Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

01 вересня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» О. Поляков звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 січня 2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 878846461 на суму 11500 грн у формі електронного документа, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. На виконання договору 21 січня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 11500,00 грн на банківську картку відповідача № [NUMBER], яку вона вказала в заявці при укладенні кредитного договору. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 та ряд додаткових угод, на підставі яких ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 878846461 від 21 січня 2022 року. 30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, на підставі якого ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 878846461 від 21 січня 2022 року. 08 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, на підставі якого ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до відповідача (відповідно до Реєстру боржників) за кредитним договором № 878846461 від 21 січня 2022 року в загальній сумі 20469,25 грн, з яких: 11499,60 грн - заборгованість по кредиту; 8969,65 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. Ураховуючи вищевикладене, представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 878846461 від 21 січня 2022 року в розмірі 20469,25 грн, судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. 02 вересня 2025 року судом зроблено запит до Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області з метою встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача. 23 вересня 2025 року судом отримана відповідь з ЦНАП Макіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про зареєстроване місце проживання фізичної особи-відповідача, із якої вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] . Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2025 року відкрито позовне провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 17 грудня 2025 року, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачеві - строк для подання відповіді на відзив. Також цією ж ухвалою задоволено частково клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано з АТ «ПУМБ» докази: 1. інформацію, чи емітувалася на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , платіжна картка [NUMBER]; 2. інформацію про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки [NUMBER] , за період з 21 січня 2022 року по 26 січня 2022 року у сумі 11500,00 грн; 3. інформацію, чи емітувалася будь-яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ; 4. інформацію, чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . 09 жовтня 2025 року до суду надійшли витребувані від АТ «ПУМБ» докази. Ухвалою суду від 17 грудня 2025 року розгляд справи було відкладено до 10 березня 2026 року для здійснення повторного виклику відповідача в судове засідання. У судове засідання представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» не з`явився, у позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, яка була належним чином повідомленою судом про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання судових повісток про виклик за адресою зареєстрованого місця проживання в порядку ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, а також через електронний кабінет у системі «Електронний суд» у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки до суду не повідомила, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подавала. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За письмовою згодою позивача суд постановив 10 березня 2026 року ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. 223 ЦПК України. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, робить нижченаведений висновок. Судом встановлено, що 21 січня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 878846461, який був підписаний електронним підписом позичальника та надісланий на номер мобільного телефону позичальника (а. с. 34-37). Згідно з умовами договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 11500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності строком на 20 днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період) (п. п. 1.1., 1.2., 1.7. договору). Відповідно до п. 1.3 договору кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 11500 грн 00 коп. одразу після укладення договору, який має бути повернено до 10.02.2022. Умовами п. 1.9. договору сторони погодили, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються у такому порядку: п. 1.9.1 виключно на період строку, визначеного в п. 1.7. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 686,20 процентів річних, що становить 1,88 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним; п. 1.9.2 за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 684,64 процентів річних, що становить 1,88 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті. Відповідно до умов п. 1.9.3 якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.8. договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 2,10 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору. Згідно з п. 1.10. договору позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня дисконтного періоду (в Термін платежу), з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього договору, оплатити всі фактично нараховані на термін платежу проценти за користування кредитом протягом дисконтного періоду. Згідно з п. 1.11. договору основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення дисконтного періоду, а у разі якщо позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії договору на умовах п. 1.12. договору, основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати, визначеної за правилами п. 1.12.1. договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії договору (закінчення строку його дії чи дати його дострокового розірвання). Також позичальник має право достроково повернути основну суму кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час. Пунктом 5.1. передбачено, що невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. Відповідно до п. 5.2. договору строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту, визначеного в п. 1.7. договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п. 1.8. та п. 1.12.1. договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дій договору діють до повного їх виконання. Вищевказані умови кредитування визначені і в паспорті споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору № 878846461 від 21.01.2022 року. Відповідно до заявки на отримання грошових коштів в кредит від 21.01.2022 (а. с. 23), довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а. с. 15) [PERSON] звернулася із заявкою про надання кредиту у розмірі 111500 грн строком на 20 днів, процентна ставка 1,88 % в день, номер картки [NUMBER], номер телефону [NUMBER] , акцепт оферти позичальником здійснено за допомогою одноразового ідентифікатора MNV43ВА5, ідентифікатор відправлено позичальнику 21.01.2022 о 14:26:00, ідентифікатор введено позичальником 21.01.2022 о 14:28:05, перерахування грошових коштів позичальнику здійснено 21.01.2022 о 14:28:09. Так, вищевказаний кредитний договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV43ВА5 (а. с. 15). Відповідно до платіжного доручення від 21 січня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало 21 січня 2022 року відповідачу [PERSON] на платіжну картку № [NUMBER] згідно з договором № MNV43ВА5 від 21.01.2022 грошові кошти на загальну суму 11500,00 грн (а. с. 12). Повідомленням АТ «ПУМБ» від 30 вересня 2025 року, наданим на виконання ухвали суду про витребування доказів, підтверджується, що відповідач є клієнтом вказаного банку, у банку на ім`я [PERSON] була випущена платіжна картка [NUMBER] . У результаті аналізу операцій, здійснених по карті [NUMBER] за період з 21.01.2022 по 26.01.2022, була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 11500 грн, дата транзакції: 21.01.2022, час транзакції: 14:28:08, що підтверджується відповідною випискою по картці. Крім того, банком вказано, що за [PERSON] закріплено фінансовий номер [NUMBER] (а. с. 122). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якої закінчується 28 листопада 2019 року (а. с. 69-72). 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін (а. с. 74, зворот). 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. У даній додатковій угоді договір факторингу викладено в новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року та № 28/1118-01 (а. с. 75-78). 31 грудня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року (а. с. 80). 31 грудня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 31, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін (а. с. 80, зворот). 31 грудня 2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 32, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2024 року (а. с. 81). На виконання договору факторингу № 28/1118-01 та додаткових угод до нього первісний кредитор та ТОВ «Таліон плюс» підписали Реєстр прав вимоги № 175 від 05.05.2022, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 878846461 від 21.01.2022 у розмірі 14420,50 грн, з яких: заборгованість по основному боргу - 11499,60 грн.; заборгованість по несплачених відсотках - 2920,90 грн (а. с. 67-68). 30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 30/1023-01, предметом якого є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги (а. с. 61-63). На виконання умов договору факторингу № 30/1023-01 ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 30.10.2023 до договору факторингу, за яким від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 878846461 від 21.01.2022 у сумі 20469,25 грн, з яких: заборгованість по основному боргу - 11499,60 грн.; заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом - 8969,65 грн (а. с. 59-60). 08 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачеві було відступлено право грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників (а. с. 53-56). На виконання умов договору факторингу № 08/07/25-Е ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» підписали Реєстр боржників до договору факторингу № 08/07/25-Е від 08 липня 2025 року, за яким від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 878846461 від 21.01.2022 у сумі 20469,25 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 11499,60 грн.; заборгованість по відсотках - 8969,65 грн (а. с. 51-52). Таким чином ТОВ «ФК «Ейс» наділене правом звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 878846461 від 21.01.2022. Як вбачається з виписки з особового рахунку за кредитним договором № 878846461 від 21.01.2022, заборгованість боржника [PERSON] складає 20469,25 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 11499,60 грн; прострочена заборгованість за процентами становить 8969,65 грн (а. с. 44). Указане свідчить по те, що відповідач узяті на себе зобов`язання по кредитному договору № 878846461 від 21.01.2022 року не виконала, тому станом на 31 липня 2025 року за нею рахується заборгованість в розмірі 20469,25 грн, з яких: заборгованість по кредиту - 11499,60 грн, заборгованість по несплачених процентах за користування кредитом - 8969,65 грн. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом статті 12Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало своєчасно і повністю, надавши відповідачеві кредитні кошти в обсязі, узгодженому в кредитному договорі. Відповідач же, натомість, свої зобов`язання за договором виконувала неналежним чином, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 20469,25 грн. Так, указаний розмір заборгованості та розхрахунок заборгованості, здійснений позивачем, відповідач жодним чином не спростувала, відзиву на позов суду не подала, як не подала й контррозрахунку заборгованості. Отже, ураховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 878846461 від 21.01.2022 в сумі 20469,25 грн підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд робить нижченаведений висновок. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Вимоги до форми та змісту договору про надання правової допомоги, закріплено статтею 27 зазначеного Закону. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обгрунтовані належними та допустимими доказами з наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості кожної окремо наданої послуги, з урахуванням її складності та обсягу, а не лише визначення загальної вартості наданої правової допомоги. Згідно з положеннями п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 7000,00 грн та підтверджуються копіями: договору № 09/07/25-01 про надання правничої допомоги від 9 липня 2025 року (а. с. 42-43); додаткової угоди № 25770584899 до договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025 (а. с. 41); протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09 липня 2025 року (а. с. 43, зворот); свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4956 гр. [PERSON] (а. с. 39); акта прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого вартість наданих товариству адвокатом послуг становить 7000,00 грн (а. с. 40). З акта прийому-передачі наданих послуг вбачається, що клієнту - товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» - було надано виконавцем - адвокатським бюро «Тараненко та партнери» - такі послуги: - складання позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» до позичальника, яким є [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 878846461 від 21.01.2022 - 5000,00 грн; - вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є [PERSON] за кредитним договором № 878846461 від 21.01.2022 - 1000,00 грн; - підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 878846461 від 21.01.2022 на рахунок позичальника, яким є [PERSON] , - 500,00 грн; - підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 878846461 від 21.01.2022 на рахунок позичальника, яким є [PERSON] , - 500,00 грн. Суд зауважує, що така послуга як вивчення матеріалів справи зводиться до єдиної дії - підготовка та подання позовної заяви і за своєю суттю не може бути віднесена до правової допомоги як окрема послуга. Тому суд з огляду на критерій обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, ціни позову, складності справи, уважає, що витрати на правничу допомогу мають бути відшкодовані у розмірі 4000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved