Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

стислий виклад позиції позивача. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», через свого представника Столітнього М.М., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором у розмірі 41899,98 гривень, з яких: 3999,98 грн. сума кредиту, 35900,00 грн. -сума процентів, 2000,00 грн штрафні санкції; 2422,40 грн. судового збору та 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову вказав, що 31.03.2024 року між ТОВ «Слон кредит» та відповідачем укладено кредитний договір. Згідно умов договору відповідач отримав кошти в сумі 4000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку, строк на 364 днів: з 31.03.2024 по 31.03.2025, зі сплатою процентів кожні 5 днів. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 27.06.2025 року між ТОВ «Слон кредит» та позивачем, укладено договір факторингу № 27062025, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги до відповідача. У визначений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві суду не надав. Позиції учасників судового провадження. Позивач свого представника у судове засідання не направив, згідно матеріалів справи, у разі неявки відповідача просить справу розглядати за відсутності представника банку, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, сповіщався про дату та час судового засідання за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи не надав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У позовній заяві позивач зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення. За вказаних обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 09.12.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.98). Ухвалою суду від 22.01.2026 року відкладено розгляд справи для повторного виклику відповідача (а.с.112). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 31.03.2024 між ТОВ «Слон кредит» та відповідачем укладенодоговір № 1529819 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. Згідно умов договору строк кредитування 365 днів зі сплатою процентів кожні 5 днів. Договором передбачений порядок нарахування та сплати відсотків, стандартна процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. договору. Відповідач з умовами договору ознайомилася, договір нею підписаний електронним підписом у формі одноразового ідентифікатора Р565(а.с. 78-86). Факт отримання коштів відповідачем у розмірі 4000,00 грн 31.03.2024 на картку № [NUMBER] підтверджується інформацією наданою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.107). Згідно розрахунку заборгованості за договором № 1529819 від 31.03.2024, вбачається, що ТОВ «Слон кредит» нарахувало відповідачу станом на 27.06.2025 заборгованість у розмірі в розмірі 41899,98 грн., з яких: 3999,98 грн. сума кредиту, 35900,00 грн. -сума процентів, 2000,00 грн штрафні санкції (а.с. 89-90). 27.06.2025 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладений договір факторингу № 27062025.Згідно витягу з реєстру боржників за договором факторингу № 27062025 ТОВ «Слон кредит» передало TOB «ФК «Фінтраст Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1529819 від 31.03.2024 в сумі 41899,98 гривень, з яких: з яких: 3999,98 грн. сума кредиту, 35900,00 грн. -сума процентів, 2000,00 грн штрафні санкції. Норми права , які застосував суд. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до норм статей 610, 612, 625, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк, як закріплено нормами статей 526, 530 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк абоінша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Оцінивши надані у справі докази, суд вважає доведеними факт укладення Договору між ТОВ «Слон кредит» і відповідачем та факт отримання відповідачем кредитних коштів належними, достовірними та допустимими доказами. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, у передбачені у договорі строки кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту та процентами, а тому вимоги позивача в цій частині суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню. З приводу стягнення з відповідача на користь позивача 2000,0 гривень штрафу суд зазначає таке. Відповідно до пункту18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, які чинні, як на день укладення кредитного договору між ТОВ «Слон кредит» та відповідачем, так і на час ухвалення цього рішення, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка(штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання(невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи вищевикладене суд вважає, що стягненні штрафу в розмірі 2000,0 гривень слід відмовити, оскільки нарахування та стягнення штрафу за невиконання кредитного зобов`язання в період дії воєнного стану суперечить вимогам закону. За вказаних обставин, з урахуванням порушення відповідачем умов кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 39899,98 гривень, яка складається із: 3999,98 гривень сума кредиту, 35900,00 гривень суми заборгованості за процентами- обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Судові витрати. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Щодо вимог представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн., суд приходить до наступного. Судом досліджено договір №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, ордер на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем, заявку №12252, акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), загальна сума витрат 10000 грн. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі №690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), відповідність правової винагороди за надані юридичні послуги. Разом з цим, суд враховує малозначність справи, її типовий характер та розгляд у спрощеному позовному провадженні з викликом осіб у судове засідання, які у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, у розмірі 3000 гривень. Питання щодо судового збору суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial