Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

заявник звернулась до суду з заявою у порядку окремого провадження у якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в місті Маріуполь, Донецької області. В обґрунтування заяви покликається на те, що [PERSON] був дідом заявниці. [PERSON] помер [INFO] в місті Маріуполь, Донецької області, що підтверджено свідоцтвом про смерть. У цей час у заявниці відсутня можливість отримати свідоцтво про смерть померлої особи на території України, яка не контролюється державними органами влади, оскільки документ, який виданий не відповідає законодавству України, а також є виданим непередбаченим органом, а тому є недійсним. Посилаючись на ці обставини, заявниця просила встановити факт смерті на тимчасово окупованій території України, оскільки такий факт має юридичні наслідки щодо подальшого отримання заявницею свідоцтва про смерть. 03 березня 2026 року ухвалою судді прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання. В заяві заявниця просила проводити розгляд справи у її відсутності та задовольнити заяву про встановлення факту смерті. У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, хоча повідомлявся про місце, час та дату цього засідання, а тому враховуючи заяву представника заявника, суд вважає за можливе провести засідання у відсутності осіб, що не з`явились. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Суд установив, що дідом [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Родинні відносни підтверджуються свідоцтвом про народження заявниці, відповідно до якого її батьком є [PERSON] - син померлого, та свідоцтвом про народження [PERSON] , що його батьком є померлий - [PERSON] , які містяться в матеріалах справи. Згідно свідоцтва про шлюб від 28.01.2023 року, серії [NUMBER] , яке видане Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Бучанського району Київської області за актовим записом №17 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після укладення якого прізвище заявниці змінено на « [PERSON] ». Отже, заявниця є заінтересованою особою, якій надано право передбачене ч. 1 ст. 317 ЦПК України звернутися до суду із відповідною заявою, адже стосується її права та обов`язків у порядку спадкування. [PERSON] , [INFO] , місце народження - село Ільїнка, міста Єнакієва, Донецької області, зареєстроване місце проживання - [ADDRESS] , що підтверджено копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер, місце смерті - місто Маріуполь, Донецької області, що підтверджено копією свідоцтва про смерть від 25 жовтня 2025 року, серії [NUMBER] . Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ст. 317 цього Кодексу Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що оскільки [PERSON] помер на території, яка є тимчасово окупованою, а отримане свідоцтво про смерть не може бути використане для реєстрації смерті останнього на території України та не визнається державними органами України, а тому з метою захисту законних прав та інтересів заявниці, суд прийшов до висновку про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України, а заяву про встановлення факту смерті задовольнити повністю.

Outcome: approved