Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Позивач в особі директора ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» Наваренко В.Г. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 12.04.2018 у розмірі 29403,99 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн та понесені судові витрати в сумі 9200 грн. Позов обґрунтований тим, що 12.04.2018 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії у розмірі до 200 000 грн, із процентною ставкою 26% річних для особистих потреб. Банк взяті відповідно до Угоди на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти, якими відповідач активно користувалась, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 29403,99 грн. 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» був укладений Договір факторингу №3, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Альфа-Банк», включно і до [PERSON] за кредитним договором від 12.04.2018. Враховуючи, що відповідач добровільно не сплачує заборгованість, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Представник позивача подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлялась судом завчасно та належним чином, шляхом направлення на її адресу реєстрації судової повістки, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву щодо заявлених позовних вимог або будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило. В подальшому, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду, однак остання в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з`явилась, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без її участі до суду не надіслала, про причини неявки суд не повідомила. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 12.04.2018 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії у розмірі до 200 000 грн, із процентною ставкою 26% річних для особистих потреб, на укладання вищевказаного договору відповідачем особисто підписано Оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка була акцептована банком; паспорт споживчого кредиту. Відповідно до умов договору відповідач має вносити обов`язковий мінімальний платіж за кредитом до 24 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем відкриття картки в сумі 280 грн. Банк взяті на себе зобов`язання виконав, що підтверджується випискою з рахунку приватного клієнта № 429247-2025/0909 [PERSON] за період з 12.04.2018 по 20.09.2021, яка свідчить про активне використання відповідачем кредитних коштів. Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме офертою на укладення угоди про обслуговування кредитної картки, паспортом споживчого кредиту від 12.04.2018 та випискою з рахунку приватного клієнта № 429247-2025/0909 [PERSON] за період з 12.04.2018 по 20.09.2021, розрахунком заборгованості за кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Виходячи з викладеного, а також з урахуванням того, що відповідачем не надано суду доказів того, що нею хоч у якомусь обсязі виконано свої зобов`язання за кредитним договором, не спростовано розміру заборгованості належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що твердження позивача про наявність заборгованості відповідача за кредитним договором є обґрунтованими. 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» був укладений Договір факторингу №3, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Альфа-Банк», включно і до [PERSON] за кредитним договором від 12.04.2018, що підтверджуються Договором факторингу №3 від 20 вересня 2021 року, платіжним дорученням № 559 від 20.09.2021 року, актом приймання-передачі Реєстру Боржників від 20 вересня 2021 року, витягом з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення суми боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З урахуванням положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. У даній справі судові витрати складаються з судового збору у розмірі 3028 грн, сплаченого позивачем при поданні позову до суду, та витрат на правову допомогу у розмірі 9200 грн, понесених відповідачем. Факт надання правової допомоги підтверджується договором про надання правничої допомоги № 0307/24 від 03.07.2024; Актом №4 приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2025, платіжною інструкцією №2723 від 10.06.2023. Частиною 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). З одного боку, згідно вимог ст. 137 ЦПК України, прийняти рішення про зменшення витрат на правову допомогу суд може виключно за клопотанням відповідача, але з іншого, перевірка обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення судових витрат, у тому числі і витрат на правову допомогу, є обов`язком суду. Виходячи з викладеного, а також враховуючи обсяг отриманої позивачем правової допомоги в межах даної справи, оцінюючи заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді, дотримуючись принципу диспозитивності, а також з урахуванням складності справи, співмірності, доцільності та необхідності понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Outcome: approved