Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

26.11.2025 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, який у 2016 році на підставі рішення Бабушкінського районного суду Дніпропетровської області справа № 200/12479/16-ц розірвано. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , який навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Техніко-економічний фаховий коледж Дніпровського державного технічного університету» денної форми навчання, код та назва спеціальності/професії 05 Електроніка, електронні комунікації, приладобудування та радіотехніка, навчання відбувається на контрактній основі, номер наказу про зарахування 73-04/1ек від 24 вересня 2025 року. Відповідач добровільно на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Дитині необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, а позивач не в змозі самостійно утримувати дитину, остання звернулася до суду із даним позовом. Просить суд, стягнути на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) з [PERSON] , [INFO] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною 23-х років. Представник позивача до початку судового засідання надала суду заяву, якою просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 187 ЦПК України виклик відповідача, здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд дослідив докази, які були надані суду, приходить до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18.11.2005 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Зміна прізвища позивача [PERSON] на « [PERSON] » відбулася на підставі зареєстрованого шлюбу позивачки із [PERSON] . Відповідно до довідки № 786336 від 08.10.2025 року [PERSON] , [INFO] , який навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Техніко-економічний фаховий коледж Дніпровського державного технічного університету» денної форми навчання, код та назва спеціальності/професії 05 Електроніка, електронні комунікації, приладобудування та радіотехніка, навчання відбувається на контрактній основі, номер наказу про зарахування 73-04/1ек від 24 вересня 2025 року. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання ( ч.1,2 ст.199 Сімейного Кодексу України). Згідно ст.200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу ( ст.201 Сімейного Кодексу України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення ( ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України). Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що повнолітній син навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, вимоги позивачки є обґрунтованими, відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, принаймні іншого відповідачем не доведено, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved