Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-09 00:00:00

ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» через свого представника адвоката Столітнього М.М. звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» суму заборгованості в розмірі 220974,89 грн., з яких: тіло кредиту 22999,99 грн., проценти за користування кредитом - 185474,90 грн., штрафні санкції 12500,00 грн., а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.03.2024 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» укладено електронний договір № 1494381 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 25000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , строком на 360 днів з 13.03.2024 року по 08.03.2025 року. 27.06.2025 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» укладено договір факторингу № 27062025, за умовами якого до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1494381 від 13.03.2024 року. Ухвалою суду від 26.11.2025 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання на 16.12.2025 року. Витребувано у АТ «ПриватБанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) а також підтвердження факту зарахування коштів 13.03.2024 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ «ПриватБанк», у сумі 25000,00 за ініціативою ТОВ «Слон Кредит» через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Пейтек». Ухвалою суду від 16.12.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 07.01.2026 року. Представник позивача адвокат Столітній М.М. у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив розглянути справу без його участі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у частині тіла кредиту. Разом з тим, просив застосувати Закон України «Про споживче кредитування» та зменшити розмір нарахованих позивачем відсотів, а також посилаючись на дію в Україні воєнного стану просив скасувати штрафні санкції у розмірі 12500,00 грн., оскільки вважає що вони нараховані неправомірно. 10.03.2026 року сторони в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов до наступного висновку. Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України зазначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків. За правилами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями пунктів 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі . Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За правилами ч.ч. 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. У п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За змістом ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Судом встановлено, що 13.03.2024 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1494381, у формі електронного документу, за умовами якого, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 25000,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , строком на 360 днів з кінцевим терміном повернення 08.03.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору, знижена процентна ставка 0,625% в день та застосовується за умови, якщо споживач до 12.04.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 250000,00 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 235937,50 грн.. Відповідно до паспорту споживчого кредиту, сума/ліміт кредиту 25000,00 грн., строк кредитування 360 днів, мета отримання кредиту на споживчі (особисті) потреби, спосіб та строк надання кредиту шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем, не пізніше двох календарних днів від дати підписання договору. Процентна ставка, відсотків річних: за стандартною процентною ставкою 912,50% річних (або 2,5% в день), за зниженою процентною ставкою 228,13% річних (або 0,625% в день). Загальні витрати за кредитом: за стандартною процентною ставкою 225000,00 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 210937,50 грн.. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі): за стандартною процентною ставкою 250000,00 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 235937,50 грн. Реальна річна процентна ставка: за стандартною процентною ставкою 90465,53%, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 20502,69%. Згідно додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 1494381 від 13.03.2024 року загальна вартість кредиту 235937,50 грн., з яких: 25000,00 грн. тіло кредиту, 210937,50 грн. проценти за користування кредитом. Реальна річна процентна ставка 20502,69%. Згідно інформаційної довідки № 20250702-399 від 02.07.2025 року ТОВ «ПЕЙТЕК» 13.03.2024 року о 19:18:23 було успішно перераховано кошти в розмірі 25000,00 грн. на платіжну картку [NUMBER] від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ». Згідно з розрахунком заборгованості станом на 08.03.2025 заборгованість відповідача становить 259849,87 грн., з яких: 22999,99 грн. заборгованість за кредитом, 224349,88 грн заборгованість за відсотками, 12500,00 грн. заборгованість по штрафу. 27.06.2025 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» укладено договір факторингу № 27062025, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступити ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «СЛОН КРЕДИТ». Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 01.07.2025 року № 7210 ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заплатило ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» грошові кошти у сумі 3750423,44 грн., призначення платежу: сплата за договором факторингу № 27062025 від 27.06.2025 року без ПДВ. