Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Процедура: У серпні 2025 року позивач звернулась до суду із позовом про визначення права власності на нерухоме майно в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 25 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено в справі підготовче засідання. Ухвалою суду від 21 жовтня 2025 року справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Сторони в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Позиція позивача, [PERSON] : Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько. Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа та 06.01.2024 р. видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована під буд. [ADDRESS] . Нотаріус у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований на вказаній земельній ділянці відмовив у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. [PERSON] володів 1/2 частиною будинку, що розташований на земельній ділянці, яка складає 1,0 га. і яка була зареєстрована [PERSON] у власність, 01.04.2004 р. Земельна ділянка була розподілена у 2000 р., але право власності на будинок [PERSON] оформлено не було. Доводи позивач підтвердив доказами. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Позиція відповідача, Світловодської міської ради: Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що у вирішенні даного спору покладається на розсуд суду. Заяв по суті справи не надавав. Розглянувши справу в порядку загального позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов [PERSON] слід задовольнити, з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.12.2022 року. 06.01.2024 р. донці померлого [PERSON] - [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована під буд. [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] успадкувала усі права і обов`язки після [PERSON] . З архівної довідки №630 від 11.07.2023 р. вбачається, що право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] належить [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] виданого Власівською селищною радою 04.04.1968 року. В 2000 році земельна ділянка була розподілена на дві окремі поштові адреси, але право власності на будинок [PERSON] оформлено не було . Право власності [PERSON] на вказаний будинок підтверджується свідоцтвом про "Право особистої власності на будівлю", житловий буд. [ADDRESS] (47 - закреслено, старий номер), у сел. Власівка від 04.04.1968 р., №409, видане Власівською сел. Радою депутатів трудящих від 01.03.1969 р. №5, реєстровий запис за №469/3. Згідно домової книги, яка є доказом про колишні адресні реєстрації, видно, що в будинку зареєстрований [PERSON] та його члени сім`ї, є штамп селищної ради про власність належить: 1/2-Коваленку І.Г. та 1/2 [PERSON] . Будинок є самостійною будівлею з окремою адресою, "73", де вказаний власник, [PERSON] , цифра -"1"- єдиний власник з окремою адресою. Згідно техпаспорту, вбачається, що земельна ділянка була розділена на двох, [PERSON] та [PERSON] для забудови. Після здачі у експлуатацію житлового будинку та господарських будівель, кожен володів своїми частинами. Про те, що це не окремий будинок, а 1/2 його частина, свідчить план будинку, де видно, що за нею є креслення з продовженням пунктирних ліній та розмежування між земельними ділянками по лінії частин будинку вздовж кімнат 1- 3,1-4,1-5. [PERSON] та [PERSON] звертались до селищної ради з заявами про бажання мати окремі номери на їх частини у даному будинку. Заяви було задоволено рішенням виконкому Власівської селищної Ради м. Світловодська Кіровоградської обл. від 30.11.1969 р. за №232 "Про розподіл земельної ділянки на дві окремі ділянки по [ADDRESS] на дві самостійні". Було здійснено розподіл житлового буд. [ADDRESS] та виділено батьку позивачки, [PERSON] -1/2 та його брату, [PERSON] - 1/2 і присвоєно поштові номери. [PERSON] -№73, а його брату [PERSON] -№73-8, а у техпаспорті, [PERSON] - володар "1". Згідно рішення виконкому Власівської сел. Ради м. Світловодська Кіровоградської обл. за №147 від 30.06.2000 р., розглянуто заяви та надано згоду на розподіл земельної ділянки [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] , в результаті кожному з них було виділено по земельній ділянці, кожному, площею - 993 м.кв., з зобов`язанням надати відомості до МБТІ. У 2015 році [PERSON] приватизував земельну ділянку та виготовив технічну документацію, затвердженої рішенням Власівською сел. Радою м. Світловодська Кіровоградської обл. від 20.03.2000 р. №700 та встановлено межі земельної ділянки в натурі (на місцевості), загальною площею, 0,0966 га. [PERSON] для житлового будинку, будівництва та господарських будівель. Розмір земельної ділянки при вимірюванні на місцевості змінився з вперше виділеної, 1,0 га., запропонованого згідно рішення у 2000 р. на 0,0933 га., а потім на 0,0966 га. В сучасних документах вказується, 0,0966 га. До того вона ніким не вимірювалась та не виготовлялась технічна документація та єдиний раз приведена до точного вимірювання, приватизована та занесена до держреєстру прав власності на земельну ділянку від 27.01.2015 р. Другим власником іншої 1/2 частини будинку був померлий брат, [PERSON] , спадкоємицею є дружина, [PERSON] , присвоєна адреса буд. [ADDRESS] . Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, та не спростовані. Оцінка суду: Згідно ч.2 ст.41 Конституції України та ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 1,3 Закону УРСР «Про міську, районну в місті Раду депутатів трудящих Української РСР» (який діяв на той час), міська, районна в місті Рада депутатів трудящих відповідно до Конституції СРСР і Конституції Української РСР є органом державної влади в місті, міському районі та керує державним, господарським і соціально-культурним будівництвом на території міста, району, затверджує народногосподарський план і бюджет міста, району, здійснює керівництво діяльністю підпорядкованих Раді органів управління, підприємств, установ і організацій відповідно міського, районного підпорядкування, забезпечує додержання законів, охорону державного і громадського порядку, прав громадян, сприяє посиленню обороноздатності країни. Відповідно до ст. 8 Закону УРСР, рішення і розпорядження міської, районної в місті Ради депутатів трудящих та її виконавчого комітету, прийняті ними в межах наданих прав, є обов`язковими для виконання всіма підприємствами, установами і організаціями, розташованими на території міста, району, а також службовими особами і громадянами. Відповідно до п. «и», ст. 15 Закону УРСР, в галузі будівництва, планування, забудови, землекористування і водокористування міська Рада депутатів трудящих відає усіма землями в межах міської смуги; надає і вилучає земельні ділянки та вирішує земельні спори у випадках і порядку, встановленому законодавством СРСР і законодавством Української РСР; здійснює державний контроль за використанням земель. Відповідно до ст. 58 Закону УРСР, виконавчий комітет міської, районної в місті Ради депутатів трудящих приймає рішення і дає розпорядження в межах наданих йому прав і у відповідності з законодавством СРСР і законодавством Української РСР. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтереса. Згідно ст.392 Цивільного кодексу України, громадянин може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 331 ч.ч.2,3 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первина реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинне вирішуватися у судовому порядку. Відповідно до ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтереса. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновок суду: Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом в редакції від 26 січня 2026 року про визнання за нею права власності на на 1/2 частину житлового будинку за [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, що належав її батьку [PERSON] . Суд вважає доведеними обставини на які посилається позивач як на підставу позовних вимог. Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Враховуючи те, що позивач, [PERSON] , після смерті її батька, та відкриття спадщини, у встановлений строк подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, фактично вступила в управління та володіння будинком та прийняла спадщину, враховуючи те, що відповідач позов не заперечував, позовну заяву належить задовольнити. Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved