Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Представник ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованостів розмірі 49800 гривень 00 копійок, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач, уклав з ТОВ «Споживчий центр» кредитний договір (оферти) №01.05.2025-100000005 від 01.05.2025 в розмірі 15 000 гривень 00 копійок. Кредитодавець свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. У свою чергу, відповідач не повернув своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору. Таким чином, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за договором №01.05.2025-100000005 від 01.05.2025 в розмірі 49800,00 грн, що складається з: 15 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 23250,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами, по комісії в розмірі 1350 грн, додаткової комісії 2700,00 грн та неустойки в розмірі 7500 грн. Ухвалою суду від 26.12.2025 відкрито провадження у справі, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. Відповідач [PERSON] відзив на позов у строк встановлений судом, не подав. При цьому, суд звертає увагу на те, що поштова кореспонденція направлялась відповідачу на адресу місця проживання, що зазначена у матеріалах позовної заяви та відповіді з ЄДДР про зареєстроване місце проживання та така повернулася суду без вручення, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що згідно вимог ст.128 ЦПК України, є належним повідомленням учасника справи про розгляд справи. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило та суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. З врахуванням наведеного та положень ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України, розгляд справи проводиться судом за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд ухвалює судове рішення про наступне. Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний Договір №01.05.2025-100000005 від 01.05.2025 згідно з умовами якого відповідач шляхом підписання договору отримав грошові кошти в розмірі 15000, 00 гривень, які перераховано на рахунок №4102-32xx-xxxx-6057 (а.с.24). Сторони погодили, що договір укладається у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». За умовами договору підписання позичальником договору відбувається за допомогою одноразового ідентифікатора (кода). Зазначений кредитний договір укладений у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальника E 656 (а.с. 24). Згідно з пунктом 6 заявки кредитного Договору (оферта) (кредитної лінії) №01.05.2025-100000005 від 01.05.2025 та пунктом 5 Паспорту споживчого кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 1,00% за кожен день (а.с.19,24). Згідно з пунктом 3 заявки кредитного Договору (кредитної лінії) №01.05.2025-100000005 від 01.05.2025 та пункту 3 Паспорту споживчого кредиту строк кредитування 217 днів (а.с.19, 24). Відповідно до пункту 7 заявки кредитного Договору (оферта) (кредитної лінії) №01.05.2025-100000005 від 01.05.2025, комісія, пов`язана з наданням Кредиту складає 1350, 00 грн , яка обліковується в день видачі кредиту та додаткова комісія 2700,00 грн. Згідно з пункту 17 заявки кредитного Договору (оферта) (кредитної лінії) №01.05.2025-100000005 та пунктом 6 Паспорту споживчого кредиту неустойка за невиконання/неналежне виконання Споживачем грошових зобов`язань з повернення суми кредиту складає 225,00 грн за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Сторони погодили: - суму кредиту - 15 000,00 грн; - строк кредиту - 217 днів; - порядок нарахування процентів; - порядок нарахування та визначення розміру комісії; - відповідальність за невиконання умов кредитного договору, зокрема нарахування неустойки. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При укладенні кредитного договору сторони досягли згоди щодо предмету та строку дії договору, порядку його укладення та відповідальність. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статтей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з Довідкою Розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №01.05.2025-100000005 від 01.05.2025 у відповідача [PERSON] 49800 ,00 грн, що складається з: 15 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 23250,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами, по комісії в розмірі 1350 грн, додаткової комісії 2700,00 грн та неустойки в розмірі 7500 грн (а.с.31). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідачка умови укладеного Договору частково не виконала, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню і з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягають стягненню заборгованість по тілу кредиту в сумі 15000,00 грн та по процентах в сумі 23250,00 грн. Щодо стягнення неустойки з Відповідача. У пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан продовжувався, зокрема, з 09.05.2025 продовжено строком на 90 діб. Оскільки, законодавець на рівні ЦК України (пункти 15, 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) передбачив спеціальний випадок звільнення від обов`язку позичальника сплатити неустойку (штраф, пеню), суд відмовляє в задоволенні вимог про стягнення з Відповідача неустойки в розмірі 7500,00 грн. Щодо стягнення комісії з Відповідача. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. У пункті 7 Заявки кредитного договору №01.05.2025-100000005 від 01.05.2025 зазначається, що комісія, пов`язана з наданням кредиту 9 % від суми Кредиту та дорівнює 1350 грн 00 коп. Нараховується та обліковується в день видачі кредиту. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої, другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема, інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно із частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (з 10.06.2017 року) щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року в справі № 496/3134/19. Крім того, як уже зазначалося, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 1350,00грн комісії , 2700,00 грн додаткової комісії та 7500,00 грн неустойки, задоволенню не підлягають, а тому позов ТОВ «Споживчий центр» підлягає частковому задоволенню. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 38 250,00 грн, тим самим задоволенню підлягає 77% позовних вимог. Виходячи з цього, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Споживчий центр» пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 1864,94 грн. (2422*77%) .

Outcome: approved