Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» звернулось з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, відповідно до позовних вимог просило суд стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 72 700,00 грн, а також відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати які пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 422,40 грн та надання професійної правничої допомоги в сумі 7 300,00 грн. Обгрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду позивач посилається на наступне, що відповідач є винним у ДТП, яка мала місце 15 липня 2022 року в м. Києві за участю автомобіля «Ауді», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Вольво» д.н.з. [NUMBER] . На момент вчинення ДТП між власником транспортного засобу «Ауді», д.н.з. [NUMBER] та ТзДВ СК «Оберіг» було укладено Договір обов`язково страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого як Поліс №АР-2610896. Позивач вказує, що відповідача було визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП в судовому порядку. Відповідно до ремонтної калькуляції вартість віновлювального ремонту транспортного засобу «Вольво» д.н.з. [NUMBER] становить 81 190,36 грн. Відповідно до згоди про виплату страхового відшкодування від 08 серпня 2022 року потерпілою особою та ТзДВ «СГ «Оберіг» узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 72 700,00 грн, яку було перерахунок на користь потерпілої особи. У зв`язку з тим, що відповідач вчинив ДТП у стані алкольного сп`яніння позивач набув право регресної вимоги до відповідача. 01 грудня 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до статті 274 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», станом на дату ухвалення рішення. Відповідач не скористався процесуальним правом подати відзив на позовну заяву. Відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом статті 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно статті 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог частини 1 статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмовідокази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено що на підставі постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року [PERSON] визнано винним за статтями 124, 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на момент винесення постанови становить 17 000,00 гривень. Як зазначено у мотивувальній частині постанови: «15 липня 2022 року о 23 год 15 хв [PERSON] керував транспортним засобом марки «Audi 80», н/з [NUMBER] по бул. Верховної Ради, 25 у м. Києві, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою прилад «DragerARJL-031», результат - 1.26‰. Своїми діями [PERSON] порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху. Крім того, 15 липня 2022 року о 23 год 15 хв [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Audi 80», н/з [NUMBER] по бул. Верховної Ради, 25 у м. Києві, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду у вигляді транспортного засобу марки «Volvo V50», н/з [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів та матеріальних збитків. Своїми діями [PERSON] порушила пункт 12.1 Правил дорожнього руху.». Відповідно до частини третьої ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що станом на 15 липня 2022 року був чинний поліс АР 002610896 обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами договору об`єктом страхування є транспортний засіб - автомобіль «Ауді», державний реєстраційний номер [NUMBER] . (а.с. 9зв.) 05 серпня 2022 року потерпіла особа [PERSON] звернувся до ТзДВ «СГ «Оберіг» з заявою про виплату страхового відшкодування пошкодженого транспортного засобу «Вольво» д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП, яка мала місце 15 липня 2022 року з вини водія [PERSON] (а. с. 14) 07 листопада 2022 року ТзДВ «СГ «Оберіг» видало страховий акт №38390/1/1, яким прийняло рішення про виплату власнику автомобіля «Ауді» д.н.з. [NUMBER] у розмірі 72 700,00 грн.. Факт виплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 4072 від 07 листопада 2022 року. (а.с. 19 зв) За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно положень п.38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). За таких обставин, суд вважає, що ТзДВ «СГ «Оберіг» правомірно пред`явило вимоги до [PERSON] , як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15 липня 2022 року, про відшкодування суми сплаченого страхового відшкодування, пов`язаної з виплатою потерпілій особі страхового відшкодування в розмірі 72 700,00 грн., внаслідок пошкодження транспортного засобу - автомобіля «Ауді» д.н.з. [NUMBER] , оскільки відповідач вчинив ДТП у стані алкольного сп`яніння. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу підлягає до задоволення, ухвалюючи рішення, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 72 700,00 грн. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду ТзДВ «СГ «Оберіг» уклало із адвокатом Войцехівським А. В. Договір про надання професійної правничої допомоги від 16 липня 2025 року. Як вбачається з попередньогго розрахунку суми судових витрат, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу складає 7 300,00 грн. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Згідно акта прийому-передачі наданих послуг № 38390, адвокатом надано а позивачем прийнято правовоу допомогу на загальну суму 7 300,00 грн. За наведених обставин, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь ТзДВ «СГ «Оберіг» суму правничої допомоги у 7 300,00 грн. В порядку ст. 141 ЦПК України, ураховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved