Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про визнання за [PERSON] права власності на будинок, що розташований на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області за адресою: [ADDRESS] . Вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , [INFO] ,у зв`язку з чим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Н.В. відкрито спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 77515211. 17.07.2024 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,0744 га та 0,2822 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , без номера. Разом з тим, приватним нотаріусом не видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки станом на момент смерті спадкодавець не оформив право власності на нього, що унеможливило оформлення зазначеного будинку у власність позивачки. Вказує, що позивачка є єдиним спадкоємцем, а тому, за вказаних обставин просить суд позовні вимоги задовольнити та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на вказаний житловий будинок. Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 31.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. 26.01.2026 року суду від Степанівської селищної ради Сумського району надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача проти позову не заперечував, просив справу розглядати без участі представника позивача, при вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача направив письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача до суду не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який був чоловіком позивачки. (а.с.46) 02.07.2024 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Н.В. була заведена спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадкоємицею за законом є його дружина [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті [PERSON] проживала разом з ним та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Інші спадкоємці відсутні. 17.07.2024 року позивачка звернулась із заявами до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Шоколо Н.В. про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, загальною площею 0,0744 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , без номера, кадастровий номер 5924786300:04:004:0044 та земельної ділянки, загальною площею 0,2822 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5924786300:04:004:0045; частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі вказаної заяви, 17.07.2024 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Н.В. було видано на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, загальною площею 0,0744 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5924786300:04:004:0044, вид цільового призначення земельної ділянки:02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель: землі житлової та громадської забудови, за земельними угіддями, а також було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, загальною площею 0,2822га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5924786300:04:004:0045, вид цільового призначення земельної ділянки: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, за земельними угіддями. А 27.02.2025 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (матеріали в електронному вигляді) Крім того, позивач просила видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Листом від 22.12.2025 року №1218/02-14 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шоколою Н.В. було надано роз`яснення, що згідно підпункту 4.15 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених п.3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. А оскільки, у [PERSON] відсутні документи, які посвідчують право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , і надати їх нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину неможливо, то необхідно звернутися до суду для оформлення права власності на зазначений житловий будинок, в порядку спадкування. Зважаючи на фактичну відмову приватним нотаріусом видати позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 71,4 кв.м, суд приходить до висновку про обрання позивачкою належного способу захисту права на спадкування, оскільки з наведених підстав позивачка позбавлена можливості захистити таке право у нотаріальному порядку. З наявних у справі матеріалів, зокрема з витребуваної судом у приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Шоколо Н.В. спадкової справи, вбачається, що спадкодавцем - [PERSON] за життя заповіт не вчинявся, а позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Будь-яких інших спадкоємців, які б звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за померлим [PERSON] матеріали спадкової справи не містять. Згідно розпорядження Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області від 24.04.2024 року №188-ОД щодо перейменування об`єктів топоніміки Степанівської селищної територіальної громади, вулиця 40 років Перемоги у селищі Степанівка було перейменовано на [ADDRESS] . (а.с.25 на звороті-26) Матеріали справи містять рішення виконавчого комітету Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області від 28.10.2025 року яким було присвоєно поштову адресу об`єкту нерухомого майна житловому будинку садибного типу, загальною площею 71,4 кв.м, що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 5924786300:04:004:0045: [ADDRESS] . На підтвердження існування нерухомого об`єкту на успадкованій позивачкою земельній ділянці з кадастровим номером 5924786300:04:004:0045, до матеріалів справи долучено також витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 28.10.2025 року, витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 04.11.2025 року, згідно якого було проведено технічну інвентаризацію житлового будинку садибного типу за адресою [ADDRESS] , загальна площа якого 71,4 кв.м: житлова площа 53,8 кв.м, допоміжна (підсобна) 17,6 кв.м., долучено план будинку і технічний паспорт (матеріали в електронному вигляді) Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом також врахована правова позиція, що викладена у Постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року №227/3750/19, у якій колегія суддів касаційної інстанції зробила висновок, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Враховуючи вищевикладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою [PERSON] право власності на житловий будинок садибного типу, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом, після померлого [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved