Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

27 жовтня 2025 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») Омельяненко Р.Р. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором (оферти) №30.01.2025-100000531 у розмірі 59760,00 грн., що утворилася станом на 24 жовтня 2025 року та судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.. В обґрунтування позову посилається на те, що 30 січня 2025 року [PERSON] уклав з ТОВ «Споживчий центр» кредитний договір (оферти) №30.01.2025-100000531, відповідно до умов якого та квитанції про перерахунок коштів ТОВ «Споживчий центр» надав кредит позичальнику [PERSON] ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредиту, однак, останній своїх зобов`язань належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 24 жовтня 2025 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 59760 грн., яку просить стягнути з відповідача. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Омельяненко Р.Р. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений в установленому порядку, у позові клопотав про проведення розгляду справи у відсутності представника ТОВ «Споживчий центр». Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Станом на день розгляду справи відповідач відзив не подав, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що 30 січня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №30.01.2025-100000531. Відповідно до вказаного договору, ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит в сумі 18000,00 грн., строком на 217 днів, терміном повернення 03.09.2025. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту, що складає 0,84 %. Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 1620,00 грн.. Згідно п. 3.1. Договору встановлено, що кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Пунктом 3.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредитодавець надає Позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11ХХ-ХХХХ-7287 (п.4.1 Договору). Відповідно до п.6.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів, комісіїу терміни та строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойки, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. ТОВ «Споживчий центр» виконав свої зобов`язання, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 18000,00 грн., шляхом перерахування коштів на електронний платіжний засіб споживача, що підтверджується квитанцією від 13.10.2025 про перерахунок коштів. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором №30.01.2025-100000531 від 30 січня 2025 року в розмірі 59760,00 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 18000,00 грн., проценти 27900,00 грн., неустойка 9000,00 грн., комісія за надання 1620 грн., комісія за обслуговування 3240,00 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором. Відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно дост.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1статті 1048 ЦК України). За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на загальні правила доказування негативних фактів, враховуючи не спростування відповідачем твердження позивача про неповернення боргу за кредитним договором, а також відомості, що містяться в розрахунку заборгованості, суд встановив обставину неповернення 18000,00 грн. кредиту, 27900,00 грн. процентів, 1620 грн. комісії та 3240,00 грн. комісії за обслуговування. Вимога позивача про стягнення заборгованості за неустойкою не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Цим пунктом установлено також, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 50 760,00 грн.. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 50 760,00 грн. х 100 / 59 760,00 грн. = 84,94 % (розмір задоволених позовних вимог); 2422,40 грн. х 84,94 % = 2057,59 грн. (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial