Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (ОТГ), у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: по [ADDRESS] станом на 1991 рік належав до робітничого типу двору, головою якого була [PERSON] . На день її смерті знею були зареєстровані та проживали її син [PERSON] , невістка [PERSON] , онуки [PERSON] , [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. [PERSON] склала заповіт, за яким власний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, присадибною ділянкою, що знаходиться в [ADDRESS] , а також все своє майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося, все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона матиме законне право заповіла [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами. Враховуючи вказані обставини, позивач звернулась до суду для визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] за рішенням суду. Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03.02.2026 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 09.03.2026. Позивач та її представник адвокат Стройванс В.Л. в судове засідання не з`явились, однак подали заяви, у яких просили справу розглядати за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (ОТГ) в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно копії довідки Теребовлянського бюро технічної інвентаризації за № 350 від 12.12.2025, власником житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] є [PERSON] , однак право власності не зареєстровано. Згідно до довідок виданих Микулинецькою селищною радою Тернопільського району Тернопільською області 21.11.2025 за №1679, 07.11.2025 за №1643, 23.01.2026 за №55, копії погосподарської книги, станом на 1991-1995 роки, станом на 15.04.1991 даний двір був робітничим, головою якого була [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . На день її смерті разом з нею також були зареєстровані та проживали її син [PERSON] , невістка [PERSON] , онуки [PERSON] , [PERSON] . Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] від 27.11.2026, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , вищевказаний житловий будинок має загальну площу 100,0 кв.м, з якої житлова 61,3 кв.м. Відповідно до копії довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] станом на 28.01.2026 становить 399530 грн 00 коп. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.11.2009, виданого Струсівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, [PERSON] померла [INFO] в селі Струсів Теребовлянського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений головою Струсівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області від 22.07.2009, за яким власний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, присадибною ділянкою, що знаходиться в [ADDRESS] , а також все своє майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося, все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона матиме законне право заповіла [PERSON] . З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І. за № 02-31 від 21.01.2026, слідує, що при розгляді документів було встановлено, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] на ім`я померлої [PERSON] . Згідно п.3 ст.1268 ЦК України син померлої [PERSON] прийняв спадщину, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку згідно статті ст.1241 ЦК України - відсутні. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. Оскільки [PERSON] померла [INFO] тому до правовідносин щодо спадкування після її смерті застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) 2003 року. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до частини першої статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, судом встановлено, що згідно записів погосподарської книги станом на 1991 рік господарство по [ADDRESS] належало до робітничого типу двору. Суд враховує, що спеціальним нормативним актом, який визначає порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах, є Вказівки по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом Вказівки № 5-24/26 та Вказівки № 69), які були замінені Інструкцією ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженихнаказом Міністерства статистики України від 22 лютого 1995 року № 48. Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Отже, оскільки станом на 15.04.1991 господарство відносилось до робітничого типу двору, головою та єдиним членом двору була [PERSON] , житловий будинок належав [PERSON] , яка заповіла його позивачу. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , однак, він не може отримати свідоцтво про прийняття спадщини, за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, тому право позивача має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно. За мовами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів частини 1 статті 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Пунктом 1 частиною 2 статті 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому його право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved