Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 05.12.2025 позивачі звернулись до суду із позовом, за змістом якого просять визнати за ними право власності по 1/2 частці на право на земельну частку (пай) розміром 3,06 умовних кадастрових гектари без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень» с. Вільськ Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав на майно після смерті [INFO] сина [PERSON] , якому належало право на земельну частку (пай) в КСП «Жовтень» с.Вільськ Вільської сільської ради Черняхівського район Житомирської області. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що [INFO] помер їх брат [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Жовтень» Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Спадщину після якого прийняла їх мати - [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. [INFO] [PERSON] померла. До майна померлої [PERSON] Черняхівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №698/2008. Спадкоємцями згідно спадкової справи [PERSON] є [PERSON] , який прийняв спадщину відповідно до заяви про прийняття спадщини від 07.11.2008 та [PERSON] , який прийняв спадщину відповідно до заяви про прийняття спадщини від 16.02.2009. Звернувшись до державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину на земельну часку (пай) КСП «Жовтень» с.Вільськ Вільської сільської ради Черняхівського район Житомирської області після смерті матері, позивачі отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що ними не був наданий правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] . В позасудовому порядку позивачі не мають можливості оформити право на спадщину після смерті матері, тому змушені звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав. ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН 01.12.2025 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Збаражському О.М. для розгляду. Ухвалою від 04.12.2025 позовна заява залишена без руху із наданням позивачам строку на усунення недоліків позову. 08.12.2025 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Підготовче засідання призначено на 24.12.2025. Ухвалою суду від 24.12.2025, яка в порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 02.02.2026, постановлено витребувати копію спадкової справи. 08.01.2026 на виконання вимог ухвали суду, надійшла інформаційна довідка зі спадкового реєстру по [PERSON] та [PERSON] , копія спадкової справи заведена до майна [PERSON] 30.01.2026 представник позивачів [PERSON] подала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. 02.02.2026 суд закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду на 09.03.2026. 09.03.2026 сторони в судове засідання не прибули. Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області представника в судове засідання не направила, згідно поданої заяви від 24.12.2025 просила справу слухати у відсутності представника Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Відповідно до ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.03.2025 [PERSON] помер [INFO] в м.Житомир Житомирської області (а.с.15). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою №83772557 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.61). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.08.2008 померла [PERSON] в с.Вільськ Черняхівського району Житомирської області (а.с.16). Відповідно до довідки виконавчого комітету Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 13.03.2025 за №112, [PERSON] , на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним, за вищевказаною адресою на день смерті була зареєстрована його мати [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , [PERSON] , народився [INFO] , його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно Списку членів колективного с/г підприємства «Жовтень» с.Вільськ, [PERSON] включений у списки осіб, що мають право на видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень» с.Вільськ Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області (а.с.23-24). Згідно повідомлення Відділу №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 26.09.2025, у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Черняхівською районною державною адміністрацією по КСП «Жовтень» с.Вільськ, Черняхівського району Житомирської області, запис щодо реєстрації та видачі сертифіката на право на земельну частку (пай) на [PERSON] відсутній (а.с.20). Спадкова справа до майна померлої [PERSON] заведена державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори 17.08.2008 за №698/2008 (а.с.85-144). Згідно матеріалів спадкової справи №698/2008, державний нотаріус Черняхівської державної нотаріальної контори відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/2 права на частку земельної частки (паю), у зв`язку із тим, що ними не був наданий правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] (а.с.86,90). Відповідно до постанови державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори від 05.09.2025, [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на право на земельну частку пай померлої [INFO] матері [PERSON] , яку вона прийняла після померлого [INFO] сина [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав (а.с.18). IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За змістом ч.ч. 4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України (в редакції 2004 року), відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (в редакції 2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01.01.2004), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.02.2019 у справі №145/797/15-ц вказала, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у томи числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004, спадкові відносини регулюються новим ЦК України. Таким чином, враховуючи те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , до даних правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР 1963 року. За нормами ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , до даних правовідносин застосовуються положення ЦК України 2004року. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди, в основному, задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно». Також, у даному листі зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем». Нормами статті 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Стаття 328 ЦК України встановлює, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ Позивачі звернулись до суду із даним позовом та просили визнати за ними по 1/2 частки на право на земельну частку (пай) в реформованому КСП «Жовтень» Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області в порядку спадкування за законом, що належало за життя їх матері [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті свого сина [PERSON] , однак не оформила своїх спадкових прав, якому належало право на земельну частку пай в реформованому КСП «Жовтень» Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. Ступінь родинних відносин померлої та позивачів підтверджується матеріалами справи. Як убачається із Списку членів колективного с/г підприємства «Жовтень» с.Вільськ, [PERSON] за життя був включений у списки осіб, що мають право на видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень» с. Вільськ Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, однак не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Жовтень» с.Вільськ Черняхівського району Житомирської області. Таким чином, право на земельну частку (пай), що перебувала в колективній власності КСП «Жовтень» Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, набуто [PERSON] за життя, тому відповідно, його майнові права увійшли до складу спадщини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , прийняла спадщину після смерті свого сина [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння майном померлого, що відповідає положенням ст. 529 п.1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року. Однак, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Таким чином, [PERSON] не оформила спадкових прав на право на земельну частку (пай) в КСП «Жовтень» с.Вільськ Черняхівського району Житомирської області після смерті сина. [INFO] [PERSON] померла. Згідно матеріалів спадкової справи заведеної до майна померлої, спадщину прийняли її сини, позивачі - [PERSON] та [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори від 05.09.2025 відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що належала [PERSON] з підстав не надання правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай). З роз`яснень п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 червня 2021 року в справі № 612/401/19 (провадження № 61-4633св20) зроблено висновок, що: «за змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай)». Таким чином, надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі та нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що на час відкриття спадщини, спадкодавцю [PERSON] належало право на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності реформованого КСП «Жовтень» Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, спадщину після якої прийняли позивачі, як діти спадкодавця. Враховуючи те, що частки спадкоємців за законом є рівними, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України. Враховуючи, що спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивачів.

Outcome: approved