Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шахтарського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.04.2011 вони з відповідачкою уклали шлюб, який був зареєстрований Дзержинською селищною радою міста Ровеньки Луганської області, актовий запис №36. Від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей вони не мають. Причиною звернення з позовом до суду є те, що їх сімейне життя не склалось через те, що вони мають протиріччя з приводу існування сім`ї. Постійні конфлікти призвели до втрати ними поваги та почуття любові та будь-яких фізичних чи психологічних зв`язків між ними. Вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства з 2014 року. Вважає, що подальше збереження шлюбу недоцільне, оскільки це суперечить його інтересам. Наполягає на розірванні шлюбу. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Долгих Анна Сергіївна не з`явились, адвокат Долгих А.С. надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка [PERSON] двічі у судові засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини. 04.04.2011 сторони по справі уклали шлюб, який був зареєстрований Дзержинською селищною радою міста Ровеньки Луганської області, актовий запис №36. Від шлюбу сторони у справі малолітніх та неповнолітніх дітей вони не мають. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалась і її відновлення неможливо. Одночасно суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому що їх подружні відносини з відповідачкою припинились і спільного господарства вони не ведуть з 2014 року, та даний факт має істотне значення. Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Загальна декларація з прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можна зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач по справі не має наміру зберігати шлюб, так як не підтримує шлюбні відносини з відповідачкою. Приймаючи до уваги зазначене позивачем по справі, суд вважає, що причини, що спонукають його на розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved