Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Позивач, Товаристо з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрглобал-Фінанс», звернулося до суду з позовом до відповідача, [PERSON] , про стягнення заборгованості у загальному розмірі 53850,00 грн., а також про стягнення судових витрат. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 03.02.2026 справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.09.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір №5000022 про надання споживчого кредиту в сумі 15 000 грн. терміном до 22.09.2025 з процентною ставкою 1% за день користування кредитом. Договір укладено в електронній формі через ІТС Первісного кредитора. Відповідач підписав договір електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що підтверджує його згоду з усіма умовами договору та Правилами кредитування. 27.09.2024 кредитні кошти були перераховані на платіжну картку відповідача, що підтверджується довідкою банку. Відповідач не погасив кредит, нараховані відсотки та штрафи відповідно до графіка платежів і умов договору. Станом на дату пред`явлення позову заборгованість становила 53 850 грн, що включає: 15 000 грн - тіло кредиту; 31 350 грн. - нараховані проценти за період з 27.09.2024 по 23.04.2025; 7 500 грн - штраф за умовами договору. 23.04.2025 Первісний кредитор ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передав право вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» за договором факторингу №23/04/25 від 23.04.2025. Положеннями ст. 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідач не оспорювала правомірність Кредитного договору, Договору факторингу і в судовому порядку не визнано його недійсними. За таких обставин, виходячи з презумпції правомірності договору, встановленої в статті 204 ЦК України, Кредитний договір, Договір факторингу, а також права вимоги за ними є дійсними та правомірними. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори. Згідно зі ст. 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися в електронній формі, а договір, укладений в електронній формі, прирівнюється до письмового. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом із тим відповідач зобов`язання щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів і сплати процентів належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Доказів належного виконання зобов`язання або спростування наданого розрахунку заборгованості відповідачем суду не подано. Відповідно до статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти у строки та на умовах, визначених договором. Згідно зі ст. 512, 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу права вимоги. Наданий договір факторингу та витяг з реєстру прав вимог підтверджують набуття позивачем статусу кредитора у спірних правовідносинах. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений із дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію», а факт підписання відповідачем договору підтверджується довідкою про ідентифікацію та використанням одноразового ідентифікатора. Надані позивачем докази перерахування коштів (платіжна інструкція, довідка платіжної установи) свідчать про належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань. Відповідач доказів сплати заборгованості чи заперечень щодо правильності нарахувань суду не надав, відзив на позов не подав, що відповідно до ч. 3 ст. 81 ЦПК України свідчить про невиконання ним обов`язку доказування обставин, на які він міг би посилатися як на підставу своїх заперечень. Суд перевірив наданий розрахунок та дійшов висновку, що він відповідає умовам укладеного договору та вимогам ст.ст. 625, 1048 ЦК України, а тому є належним і допустимим доказом у розумінні ст. 76 ЦПК України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрглобал-Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн. , витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., що відповідатимуть принципу розумності та пропорційності.

Outcome: approved