Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

08 серпня 2025 року позивачка через свого представника - адвоката Дукіна С.В. звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити, що померлий [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої вона є, у зв`язку із чим внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, зазначивши відомості про батька: [PERSON] , [INFO] , громадянство України залишити без змін, РНОКПП [NUMBER] . Позовні вимоги мотивовані таким. У 2012 році за місцем проживання в с. Дивізія Білгород-Дністровського району Одеської області позивачка познайомилася з громадянином України [PERSON] , [INFO] , який зі своєю матір`ю [PERSON] переїхали з с. Весела Знам`янка Кам`янсько - Дніпровського району Запорізької області, де проживали. Після знайомства вони почали проживати однією сім`єю без укладення шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Під час сумісного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Запис про батька дитини вчинено відповідно до ст. 135 СК України, зі слів матері, оскільки у [PERSON] не було документів на посвідчення особи. Останній визнавав себе батьком дитини як під час вагітності, так і після народження. 20 травня 2022 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] , який змінив своє прізвище на [PERSON] . Оскільки на території України була оголошена мобілізація, у зв`язку з військовою агресією російської федерації на Україну, чоловік позивачки був мобілізований для проходження військової служби та не встиг провести молекулярно-генетичну експертизу щодо визначення походження дитини від нього, яка батька. У лютому 2025 року позивачка, як дружина, отримала від [INFO] сповіщення № 960 від 11 лютого 2025 року про зникнення її чоловіка [PERSON] безвісти під час виконання бойового завдання біля населеного пункту Успенівка Покровського району Донецької області. За вказаним фактом позивачка звернулася із заявою до правоохоронних органів та 14 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025162240000232 внесені відомості за ч.1 ст. 115 КК України; досудове розслідування триває до теперішнього часу. З метою визначення біологічного походження [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] , позивачка з донькою та матір`ю останнього звернулися до ТОВ «Генкод діагностик», код ЄДРПОУ 44919737. Згідно з висновком про біологічну спорідненість № МGU2325 від 25 липня 2025 року, встановлено, що за результатами ДНК-аналізу на встановлення спорідненості учасники дослідження є біологічною бабусею та онукою, з вірогідністю 99,99148803%. Даний факт підтверджує біологічну спорідненість доньки позивачки із безвісти зниклим [PERSON] , як батьком. Встановлення факту батьківства позивачці необхідне для оформлення пенсії по втраті годувальника та отримання соціальних пільг. 20 серпня 2025 року представником відповідача Міністерства оборони України Дубчаком Д.В. подано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову, оскільки у позові представником позивача [PERSON] , яким підписано позовну заяву, в порушення вимог ст. 175 ЦПК України, не вказано відомостей про себе, як представника. Крім того, позивачкою не надано до позову Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, на підтвердження правового статусу [PERSON] . У разі задоволення позовних вимог та зміни правового статусу зниклого безвісти [PERSON] в порядку оголошення його померлим у позивачки та її дитини [PERSON] виникне право на одноразову грошову допомогу, передбачену постановою КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або їх спільне виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Разом із тим, позивачка у позові не наводить конкретних обставин спільного проживання, як матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини, спільне її виховання та утримання до та після укладення шлюбу, докази утримання [PERSON] , а також не надає відомостей щодо початку проходження військової служби [PERSON] . Крім того, позивачкою не підтверджені документально обставини, які заважали чи не заважали змінити актовий запис про [PERSON] до та після укладення шлюбу з [PERSON] , оскільки доказів втрати документів, що посвідчують особу [PERSON] позивачкою не надано. У висновку про біологічну спорідненість, наданому позивачкою на підтвердження батьківства [PERSON] , немає фото учасників дослідження, а тому ДНК-тест не є висновком судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи та не може вважатися належним та допустимим доказом спорідненості батька та дитини у даній справі. За такого, за матеріалами справи неможливо дійти до законного та обґрунтованого висновку про доведеність батьківства [PERSON] , який зник безвісти 09 лютого 2025 року в районі ведення бойових дій, щодо дитини [PERSON] , [INFO] . 06 листопада 2025 року позивачкою [PERSON] через представника адвоката Дукіна С.В. подала уточнену позовну заяву до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області; Міністерство оборони України; Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), дитина щодо якої визнається батьківство: [PERSON] , [INFO] , про встановлення факту батьківства, в якій остання просить визнати батьком [PERSON] , [INFO] , щодо дитини [PERSON] , [INFO] , та внести зміни до актового запису № 2763, складеного 21 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про народження дитини: [PERSON] , [INFO] , вказавши у графі «Відомості про батька»: прізвище, ім`я, по батькові: [PERSON] залишити без змін; дата народження [INFO] ; громадянство України залишити без змін; РНОКПП вказати [NUMBER] (вх. № 5976/25-Вх 06.11.2025). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 серпня 2025 року справу передано у провадження судді Луцюка В.О. Згідно з ухвалою суду від 13 серпня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження; відповідачам роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ухвали суду від 29 січня 2026 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання учасники справи не з`явилися, будучи належним чином та завчасно повідомленими про день, час та місце розгляду справи. Від представника позивачка адвоката Дукіна С.В. надійшла заява про слухання справи у його та позивачки відсутність, позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення (вх. № 1899/26-Вх 11.03.2026). Відповідачка [PERSON] у своїй заяві просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю та зазначила, що її колишній чоловік та батько сина - [PERSON] , з яким вони розірвали шлюб, залишився проживати на окупованій території Донецької області. У телефонному режимі дізналася про те, що останній помер, отримати свідоцтво про його смерть не представляється можливим через окупацію території росією (вх. № 1603/26-Вх 26.02.2026). Представник третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Григорович С.С. також подала заяву про слухання справи у її відсутність, не заперечила проти задоволення позову (вх. № 1854/26-Вх 09.03.2026). Представник третьої особи Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Н. Ніколаєнко також подала заяву про слухання справи у її відсутність (вх. № 1793/26-Вх 06.03.2026). Представник третьої особи Міністерства оборони України Дубчак Д.В. у раніше поданих заявах суду просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги не визнав (вх.№ 6039/25-Вх 10.11.2025, № 6802/25-Вх 15.12.2025). Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність її учасників. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст. 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15 (провадження № 61-2239св21). Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Пункт 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає особливостей предмету доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved