Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

позивач [PERSON] 13 червня 2024 року звернувся в Автозаводський районний суд міста Кременчука з позовною заявою до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Варивода Вікторія Вікторівна про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] у нього народилась дочка [PERSON] . 09.02.1998 року позивачу, його матері [PERSON] , його дружині [PERSON] та донькам [PERSON] та [PERSON] передано у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] загинула в автомобільній катастрофі, після цього відкрилась спадщина. На підставі постанови приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу від 03.04.2024 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку із пропуском строку. Просить визнати за ним право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS] . 18 червня 2024 року справу була надіслано за підсудністю до Дружківського міського суду Донецької області (а.с.26). 30 липня 2024 року згідно із протоколом авторозподілу матеріали справи надійшли у провадження судді Феняка О.Р. (а.с.36). На підстав ухвали Дружківського міського суду від 05 серпня 2024 року позовна заява була залишена без руху до усунення недолікві (а.с.38). На підставі ухвали Дружківського міського суду від 26 серпня 2024 року провадження по справі було відкрито та справу призначено у підготовче судове засідання (а.с.50-51). 26 листопада 2024 року відповідач [PERSON] надала заяву про визнання позовних вимог повністю (а.с.75). 26 грудня 2024 року суд виніс увхалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті (а.с133). 19 грудня 2024 року підсудність Дружківського міського суду змінена на підсудність Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу. 21 травня 2025 року матеріали цивільної справи надійшли у провадження судді Гонтар А.Л. (а.с.138). На підставі ухвали Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 червня 2025 року було прийнято провадження по справі і справу призначено до судового засідання. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, надали заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд справу розглядати за їх відсутності . Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, просила розглядати справу за її відсутності (а.с.75) Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Варидова В.В. у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її вдсутності. З огляду на це, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, вивчивши письмові докази по справі, висновує , що позовні вимоги потрібно задовольнити за такого. Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Суд установив, що [INFO] померла [PERSON] у віці 18 років , що підтверджує свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с.15). Згідно із актовим записом про народження № 38 [PERSON] є батьком [PERSON] , яка народилась [INFO] (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме, 1/5 частина квартири [ADDRESS] , загальна площа 62,3 кв.м. (а.с.13-14). Отже, позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На підставі постанови приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу від 03 квітня 2024 року № 71/02-31 спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку із пропуском строку (а.с.17-18). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу , він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1276 ЦПК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (частина першастатті 1298 ЦК, частина десятастатті 67 Закону України «Про нотаріат»). Згідно з частиною першої статті 67 Закону України «Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до п. 4.9. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затвердженийнаказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. У статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у 2 та 3 абзацах пункту 23 постанови від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 статті 1277 ЦК України встановлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до абзацу 2 пункту 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З огляду на наведене, позовні вимоги ґрунтуються на законі та обставинах справи, що є підставою для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на нерухоме майно. На підставі ст.10, 11, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.. 1220,1258,1261,1268,1277, 1296,1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд-

Outcome: approved