Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , просили суд стягнути з [PERSON] на їх користь суму заборгованості: за кредитним договором №15337-01/2024 в розмірі40 606,86 грн., з яких: 10 197,60 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 30 409,26 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №24983-01/2024 в розмірі 39 200,00 грн., з яких: 9 800,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 29 400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, а такожсудові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.01.2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладений кредитний договір №15337-01/2024. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 8 Кредитного договору, реквізити та підписи сторін. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання грошових коштів у позику. Крім того, 17.01.2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладений кредитний договір №24983-01/2024. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 8 Кредитного договору, реквізити та підписи сторін. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання грошових коштів у позику. 24.05.2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24052024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Аванс кредит» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Відповідно до Реєстру боржників від 24.05.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула права грошової вимоги до відповідача в розмірі 40 606,86 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 10 197,60 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 30 409,26 грн. Крім того, 17.01.2024 року відповідно до Реєстру боржників від 24.05.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула права грошової вимоги до відповідача в розмірі 39 200,00 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 9800,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 29 400,00 грн. Зважаючи на вказане, з метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Макарівського районного суду Кихвської області від 08.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 20.10.2025 року представник відповідача - адвокат Олексієнко О.О. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обгрунтування своїх заперечень проти позову відповідач зазначив, що у матеріалах справи не міститься належних та допустимих доказів переходу права вимоги до позивача від первинного кредитора; позивач не надав доказів видачі грошових коштів відповідачу, зокрема виписки по його картковому рахунку, ні інших первинних документів, не підтверджено факт отримання відповідачем грошових коштів. 22.10.2025 представником позивача через систему «Електронний Суд» подано додаткові пояснення у справі, в яких представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив проводити розгляд без участі представника позивача, додатково зазначив, що кредитні договори підписані електронним підписом позивача, пройшовши ідентифікацію. До правоохороних органів, щодо вчинення відносно нього шахрайських дій не звертався, як і не було оскарження правомірності укладених договорів. Кошти були надані, відповідно умов договору в безготівковій формі на банківську картку. До позовної заяви доданий розрахунок заборгованості виготовлений первісним кредитором та переданий ТОВ «ФК «ЄАПБ». Просив поновити строк на подання доказів та долучення до матеріалів справи. Ухвалою суду від 23.10.2025 року клопотання представника позивача задоволено. Витребувано у АТ «Універсал Банк»: Інформацію: -щодо належності у [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) банківської картки № [NUMBER] ; -виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної картки № [NUMBER] у [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) з 11.01.2024 по 21.01.2024; -щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 11.01.2024 по 21.01.2024. -чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних у [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). 28.11.2025 року до суду представником відповідача - адвокатом Олексієнко О.О. подано заперечення на відповідь на відзив, відповідно якого зазначено, що розмір процентів є непропорційно високим та призводить до дисбалансу договірних прав та обовязків на шкоду позичальниа. Позивачем не надано, належних та допустимих доказів факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами. У зв`язку з чим, просив відмовити у задоволені позовних вимог. Ухвалою суду від 16.12.2025 року клопотання представника відповідача задоволено. Зобовязано ТОВ «ФК «ЄАПБ» надати суду для дослідження в судовому засіданні: оригінали додатків 1 - 5 до договору факторингу №24052024 від 24 травня 2024 року, укладеного між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», що складають його невід`ємну частину, а саме: Додаток №1 - форма реєстру боржників; Додаток №2 - форма Акту прийому - передачі реєстру боржників; Додаток №3 - форма Акту прийому - передачі Документації; Додаток №4 - форма надання інформації в електронному вигляді; Додаток №5 - форма Акту прийому - передачі надання інформації, згідно реєстру боржників в електронному вигляді та оригіналу додатку №1 від 11.01.2024 року до договору про надання фінансового кредиту №24983- 01/2024 від 17 січня 2024 року, укладеного між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] . 29.01.2026 року на виконання ухвали суду від 23.10.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» надало до суду Копії Договору факторингу №24052024 від 24.05.2024, які відповідно до вимог ст. 95 ЦПК належним чином засвідчені. Просили у зв`язку з навантаженістю представника позивача, розглянути вказану справу без їх участі на підставі наявних в справі доказів. Сторони в судове засідання не з`явились. Згідно із ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 11.01.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем укладено договір №15337-01/2024 про надання фінансового кредиту (далі - договір), який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Згідно п.1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 10 200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 11.01.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 09.05.2024 (п.1.2 договору). Відповідно до п. 1.4.1 договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 цього договору. Пунктом 1.6 договору передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. З Додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №15337-01/2024 від 11.01.2024 року слідує, що [PERSON] 11.01.2024 року видається кредит у сумі 10 200,00 грн. на 120 днів до 09.05.2024 року, проценти за користування кредитом за вказаний період становлять 30 600,00 грн., які сплачуються по 7 650,00 грн. в передбачені графіком дати платежу, загальна вартість кредиту становить 40 800,00 грн. Із матеріалів справи вбачається, що первинний кредитор ТОВ «Аванс кредит» свої зобов`язання за кредитним договором №15337-01/2024 від 11.01.2024 виконав у повному обсязі, перерахувавши кошти в сумі 10 200,00 грн. на платіжну картку клієнта маска картки № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 08.04.2025 р. за №3466_250708112057. Разом з тим, відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни грошові кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого згідно проведеного розрахунку заборгованості, складеного представником ТОВ «Аванс Кредит», слідує, що за період з 11.01.2024 по 09.05.2024 позичальнику нараховувалися відсотки відповідно до умов договору №15337-01/2024, заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 40 606,86 грн, яка складається з: 10 200,00 грн - суми заборгованості за основною сумою боргу; 30 409,26 грн - суми заборгованості за відсотками. 24.05.2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) та ТОВ «Аванс Кредит» (Клієнт) укладено договір факторингу №24052024, згідно умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу №24052024 від 24.05.2024 року фактор та клієнт уклали даний акт про те, що на виконання п.1.2 Договору факторингу №24052024 від 24.05.2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого, з урахуванням п.1.2 Договору факторингу №24052024 від 24.05.2024 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов Договору факторингу №24052024 від 24.05.2024 року, будь-яких зауважень до зазначеного Реєстру немає. Згідно платіжної інструкції №21383 від 30.05.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) сплачено на користь ТОВ «Аванс Кредит» (Клієнт) грошові кошти в сумі 6 971 277,86 грн за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу №24052024 від 24.05.2024 року. З Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №24052024 від 24.05.2024 року слідує, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №15337-01/2024 від 11.01.2024, сума заборгованості становить 40 606,86 грн., яка складається з: 10 200,00 грн - суми заборгованості за основною сумою боргу; 30 409,26 грн. - суми заборгованості за відсотками. Крім того, 17.01.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем укладено договір №24983-01/2024 про надання фінансового кредиту (далі - договір), який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Згідно п.1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 9 800,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 17.01.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 15.05.2024 (п.1.2 договору). Відповідно до п. 1.4.1 договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 цього договору. Пунктом 1.6 договору передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. З Додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №24983-01/2024 від 17.01.2024 року слідує, що [PERSON] 17.01.2024 року видається кредит у сумі 9 800,00 грн. на 120 днів до 15.05.2024 року, проценти за користування кредитом за вказаний період становлять 29 400,00 грн., які сплачуються по 7 350,00 грн. в передбачені графіком дати платежу, загальна вартість кредиту становить 39 200,00 грн. Із матеріалів справи вбачається, що первинний кредитор ТОВ «Аванс кредит» свої зобов`язання за кредитним договором №№24983-01/2024 від 17.01.2024 виконав у повному обсязі, перерахувавши кошти в сумі 9 800,00 грн. на платіжну картку клієнта маска картки № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 08.07.2025 р. за №3466_250708112057. Разом з тим, відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни грошові кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого згідно проведеного розрахунку заборгованості, складеного представником ТОВ «Аванс Кредит», слідує, що за період з 17.01.2024 по 15.05.2024 позичальнику нараховувалися відсотки відповідно до умов договору №24983-01/2024, заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 39 200,00 грн, яка складається з: 9 800,00 грн - суми заборгованості за основною сумою боргу; 29 400,00 грн - суми заборгованості за відсотками. 24.05.2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) та ТОВ «Аванс Кредит» (Клієнт) укладено договір факторингу №24052024, згідно умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу №24052024 від 24.05.2024 року фактор та клієнт уклали даний акт про те, що на виконання п.1.2 Договору факторингу №24052024 від 24.05.2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого, з урахуванням п.1.2 Договору факторингу №24052024 від 24.05.2024 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов Договору факторингу №24052024 від 24.05.2024 року, будь-яких зауважень до зазначеного Реєстру немає. Згідно платіжної інструкції №21383 від 30.05.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) сплачено на користь ТОВ «Аванс Кредит» (Клієнт) грошові кошти в сумі 6 971 277,86 грн за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу №24052024 від 24.05.2024 року. З Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №24052024 від 24.05.2024 року слідує, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №24983-01/2024 від 17.01.2024, сума заборгованості становить 39 200,00 грн., яка складається з: 9 800,00 грн - суми заборгованості за основною сумою боргу; 29 400,00 грн. - суми заборгованості за відсотками. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним. Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», «так і строк (термін) виконання зобов`язання» (ст. 530 ЦК України). Статтею 525 ЦК України заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З аналізу чинного законодавства слідує, що договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) вказано, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Щодо надання оригіналів документів по Договору факторингу. На виконання ухвали суду від 16.12.2025 року про витребування оригіналів додатків 1-5 до договору фкторингу №24052024 від 24.05.2024 року, представником позивача через систему «Електронний суд» надіслано в повному обсязі Договір факторингу №24052024 від 24.05.2024 разом з додатками 1-5. Сам по собі факт подання до суду копій письмових доказів не свідчить про їх недопустимість чи недостовірність. Частина 6 ст. 95 ЦПК України передбачає можливість витребування оригіналу лише у разі, якщо відповідність копії оригіналу обґрунтовано ставиться під сумнів. У запереченнях представник відповідача, щодо не виконання ухвали суду від 16.12.2025 року, обмежився формальним посиланням на зазначену норму, не навівши конкретних обставин, які б свідчили про фальсифікацію документів, їх зміну, відсутність електронного підпису або інші порушення вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Зазначення загального формулювання про необхідність дослідження «оригіналів електронних доказів» не може вважатися належним обґрунтуванням сумнівів у розумінні ч. 6 ст. 95 ЦПК України. Отже, твердження про необхідність витребування оригіналів без зазначення конкретних обставин, які ставлять під сумнів сам факт укладення договору факторингу, носить в даному випадку суто декларативний характер. Суд відхиляє доводи відповідача щодо того, що позивач не набув права вимоги до відповідача, оскільки на підставі наданих суду письмових доказів, зокрема, договору факторингу №24052024 від 24.05.2024, Акту прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу №24052024 від 24.05.2024 та платіжної інструкції №21383 від 30.05.2024, суд прийшов до висновку, що позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ», як новий кредитор, у встановленому законом порядку відповідно до умов договору факторингу набув права вимоги до боржника за кредитними договорами №15337-01/2024 від 11.01.2024 та №24983-01/2024 від 17.01.2024. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору факторингу №24052024 від 24052024. Зазначений договір недійсним не визнано. Також суд зазначає, що на підтвердження перерахування коштів за кредитним договором №15337-01/2024 від 11.01.2024 на імя [PERSON] , суду надані АТ «УніверсалБанк» наступні документи: рух коштів по картці від 04.12.2025 року (період 11.01.2024-21.01.2024) та Лист №Е/124-В від 05.01.2026, відповідно якого підтверджується, що з 11.01.2024 року по 21.01.2024 року на імя [PERSON] , Банком емітовано картку № [NUMBER] . Номер тел. на який відправлялась інформація про підтвердження здійснення операцій за вказаною платіжною каткою зазначео [NUMBER] . Вказаний номер знаходиться в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Також не може бути підставою для відмови у позові те, що подані ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» докази на підтвердження суми боргу не є документами первинного бухгалтерського обліку. Оскільки Товариство не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. При цьому, чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Положення статті 46 Закону України «Про платіжні послуги» регламентує наступне: надавач платіжних послуг має право виконувати платіжні операції користувачів за допомогою/з використанням однієї чи кількох платіжних систем, учасником яких він є, або залучати для виконання платіжних операцій інших надавачів платіжних послуг як посередників; надавач платіжних послуг отримувача під час виконання платіжної операції з метою встановлення належного отримувача коштів за платіжною операцією ідентифікує особу. У разі невідповідності номера рахунку та/або коду отримувача надавач платіжних послуг утримувача має право: зупинити проведення платіжної операції на строк до чотирьох робочих днів. У разі неможливості встановлення належного отримувача надавач платіжних послуг утримувача зобов`язаний не пізніше четвертого робочого дня після надходження коштів повернути їх надавачу платіжних послуг платника із зазначенням причини повернення. Водночас суд бере до уваги, що відповідач не скористалася своїми процесуальними правами, передбаченими статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надав до суду доказів того, що картка № [NUMBER] , на яку було перераховано кредитні кошти в сумі 10 200,00 грн. та 9 800,00 грн. за кредитним договором №15337-01/2024 від 11.01.2024 року та кредитним договором № 24983-01/2024 від 17.01.2024 року, йому не належить, або що грошові кошти на таку картку від ТОВ «Аванс Кредит» не надходили. У цьому контексті суд враховує роз`яснення Верховного Суду, викладені у постанові від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, в якій наголошується, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення [PERSON] отриманих в кредит коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування, а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 197,60 грн. та 9 800,00 грн. Що стосується суми нарахованих відсотків, то слід зазначити наступне. Відповідачу нараховано проценти за період з 11.01.2024 року по 09.05.2024 року в межах строку дії кредитного договору, розмір яких згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №15337-01/2024 від 11.01.2024 становить 30 409,26 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Згідно розрахунку заборгованості відповідач платежі за нарахованими відсотками здійснив частково, лише на суму 190,74 грн, яка врахована у розрахунку заборгованості первинного кредитора. Також відповідачу нараховано проценти за період з 17.01.2024 року по 15.05.2024 року в межах строку дії кредитного договору, розмір яких згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №24983-01/2024 від 17.01.2024 становить 29 400,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Згідно розрахунку заборгованості відповідач платежі за нарахованими відсотками не здійснив. Згідно із п. 1.2 Договору №15337-01/2024 від 11.01.2024, строк кредиту 120 днів: з 11.01.2024 року або з 09.05.2024 року. Відповідно до п.1.4.1 Стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день. Відповідно до Додатку №1 до Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 101094,05% річних. Станом на день відступлення права вимоги відповідач мав заборгованість за процентами 30 409,26 грн. Згідно із п. 1.2 Договору №24983-01/2024 від 17.01.2024, строк кредиту 120 днів: з 17.01.2024 року або з 15.05.2024 року. Відповідно до п.1.4.1 Стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день. Відповідно до Додатку №1 до Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 101094,05% річних. Станом на день відступлення права вимоги відповідач мав заборгованість за процентами 29 400,00 грн. Нарахування процентів за користування кредитними коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» встановлений обов`язок кредитора щодо неухильного дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (частина друга статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів). Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (частина п`ята статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»). Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. Нараховані та пред`явлені до стягнення проценти з користування кредитпми у розмірі 30 409,26 грн. та 29 400,00 грн., в 3 рази перевищують розмір заборгованості за основною сумою кредиту 10 197,60 гр. та відповідно 9 800,00 грн. Враховуючи вищезазначее, суд вважає, що умова договору щодо нарахування процентів в такому розмірі є непропорційно високою, що призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальнику, суперечить нормам ЗУ «Про захист прав споживачів», що підтверджується правовими висновками Верховного Суду, які викладені в постановах №132/1006/19 від 07.10.2020, 910/719/19 від 19.05.2020 та №363/1834/17 від 13.07.2022 та №910/12876/19 від 01.06.2021. З огляду на вказане, суд задовольняє частково вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення з відповідача процентів у відповідності до умов Договорів про надання коштів на умовах споживчого кредиту №15337-01/2024 від 11.01.2024 року, а саме в сумі 10 200,00 грн. та споживчого кредиту №№24983-01/2024 від 17.01.2024 року в сумі 9 800,00 грн. Вказані суми будуть справедливими та співмірними з огляду на суми основного боргу. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №15337-01/2024 від 11.01.2024 року. підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 20 397,60 грн., з яких: 10 197,60 грн. - основний борг, 10 200,00 грн. - проценти. В решті частині позовних вимог відмовити. Позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №24983-01/2024 від 17.01.2024 року. підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 19 600,00 грн., з яких: 9 800,00 грн. - основний борг, 9 800,00 грн. - проценти. В решті частині позовних вимог відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 517,57 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial