Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

21 жовтня 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що її чоловік [PERSON] мав у власності земельну ділянку площею 3, 19 гектара, розташовану в межах території Широколанівської (в теперішній час Степівської) сільської ради Миколаївського (до 19 липня 2020 року Веселинівського) району Миколаївської області, кадастровий номер земельної ділянки 4821785600:04:000:0526, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯК № 965923, виданого Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 11 жовтня 2012 року та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 482178561000368. Вище зазначену земельну ділянку [PERSON] надав у користування на умовах оренди громадянину Бані [PERSON] (надалі Відповідач), про що між сторонами 10 березня 2021 було укладено Договір оренди землі без номера, (надалі Договір), за яким [PERSON] передав, а Відповідач прийняв у тимчасове користування на умовах оренди вище зазначену земельну ділянку строком на 49 (сорок дев`ять) років (п. 8 Договору), Право оренди було зареєстроване за Відповідачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.03.2021 14:27:20 за номером запису про інше речове право: 40991897. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] заповіту не залишив, тому вона як дружина, у першу чергу одержала право на спадкування за законом. У встановлені законом порядку та строки прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , та 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О. Ф. у спадковій справі № 29/2021 їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 461, згідно з яким вона успадкувала після [PERSON] , який помер [INFO] , земельну ділянка площею 3, 19 гектара, розташовану в межах території Широколанівської (в теперішній час Степівської) сільської ради Миколаївського (до 19 липня 2020 року Веселинівського) району Миколаївської області, кадастровий номер земельної ділянки 4821785600:04:000:0526, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯК № 965923, виданого Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 11 жовтня 2012 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 482178561000368. В цей же день, тобто, 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О. Ф. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було здійснено реєстрацію за нею права власності на успадковану земельну ділянку, про що в реєстрі було зроблено відповідний запис про право власності за номером: 45857779. Відповідно до п. п. 9 та 11 Договору Відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою не пізніше тридцять першого грудня поточного року сплачувати орендну плату «у грошовій формі в розмірі 3% від визначеної нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 105815, 16 грн., х 3%=3174, 45 грн. (три тисячі сто сімдесят чотири грн. 45 коп.) щорічно» . Свої зобов`язання щодо сплати їй орендної плати за 2021-2025 роки Відповідач не виконує, у зв`язку з чим на протязі 2021-2025 років вона неодноразово телефонувала Відповідачу, який спочатку обіцяв виплачувати їй орендну плату, а потім перестав відповідати на дзвінки. 29.08.2025 року вона звернулася до Відповідача з письмовою Вимогою про сплату невиплаченої орендної плати, яку надіслала поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням про, але Відповідач отримати лист відмовився. Таким чином за Відповідачем утворилася заборгованість по орендній платі за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки. На сьогоднішній день орендну плату за 2025 рік Відповідач також не виплатив. Просить суд розірвати Договір оренди землі б/н, укладений 10 березня 2021 року між [PERSON] та та [PERSON] , право оренди якого зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.03.2021 14:27:20 за номером запису про інше речове право: 40991897, та зобов`язати відповідача повернути (передати), їй земельну ділянку площею 3, 19 гектара, розташовану в межах території Широколанівської (в теперішній час Степівської) сільської ради Миколаївського (до 19 липня 2020 року Веселинівського) району Миколаївської області, кадастровий номер земельної ділянки 4821785600:04:000:0526, успадковану нею після смерті [PERSON] який помер [INFO] , право власності якого було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю Серія ЯК № 965923, виданим Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 11 жовтня 2012 року, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 482178561000368. Також просить стягнути з відповідача Бані Анил Орджан, 258 282 (двісті п`ятдесят вісім тисяч двісті вісімдесят дві) гривні 26 копійок, з яких: - 79 256, 08 грн. заборгованості по орендній платі за 2021 рік з врахування індексів інфляції, 3 % річних та 2% пені за кожен день прострочення грошового зобов`язання; - 87 111,16 грн. заборгованості по орендній платі за 2022 рік з врахування індексів інфляції, 3 % річних та 2% пені за кожен день прострочення грошового зобов`язання; - 47 553, 82 грн. заборгованості по орендній платі за 2023 рік з врахування індексів інфляції, 3 % річних та 2% пені за кожен день прострочення грошового зобов`язання; - 40 624, 87 грн. заборгованості по орендній платі за 2024 рік з врахування індексів інфляції, 3 % річних та 2% пені за кожен день прострочення грошового зобов`язання; -3 736, 33 грн. орендної плати за 2025 рік, та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 3 794,02 грн. Ухвалою суду від 28.10.2025 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] та її представник Гусаров С.Д. в судове засідання не з`явилися, але до суду від представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений через оголошення, опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України та направлено на його адресу судову кореспонденцію, яка повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1258 та 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] мав у власності земельну ділянку площею 3, 19 гектара, розташовану в межах території Широколанівської (в теперішній час Степівської) сільської ради Миколаївського (до 19 липня 2020 року Веселинівського) району Миколаївської області, кадастровий номер земельної ділянки 4821785600:04:000:0526, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯК № 965923, виданого Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 11 жовтня 2012 року та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 482178561000368. Вище зазначену земельну ділянку [PERSON] надав у користування на умовах оренди громадянину [PERSON] , про що між сторонами 10 березня 2021 було укладено Договір оренди землі без номера, (надалі Договір), за яким [PERSON] передав, а Відповідач прийняв у тимчасове користування на умовах оренди вище зазначену земельну ділянку строком на 49 (сорок дев`ять) років (п. 8 Договору) (а.с. 18-21) Право оренди було зареєстроване за Відповідачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.03.2021 14:27:20 за номером запису про інше речове право: 40991897, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер: 248286933 від 16.03.2021 09:48:02 та Інформаційною довідкою Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 28.08.2025 16:43 (а.с. 22, 25-26). [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] заповіт у не залишив. Відповідно до ст. ст. 1223 та 1261 ЦК України, позивачка як дружина, у першу чергу одержала право на спадкування за законом. У встановлені законом порядку та строки позивачка прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , та 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О. Ф. у спадковій справі № 29/2021 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 461, згідно з яким позивачка успадкувала після [PERSON] , який помер [INFO] , земельну ділянка площею 3, 19 гектара, розташовану в межах території Широколанівської (в теперішній час Степівської) сільської ради Миколаївського (до 19 липня 2020 року Веселинівського) району Миколаївської області, кадастровий номер земельної ділянки 4821785600:04:000:0526, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯК № 965923, виданого Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 11 жовтня 2012 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 482178561000368,(а.с. 23). 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О. Ф. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було здійснено реєстрацію за мною права власності на успадковану земельну ділянку, про що в реєстрі було зроблено відповідний запис про право власності за номером: 45857779, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер: 292041179 від 22.12.2012 17:30:50 (а.с. 24). Земельним законодавством України встановлено, що: «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі» (ч. 6 ст. 32 Закону України «Про оренду землі») та що: «До особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки» (ч. 1 ст. 148-1 ЗК України). Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV від 06.10.1998 р. , (надалі - Закон № 161-XIV), передбачено, що: «оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності». Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом, Цивільним кодексом України, а також законами України, зокрема Законом України «Про оренду землі», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також конкретним договором оренди землі. Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). Проте, саме Законом України «Про оренду землі» врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку із передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору. Згідно положень ст.1, 3, 13 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до положень статтей 14, 15 вказаного Закону (в редакції, яка діяла на час укладання договору оренди землі) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Істотними умовами договору оренди землі в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Статтями 21, 22 Закону «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати - стаття 24 Закону України "Про оренду землі". Відповідно до положень ст. 25 вказаного Закону орендар земельної ділянки поміж іншого зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку . Щодо позовних вимог про розірвання додаткової угоди до договору оренди землі, суд зазначає наступне. Підстави припинення договору оренди землі - це законодавчо закріплені обставини, які передбачають припинення договірних відносин. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Як зазначено у постанові ВП ВС від 20.11.2024, справа № 918/391/23, під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 277/1186/18-ц, від 29 липня 2020 року у справі № 277/526/18, від 20 серпня 2020 року, у справі № 616/292/17, від 08 травня 2024 року у справі № 629/2698/23 та інші). Щодо поняття «несплата», вжите у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України, то його потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Відповідно до п. п. 9 та 11 Договору Відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою не пізніше тридцять першого грудня поточного року сплачувати Позивачу орендну плату «у грошовій формі в розмірі 3% від визначеної нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 105815, 16 грн., х 3%=3174, 45 грн. (три тисячі сто сімдесят чотири грн. 45 коп.) щорічно» . Свої зобов`язання щодо сплати позивачу орендної плати за 2021-2025 роки Відповідач не виконує, що підтверджується Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору щодо фізичної особи-платника податків [PERSON] (а.с. 29-31). 29.08.2025 року позивачем було направлено відповідачу [PERSON] письмову Вимогу про сплату невиплаченої орендної плати, яку надіслано поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням про, але Відповідач отримати лист відмовився, що підтверджується Довідкою відділення «Укрпошта» про причини повернення (а.с. 27, 28,32). З акту обстеження земельної ділянки від 10 вересня 2025 року вбачається, що земельна ділянка розташована за межами населеного пункту с. Широколанівка Миколаївського району Миколаївської області знаходиться у надмірно забур`яненому стані та по факту не використовується та не обробляється, що спричиняє незручності користувачам суміжних земельних ділянок (а.с. 33). Відповідач вище зазначені вимоги законодавства та умов Договору ігнорує, ним не сплачено як Орендодавцю, орендну плату за 2021-2025 роки, що свідчить про неналежне виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань, а саме: систематичну (два та більше випадків) несплату орендної плати, що є істотним порушенням умов Договору оренди землі. Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Виплата орендарем орендної плати за Договором є основним обов`язком Відповідача, так як орендна плата для орендодавця є його стабільним джерелом доходу і при передачі землі в оренду орендодавець обґрунтовано розраховує лише на її виплату, та саме тому і пунктом 25 Договору сторони передбачили право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно ст. 34 Закону України № 161-XIV, «У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця». Вирішуючи питання щодо стягнення орендної плати за 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 роки, суд бере до уваги розрахунок позивачки. Так, за підрахунками позивача загальний розмір заборгованості за період 2021 2025 роки складає 258 282 (двісті п`ятдесят вісім тисяч двісті вісімдесят дві) гривні 26 копійок, з яких: -79 256, 08 грн. заборгованості по орендній платі за 2021 рік з врахування індексів інфляції, 3 % річних та 2% пені за кожен день прострочення грошового зобов`язання; -87 111,16 грн. заборгованості по орендній платі за 2022 рік з врахування індексів інфляції, 3 % річних та 2% пені за кожен день прострочення грошового зобов`язання; -47 553, 82 грн. заборгованості по орендній платі за 2023 рік з врахування індексів інфляції, 3 % річних та 2% пені за кожен день прострочення грошового зобов`язання; -40 624, 87 грн. заборгованості по орендній платі за 2024 рік з врахування індексів інфляції, 3 % річних та 2% пені за кожен день прострочення грошового зобов`язання; -3 736, 33 грн. орендної плати за 2025 рік. Зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язань стосовно виплати орендної плати за користування землею орендодавець має право вимагати стягнення з відповідача орендної плати за оренду земельної ділянки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи, що відповідачем було допущено порушення умов договору оренди землі, а саме систематичну несплату орендної плати позивачеві за користування належною йому земельною ділянкою за період 2021-2025 роки, суд вважає це достатніми підставами для розірвання вищезазначеного договору оренди . Відповідно до ч. 2 ч. 141 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача. При зверненні до суду з позовом позивачем був сплачений судовий збір у розмірі сумі 3 794 (три тисячі сімсот дев`яносто чотири) гривні 02 копійки, який підлягає відшкодуванню відповідачем. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved