Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що 26 червня 2025 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №21.06.2025-100000491, у вигляді електронного документу із застосуванням електронного підпису, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , за умовами якого позивач надав йому кредит у розмірі 14000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, але всупереч укладеному договору відповідач порушив строки погашення кредиту та процентів, в зв`язку з чим станом на 15 січня 2026 року має заборгованість в розмірі 42300 грн., в т.ч.: 14000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 18500 грн. - заборгованості за відсотками, 700 грн. заборгованості за комісією, 2100 грн. заборгованості за додатковою комісією (за обслуговування кредитної лінії), 7000 грн. заборгованості за неустойкою. Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 42300 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при подачі позову клопотав про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.47). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення тіла кредиту. Крім того, зазначає, що відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» він звільнений від нарахування йому процентів за кредитним договором (а.с.26). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 26 червня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №21.06.2025-100000491, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 10000 грн. на строк 168 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 332,41% річних, 500 грн. - комісії за надання кредиту, 500 грн. - комісії за обслуговування кредитної лінії, 150 грн. неустойки, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. 26 червня 2025 року між позивачем та відповідачем укладено додатковий договір до кредитного договору №21.06.2025-100000491, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2-й транш у розмірі 4000 грн. 00 коп., на строк 165 днів, зі сплатою 5% від суми 2-го траншу, що дорівнює 200 грн., 700 грн. - комісії за обслуговування кредитної лінії. Відповідач прострочив виконання свого зобов`язання, оскільки порушив строки повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, внаслідок чого станом на 15 січня 2026 року має заборгованість в розмірі 42300 грн., в т.ч.: 14000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 18500 грн. - заборгованості за відсотками, 700 грн. заборгованості за комісією, 2100 грн. заборгованості за додатковою комісією (за обслуговування кредитної лінії), 7000 грн. заборгованості за неустойкою, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Як вбачається з листа АТ КБ «ПриватБанк» від 20 лютого 2026 року №20.1.0.0.0/7-260212/71602-БТ на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) емітовано карту [NUMBER] ( [NUMBER] ), на яку 26 червня 2025 року здійснено переказ коштів на суму 10000 грн. та 29 червня 2025 року здійснено переказ коштів на суму 4000 грн. (а.с.21-23). Відповідно до довідки, виданої командиром військової частини [NUMBER] від 24 січня 2026 року №181/102, солдат [PERSON] перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частини [NUMBER] з 28 травня 2023 року по теперішній час (а.с.35). 31 січня 2024 року [PERSON] видано посвідчення серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.27). Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що спірний договір укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Згідно з ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до 6.1. договору позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення кредиту та кроцентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів, комісії(ій) (якщо комісія (ії) встановлена(і) договором) - у терміни та строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойки, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Проте, відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Частиною 6 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено види військової служби, а саме: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу ; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період. Аналіз вищевикладених норм дає можливість зробити висновок, що пільги стосовно звільнення від нарахування процентів за користування кредитом мають не всі військовослужбовці, а лише ті, які підпадають під визначені у законі категорії. Категоріями військовослужбовців, які мають пільги щодо звільнення від нарахування процентів за користування кредитом, є: 1) військовослужбовці, які призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; 2) військовослужбовці, які призвані на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період; 3) інші військовослужбовці, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у заходах, перелік яких наведено у ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Отже, чинне законодавство містить норми, які звільняють позичальника від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом протягом особливого періоду у зв`язку з тим, що відповідач проходить військову службу за мобілізацією. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме у частині стягнення тіла кредиту. У зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь банка 881 грн. 17 коп. витрат по сплаті судового збору при подачі позову, пропорційно розміру задоволених вимог ((14000х2662,40)/42300 =881,17) Виходячи з наведеного,

Outcome: partial