Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-08 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 373988-КС-004 про надання кредиту від 02.10.2024 у загальному розмірі 14530,00 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.10.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 373988-КС-004 про надання кредиту в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», з використанням одноразового ідентифікатора. Позивач свої зобов`язання виконав та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 7000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку, зазначену відповідачем під час укладення договору. Однак відповідач належним чином умови договору не виконав, кредитні кошти та проценти не повернув, комісію не сплатив, у зв`язку з чим станом на 01.12.2025 утворилась заборгованість у розмірі 14530,00 грн, що складається із: 7000,00 грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 6860,00 грн - суми прострочених платежів по процентах; 0,00 грн - суми заборгованості по штрафах; 670,00 грн - суми прострочених платежів за комісією. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача утворену заборгованість та судові витрати. Ухвалою судді Рожнятівського районного суду від 22.12.2025 відкрито провадження в справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не прибув. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не подав, тому суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у його відсутності з ухваленням заочного рішення та при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обов`язки сторін. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України, з ухваленням заочного рішення. Розглянувши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що 02.10.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 373988-КС-004 про надання кредиту в електронній формі, підписаний у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 7000,00 грн на засадах строковості, поворотності та платності, а відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти та інші передбачені договором платежі у визначені строки. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 7000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , зазначену відповідачем при укладенні договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 373988-КС-004 відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату на загальну суму 1780,00 грн. Таким чином, здійснивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на те, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, станом на 01.12.2025 утворилась заборгованість за Договором № 373988-КС-004 про надання кредиту в розмірі 14530,00 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 7000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 6860,00 грн; суми заборгованості по штрафах - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 670,00 грн. Аналізуючи подані позивачем електронні докази, що містяться в матеріалах справи в електронному вигляді та сформовані через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість та доказове значення, оскільки вони подані у встановленому процесуальним законом порядку, взаємно узгоджуються між собою та підтверджують обставини укладення кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів, часткового виконання зобов`язання та виникнення заборгованості. Подані через підсистему «Електронний суд» електронні документи досліджені судом та визнаються належними електронними доказами у справі. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного зобов`язання, непогашення відповідачем заборгованості за ним, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак ( ст.6 ЦПК України). Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Як визначено ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", нарахування комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо, включається до загальних витрат за споживчим кредитом. Поняття договору позики наведене у ст. 1046 ЦК України, відповідно до ч.1 якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За приписами ч. 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлений обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За змістом ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Оскільки, відповідачкою не надано доказів про виконання свого обов`язку по сплаті заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню повністю. Розподіл судових витрат: Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. Беручи до уваги, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то з урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн сплаченого судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 527, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved