Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

05.02.2026 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про усиновлення дитини. В обгрунтування заяви [PERSON] зазначив, що він проживає однією сім`єю з [PERSON] , з якою він 12 квітня 2024 року я уклав шлюб. До реєстрації шлюбу з ним, [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , від якого [INFO] народила сина, [PERSON] . У зв`язку з тим, що сімейні відносини з ним не склалися, 04.10.2021 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу батько дитини ніяк не приймав участі у вихованні та утриманні, не спілкується з дитиною по теперішній час. Має борг по сплаті аліментів. Дитина залишилася з матір`ю та проживає разом із нею та заявником. Також, заявник зазначає, що біологічний батько дитини, [PERSON] , [INFO] позбавлений батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] на підставі рішення Овруцького суду Житомирської області від 03.01.2025 року. Заявник стверджує, що бажає усиновити [PERSON] , [INFO] та зазначає, що у шлюбі з [PERSON] , у нього народився син, [PERSON] . Вони вчотирьох проживають однією сім`єю за його постійним місцем проживання: [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] вказує, що повністю забезпечує та утримує сім`ю, має постійний дохід. З [PERSON] у мього склалися дуже гарні стосунки, він дуже прив`язався до нього, вважає і називає його своїм батьком. Заявник його дуже любить, турбується, піклується про нього, створює всі належні умови для розвитку, утримує та виховує і ставиться, як до своєї рідної дитини. Його дружина, [PERSON] , як його мати, не заперечує проти усиновлення та повністю підтримує рішення заявника. За такого, враховуючи вищевказане, [PERSON] просить суд: задовольнити заяву про усиновлення ним [PERSON] , [INFO] . Зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 823 від 17.03.207 року про народження [PERSON] , [INFO] , а саме: в графі «батько» записати батьком [PERSON] , змінити по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », прізвище, ім`я, дату, місце народження дитини та відомості про матір залишити без змін. Видати нове свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] . Судові витрати, які складаються з судового збору залишити за заявником. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2026 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. 05.02.2026 року матеріали справи передано для розгляду судді. Ухвалою судді від 10.02.2026 року відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку окремого провадження судом у складі одного судді і двох присяжних, судовий розгляд справи призначено у закритому судовому засіданні на 05.03.2026 року на 11:30 годин. У зв`язку з необхідністю з`ясування думки дитини, в судовому засіданні оголошувалася перерва до 10:00 годин 06.03.2026 року. В судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви та наполягав на її задоволенні. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] вимоги заяви пітримала та просила задовольнити. В судовому засіданні представниця заінтересованої особи Служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради - Хижняк Т.В. вимоги заяви підтримала та просила задовольнити. В судовому засіданні малолітній [PERSON] вказав що проживає разом з матір`ю, молодшим братом та батьком (заявником), стосунки у сім`ї хороші, своїх батьків (матір та заявника) любить та бажає проживати разом однією сім`єю та згоден бути усиновленим. Представник заінтересованої особи - Відділу ДРАЦС у м. Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України до судового засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява начальниці відділу Ключник І. про розгляд справи без участі представника відділу ДРАЦС, зазначила, що заперечень щодо позовних вимог не мають. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 12.04.2024 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12 квітня 2024 року відділом ДРАЦС умісті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). В шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народився спільний син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 листопада 2024 року відділом ДРАЦС умісті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Судом встановлено, що [PERSON] в попередньму шлюбі з [PERSON] , який був розірваний Центральним районним судом м. Миколаєва 04.10.2021 року (справа №490/6185/21), народила сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 березня 2017 року Подільським районним у місті Києві відділом ДРАЦС ГТУЮ у місті Києві (актовий запис №823). Заочним рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 03.01.2025 року у справі №286/2948/240 позбавлено [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо його малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України). Відповідно до заяви [PERSON] від 14.04.2025 року, посвідченої приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Міщук О.В. (реєстровий №52), вона надає згоду на усиновлення [PERSON] її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , із залишенням синові прізвища « [PERSON] » та зміною по батькові на « [PERSON] ». Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України ФОВА-005552951, [PERSON] на території України станом на 04.02.2026 року до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до Висновку про стан здоров`я особи від 21.05.2025 року, виданого КНП ММР «ЦПМСД №4», за станом здоров`я [PERSON] здоровий, не має алкогольної та наркотичної залежності, на ВІЛ/тубобліку не перебуває, може виконувати обов`язки опікуна. Судом встановлено, що [PERSON] працює слюсарем з ремонту устаткування теплових мереж 3 розряду в ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» та має стабільний дохід, який в період з 08 липня 2024 р. по 31 березня 2025 р. склав 121 994,86 грн (без врахування ПДФО та військового збору), що підтверджується довідкою від 11.04.2025 р. за №46. За місцем роботи [PERSON] характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою, наданою головою правління та головою профспілки ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ», а також виробничою характеристикою , наданою начальником цеху теплових мереж. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та копією Договору дарування від 24.04.2014 року підтверджується, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно Висновку про доцільність усиновлення від 12.09.2025 року №24076/02.02.01-22/25/14/25 виконавчого комітету Миколаївської міської ради, усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] громадянином України [PERSON] , [INFO] , є доцільним і відповідає найвищим інтересам дитини. Правовідносини щодо усиновлення дитини регулюються Сімейним кодексом України, Конвенцією про права дитини, Європейською конвенцією про усиновлення дітей. Статтею 207 СК України передбачено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Статтею 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Згідно з ч. ч. 1, 3, 5 ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей, прийнятої 24.04.1967 в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Крім того, правилами ст. 229 СК України встановлено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Судом встановлено, що заявник має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, має високі моральні якості, є дієздатними, раніше не судимий, батьківських прав не позбавлявся, має постійне місце проживання та фінансову стабільність, біологічний батько дитини позбавлений батьківських прав. Стаття 211 СК України, містить вимоги до осіб, які можуть бути усиновлювачами. Таким чином, відповідно до вимог ст.211 СК України, заявник може бути усиновлювачем. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року (набрала чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про усиновлення. Відповідно до ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Згідно з ч. 3 ст. 314 ЦПК України за клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Згідно абз. 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища, імені та по батькові, дати й місця народження дитини відповідно до статей 229 - 231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва, а до актового запису про народження дитини. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу заявника про внесення змін до актового запису №823 про народження малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , вказавши в розділі «Відомості про дитину», графі «Прізвище, власне ім`я, по батькові» - « [PERSON] », в розділі «Відомості про батька», графі «Прізвище, власне ім`я, по батькові» - « [PERSON] ». Відповідно до статті 233 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Разом з тим, для забезпечення таємниці усиновлення, суд, відповідно до вимог частини 1 статті 228 Сімейного кодексу України, роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним.

Outcome: approved