інструкції №18 від 04.08.2025 року.

Outcome: approved