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27062025 від 27.06.2025 року від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за договором № 1494381 від 13.03.2024 року на загальну суму заборгованості 220974,89 грн., з яких: 22999,99 грн. заборгованість за кредитом, 185474,90 грн заборгованість за відсотками, 12500,00 грн. заборгованість по штрафу. Так, за умовами зазначеного договору було передбачено надання відповідачу кредитних коштів в розмірі 25000,00 грн. строком на 360 днів. При цьому факт видачі [PERSON] кредитних коштів шляхом перерахування на його банківську платіжну картку підтверджений належними та допустимими доказами, а саме інформаційною довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК» № 20250702-399 від 02.07.2025 року та відповідачем не оспорюється. У зв`язку з цим, суд доходить висновку про доведення позивачем отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів у сумі 25000,00 грн., які в добровільному порядку відповідачем були повернуті лише частково у розмірі 2000,01 грн., а тому решта кредитних коштів у розмірі 22999,99 грн. підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», яке набуло право вимоги. При вирішенні питання щодо нарахування та стягнення процентів у розмірі 185474,90 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Згідно з п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Відповідно до розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Згідно картки документа Закону № 3498-ІХ визначено, що дата публікації 23.12.2023, дата набрання законної сили 24.12.2023. Тобто, з 24.12.2023 року та протягом перших 120 днів (до 22.04.2024) розмір денної процентної ставки при укладенні кредитного договору не може перевищувати 2,5 %, а протягом наступних 120 днів (до 20.08.2024) - 1,5 %. З матеріалів справи вбачається, що 13.03.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» № 1494381, строк кредиту відповідно до п. 1.4 договору - 360 днів, кінцевий термін повернення кредиту 08.03.2025 року, відповідно до п. 1.5.1. процентна ставка 2,50% в день. За встановлених судом обставин, умови договору з 13.03.2024 року по 22.04.2024 року узгоджуються з п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» в частині визначення максимального розміру денної процентної ставки яка не може перевищувати, зокрема протягом перших 120 днів - 2,5 % у зв`язку з чим процентна ставка нараховується за вказаний період у розмірі 2,5 % та становить 25625,00 грн., а з 23.04.2024 року по 20.08.2024 року процентна ставка нараховується у розмірі 1,5 % та становить 45000,00 грн.. При цьому, розмір денної процентної ставки в данному кредитному договорі з 21.08.2024 року по 08.03.2025 року не може вважатися узгодженою між сторонами, оскільки не відповідає ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а тому відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умова договору про 2,5 % з 21.08.2024 року є нікчемною. Проценти з 21.08.2024 року мають бути нараховані на рівні облікової ставки (% річних) НБУ за відповідний період: з 21.08.2024 року по 12.12.2024 року - 13,0%, що становить 1026,00 грн. (13%/366 днів = 0,036, тому 25000,00/100х0,036 = 9,00 грн.), з 13.12.2024 року по 23.01.2025 року - 13,5%, що становить 388,50 грн. (13,5%/366 днів = 0,037, тому 25000,00/100х0,037 = 9,25 грн.), з 23.01.2025 року по 06.03.2025 року - 14,5%, що становить 430,00 грн. (14,5%/365 днів = 0,040, тому 25000,00/100х0,040 = 10,00 грн.), з 07.03.2025 року по 08.03.2025 року - 15,5%, що становить 21,00 грн. (15,5%/365 днів = 0,042, тому 25000,00/100х0,042 = 10,50 грн.). Отже, розмір відсотків за користування кредитними коштами за період з 21.08.2024 року по 08.03.2025 року становить 1865,50 грн., а в загальному розмірі заборгованість за відсотками становить 72490,50 грн.. При вирішенні питання щодо нарахування та стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 12500,00 грн. суд виходить з наступного. 15.03.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX, який набув чинності 17.03.2022 та відповідно до якого розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 18 такого змісту: «у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб. Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022. На час розгляду справи, строк дії воєнного стану в України продовжено Указами Президента України та діє. З огляду на викладене, позивачем зазначене не враховано, здійснено нарахування штрафних санкцій у розмірі 12500,00 грн., які відповідно до вимог зазначеної правової норми підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав обов`язку за договорами, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованості в розмірі 95490,49 грн., яка складається з: 22999,99 грн. тіло кредиту, 72490,50 грн. процентами за користування кредитом, а в іншій частині позову слід відмовити за необгрунтованістю заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягають задоволенню частково, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, розмір сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 1046,48 грн. (розмір заявлених вимог 220974,89 грн. (100 %), розмір вимог, що підлягають задоволенню 95490,49 грн. (43,2%), розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду з цим позовом 2422,40 грн. (2422,40 х 43.2 % : 100 % = 1046,48). Що стосується стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у позовній заяві просило суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав до суду копію договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, з якого вбачається, що ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» уклало з адвокатом Столітнім М.М. договір про надання правової допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 9422/10 від 18.09.2020 року, заявку № 12164 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 відповідно до якої загальна сума виконаних робіт адвокатом Столітнім М.М. становить 10000,00 грн. Проаналізувавши опис наданих послуг, зазначені у заяві № 12164 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, суд вважає, що такий вид правових послуг, як надання усної первинної консультації; дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи; аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства; підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом; письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту прав та інтересів - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання позовної заяви. Зокрема, Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20 виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається. Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї цивільної справи, з огляду на що вищевказані послуги, надані позивачу, не відповідають критерію «неминучості», охоплені за своєю суттю іншою послугою, а тому не підлягають розподілу. Отже, суд виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи вважає, що справедливою та реальною сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача є 4000,00 грн.. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу згідно договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, а саме на суму 1728,00 грн. (4000 х 43.2 % : 100 % = 1728). На підставі наведеного,

Outcome: partial