Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-10 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ним та [PERSON] було укладено шлюб 04.10.2023 року в Новоархангелькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №81. Від спільного життя у подружжя народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Крім того після укладення шлюбу позивач усиновив сина відповідачки, [PERSON] , [INFO] . Подальше сімейне життя не склалося, стосунки між сторонами істотно погіршились, відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, зникла повага один до одного, втрачено почуття любові, що призводило до постійних конфліктних ситуацій, які негативно впливали на психологічний стан дітей. На даний час сторони шлюбні відносини не підтримують, взаємними правами та обов`язками не пов`язані. Спільне господарство подружжям не ведеться. Вважає, що шлюб носить формальний характер. Просив розірвати їх шлюб. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 06.02.2026 року було відкрито провадження у справі, призначено перше судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подав до суду клопотання про розгляд справи без участі його та його довірителя, на позовних вимогах наполягав, просив їх задовольнити. На примирення не згоден. Відповідач в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду відзив на позовну заяву, яким позов визнала, не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог. Розгляд справи просила проводити за її відсутності. Враховуючи, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його у даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків: Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі.Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями вказаної статті також визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявних для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо розірвання шлюбу, які регулюються СК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 04.10.2023 року в Новоархангельському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №81, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.10.2023 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 29.05.2024 року, виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 40). Після укладення шлюбу позивач усиновив сина відповідачки, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.10.2023 року, виданого Новоархангельким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 39). Крім того разом з ними проживала дочка від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.01.2020 року, виданого виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Новоархангелького району Кіровоградської області (а.с. 43). Разом з тим, відповідач направила на адресу суду відзив, яким позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнала повністю. Вважає, що спільне життя не склалося через втрату почуття любові та взаємоповаги. Примирення між сторонами неможливе, а подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Не заперечувала проти задоволення позовних вимог та розірвання укладеного між ними шлюбу (а.с. 36-37). При розгляді даної заяви судом застосовані норми права. У відповідності ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу або під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України на суд покладено обов`язок, щодо вжиття заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Мотиви суду. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не погоджується, спільного господарства сторони не ведуть, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу, що на думку суду є неприпустимим. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сімейні відносини неможливо відновити, підстав для надання строку на примирення суд не вбачає. Розлучення відповідає дійсній волі чоловіка (позивача у справі) та жінки (відповідача у справі), після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті немайнові права, а тому з вказаних підстав шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 114 та ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволення позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, в разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у своєму рішенні в порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому понесені витрати підлягають відшкодуванню позивачу в розмірі 50 відсотків сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved