Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт інвестмент» (далі ТОВ «Брайт інвестмент») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 06 лютого 2012 року між AT «ОТП Банк» (надалі банк) та [PERSON] (надалі відповідач) було укладено договір про надання споживчого кредиту №1001095773. Активація та користування кредитною картою розпочалось 09.10.2012, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою з рахунка приватного клієнта. Цей договір є змішаним, якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг кредитування та видача і обслуговування картки (продукт CARD). Підписанням цього договору держатель гарантує, що йому зрозумілі і він погоджується з усіма положеннями угоди, публічного договору, правил та тарифів банку, з якими він ознайомився сам. Цей Договір укладається відповідно до статей 6, 207, 627 Цивільного кодексу України, і підписання її зі сторони банка відбувається шляхом нанесенням на неї типографськими засобами відбитка печатки та підписів уповноважених представників банку. Таким чином, 12 листопада 2017 року відповідач звернувся до банку із вимогою відкриття рахунку із кредитною лінією, тим самим підписавши договір про надання споживчого кредиту та безумовно прийняв пропозицію банку та погодився із тим, що договір разом із правилами, тарифами, публічним договором є невід`ємною його частиною, погоджується з ними та зобов`язується належно й неухильно їх виконувати. З наданих доказів вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надавав відповідачу кредитні кошти за послугою CARD, що підтверджується наданими доказами. Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Останній платіж відповідачем було здійснено 02.12.2020. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за ним не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на день відступлення права вимоги становить 39 475 гривень 26 к. (32 299 грн заборгованість по тілу кредиту, 7176 грн 26 к. заборгованість по відсотках). Між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» 24 березня 2023 року було укладено договір факторингу №24/03/23, відповідно до умов якого позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема за договором про надання споживчого кредиту №1001095773 (продукт CARD) від 06.02.2012, укладеними між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Позивачем відповідачу направлено вимоги про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором по карті, які ним так і не були виконані. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок із повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та нарахувань процентів, обумовлених договором. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за видачу та обслуговування кредитної картки АТ «ОТП Банк» № [NUMBER] _CARD у розмірі 39 475 гривень 26 копійок та понесені судові витрати. Представник позивача направила до суду заяву про розподіл судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, у якій просить сягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Брайт інвестмент» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8500 гривень. Представник позивача Кириченко О.М. у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила справу розглянути без її участі. Заперечень проти ухвалення заочного рішення не висловила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подав. Дотримуючись положень статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 09 лютого 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №1001095773 (а.с. 13-15), який є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надаються декілька різних видів фінансових послуг кредитування та видача і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Відповідно до пунктів 2.1-2.2.1 договору позичальник підтверджує факт укладання між ними договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) на підставі правил користування кредитною карткою MasterCard Standard, що розміщений на сайті банку та на умовах викладених в розділі 2 договору. За умовами належного виконання позичальником умов кредитного договору та прийняття банком позитивного рішення щодо надання позичальнику кредиту, банк відкриває позичальнику картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу MasterCard Standart, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки. Відповідно до пунктів 2.4-2.7. договору розмір кредитного ліміту складає 1000 грн. В будь-який час строку дії цього договору, банк має право змінити розмір кредитного ліміту (зменшити/збільшити) без зазначення причин такої зміни. Підписанням цього договору позичальник погоджується із запропонованим порядком зміни розміру кредитного ліміту. Строк дії кредитної лінії становить 3 роки з моменту підписання банком і позичальником цього договору. Банк має право змінити (зменшити/збільшити) строк дії кредитної лінії в односторонньому порядку. Підписанням цього договору позичальник погоджується із запропонованим порядком зміни строку дії кредитної лінії. Порядок здійснення платіжних операцій з використанням кредитної картки, а також порядок отримання кредиту регулюються чинним законодавством України, нормами міжнародної платіжної системи MasterCard Standart, цією угодою, правилами, а також тарифами банку. Строк дії картки та інші умови її обслуговування встановлюються правилами. Згідно з п. 2.9. договору за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі встановленому тарифами банку та на дату укладання угоди розмір процентної ставки становить 1,99 відсотків на місяць по операціях розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі Інтернет, та 2,99 відсотків на місяць по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15 відсотків за день. Відповідно до п. 2.11. договору держатель зобов`язаний щомісячно погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якого визначається в виписці, але в будь-якому разі не менше 5% від розміру боргових зобов`язань. Відповідно до п. 2.27. договору підписанням цього договору позичальник гарантує, що йому зрозумілі і він погоджується з усіма положеннями угоди, правил та тарифів банку, з якими він ознайомився сам та зобов`язується ознайомити довірену особу. Згідно з розрахунком заборгованості за договором №1001095773 від 09.10.2012, картковий рахунок [NUMBER] , про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих), по клієнту [PERSON] , станом на 24.03.2023 (а.с. 16-39), наданим первісним кредитором, вбачається, що [PERSON] у період із 10.10.2012 по 05.10.2021 активно користувався кредитними коштами, встановленими кредитною лінією, а саме: здійснював зняття готівки, розраховувався за товари/послуги, поповнював картковий рахунок. Між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» 24.03.2023 було укладено договір факторингу №24/03/23 (а.с. 6-10), відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» передає ТОВ «Брайт Інвестмент» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Брайт Інвестмент» приймає належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором №1001095773 від 09.10.2012, укладеним між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] , що підтверджується витягом із додатку №1 до договору факторингу (а.с. 11). ТОВ «Брайт Інвестмент» 24.04.2025 року було направлено відповідачу вимогу про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення кредиту, яка відповідачем залишена поза увагою (а.с. 58). Доказів погашення заборгованості, ні первісному кредитору, ні позивачу з боку відповідача матеріали справи не містять. Відповідно до статей 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (статей 1054, 1055 ЦК України, ст. 13 Закону України «Про споживчий кредит»). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» є новим кредитором, так як набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором згідно з витягом із додатку №1 до кредитного договору, а тому вправі вимагати погашення відповідачем заборгованості за вказаним договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, своєчасно кредитні кошти та відсотки товариству не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. З виписки з рахунку приватного клієнта №1001095773 від 07.02.2025 (а.с. 40-57) вбачається, що [PERSON] активно користувався грошовими коштами, наданими АТ «ОТП Банк» у вигляді кредитної лінії. Згідно з вказаним вище розрахунком заборгованості за договором [PERSON] має непогашену заборгованість за кредитним договором у розмірі 39 475 гривень 26 копійок. Правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачем не спростована. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Договір, укладений між відповідачем [PERSON] та первісним кредитором, договір факторингу у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів. У цій справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених спірним договором, презумпція правомірності якого не спростована. Фактично, порушене право кредитора залишилось незахищеним, а тому підлягає захисту в судовому порядку. Враховуючи зазначене вище, з урахуванням наведених обставин та підтверджуючих дані обставини документів, з огляду на норми чинного законодавства суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Брайт інвестмент» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач ТОВ «Брайт інвестмент» просило суд стягнути з відповідача на свою користь судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 8500 гривень. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Суд, задовольняючи позов повністю, стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3080 від 10.06.2016; ордер на надання правничої допомоги №1267527 від 09.09.2024; договір про надання правничої допомоги №01/05-23 від 01.05.2023, укладений між ТОВ «Брайт інвестмент» та адвокатським бюро Юлії Чміль; додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №01/05 від 01.05.2023; акт про надання правової допомоги №0508-25/Б від 05.08.2025 до договору про надання правничої допомоги №01/05-23 від 01.05.2023, згідно з якими вартість послуг із надання правничої допомоги становить 8500 гривень. Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Такого висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі №753/15687/15. Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача. Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи, яка є нескладною та розглядалась в спрощеному позовному провадженні, розмір стягнутої заборгованості, а також враховує, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд уважає, що визначений розмір оплати є явно завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved