Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-03 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви. У грудні 2025 року через підсистему «Електронний суд Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" звернулося до Хаджибейського районного суду міста Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №177818 від 04.04.2025 року у загальному розмірі 32417 грн. 46 коп., а також стягнення судових витрат, які складаються із суми сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що 04.04.2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 177818 на суму 17722 грн., який надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 10170 грн. 04 коп. для погашення заборгованості Позичальника за договором про споживчий кредит №170274 від 05.02.2025 року, укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 3830 грн. 34 коп. на № рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 3721 грн. 62 коп., шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 350,00 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. Загальний строк кредитування за цим Договором складає 126 днів з 04.04.2025 року (дата надання кредиту) по 08.08.2025 року. В подальшому, як зазначив представник позивача 16.04.2025 року первісний кредитор та позивач уклали Договір факторингу № 16042025, згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором № 177818. Позивач вважає, що у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 32417 грн. 46 коп., судових витрат на сплату судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Після надходження справи, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 12.01.2026 року у справі №521/22453/25 було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні з викликом сторін та витребувано від АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" інформацію, що містить банківську таємницю. 23.02.2026 року (вх.№ЕП-1743) на адресу суду від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшла витребувана судом інформація. Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства не є перешкодою для розгляду справи за наявними у ній матеріалами. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви зазначив, щодо підтримання позовних вимог, також просив розглядати справу за його відсутності, крім того зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, яке судом розглянуте та задоволене. Відповідачка [PERSON] повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин. Про час та місце розгляду справи відповідач був сповіщений належним чином, що підтверджується відповідним поштовими повідомленнями, наявним у матеріалах справи (відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК), які направлялися адресу відповідача, з огляду на що, суд приходить до переконання про можливість розглянути справу за відсутності відповідача, згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалити заочне рішення. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку. Суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на сайті Хаджибейського районного суду міста Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Отже, суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі письмових матеріалів. Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в електронній формі, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, з відмовою в іншій частині, враховуючи таке. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 04.04.2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та до [PERSON] було укладено кредитний договір № 177818, який відповідачем було підписано за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора. Відповідно до п.2.1. Договору, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.2.6. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.2.2.1 Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Відповідно до п.2.2. Договору, Сума (загальний розмір) кредиту становить 17722 грн., надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 10170 грн. 04 коп. для погашення заборгованості Позичальника за договором про споживчий кредит №170274 від 05.02.2025 року, укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 3830 грн. 34 коп. на № рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 3721.62 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.. Відповідно до п.2.3 Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 350,00 % річних . Тип процентної ставки - фіксована . Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. Відповідно до п.2.4. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено. Відповідно до п.2.5. Комісія за надання кредиту складає 3 721 грн. 62 коп.., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 21,00 % від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Відповідно до п.2.6. Загальний строк кредитування за цим Договором складає 126 днів з 04.04.2025 року (дата надання кредиту) по 08.08.2025 року. Відповідно до п.3.1. Договір про споживчий кредит, який складається з публічної та індивідуальної частини, а також графіку(ів) платежів набирає чинності з моменту його укладення в електронній формі Сторонами індивідуальної частини і діє до повного виконання Позичальником зобов`язань по цьому Договору. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно п.2.6 Договору. Відповідно до п.5.1. Цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Кредитодавця та доступний через веб-сайт Кредитодавця https://finx.com.ua. Додатком до Договору про споживчий кредит, сторони погодили графік платежів за кредитним договором, який підписано до [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора. 04.04.2025 року, до [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, де також підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Згідно довідки, наданої ТОВ ФК «КРЕДІПЛЮС», вбачається, що ТОВ «ФК «КОНРАКТОВИЙ ДІМ» відповідно до договору №177818 від 04.04.2025 року перерахувало на платіжну картку№ [NUMBER] - 3830 грн. 34 коп. Згідно довідки про проведення взаємозаліку, наданої ТОВ «КРЕДІПЛЮС», вбачається, що ТОВ «КРЕДІПЛЮС» на підтвердження факту проведення взаємозаліку зобов`язань між сторонами в межах виконання умов кредитних договорів засвідчило, що відповідні операції були здійснені у встановленому порядку, а саме: кредитний договір - №177818, дата кредитного договору - 04.04.2025 року, сума кредиту - 17722 грн., сума перерахована на погашення заборгованості за договором взаємозаліку - 10170 грн. 04 коп., сума перерахування на картковий рахунок Позичальника - 3830 грн. 34 коп., комісія - 3721 грн. 62 коп., договір взаємозаліку - №170274, дата договору взаємозаліку - 05.02.2025 року. Згідно розрахунку заборгованості відносно [PERSON] , наданого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС», вбачається, що загальна сума заборгованості за кредитним договором №177818 від 04.04.2025 року складає 36017 грн. 46 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 17722 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 13894 грн. 46 коп., заборгованість по комісії - 801 грн., заборгованість за штрафними санкціями - 3600 грн. 16.04.2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір Факторингу №16042025, за умовами якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» прийняв право вимоги за кредитним договором №177818 від 04.04.2025 року. Відповідно до Витягу з Додатку №1 до Договору факторингу до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 36017 грн. 46 коп. Відповідно до виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 177818 від 04.04.2025 року, заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 36017 грн. 46 коп. Згідно відповіді від 23.02.2026 року (вх.№ ЕП-1743), яка надійшла на адресу суду на виконання ухвали суду від 12.01.2026 року від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», вбачається, що платіжна картка № [NUMBER] була емітована на ім`я [PERSON] , щодо поповнення картки № [NUMBER] зазначено, що за період з 04.04.2025 року по 09.04.2025 року було зарахування коштів на вказану картку, номер телефону [NUMBER] був фінансовим номером телефону за карткою № [NUMBER] та знаходиться в анкетних даних [PERSON] . Крім цього, у матеріалах справи наявна виписка по платіжній картці № [NUMBER] за період 04.04.2025 року по 09.04.2025 року. Окрім наведеного, у матеріалах справи на підтвердження наданих адвокатом послуг наявні договір про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025 року, укладений між АБ «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», додаткова угода №25771371658 до вказаного вище договору про надання правничої допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг на суму 7000 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Соломко О.В., довіреність. Інших письмових доказів стосовно спірних правовідносин, які виникли між сторонами, зокрема доказів повернення позичальником суми заборгованості ані первісному кредитору, ані позивачу з боку відповідача матеріали справи не містять. Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами ч. 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частина 2 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Судом встановлено, що між первісним кредитором та відповідачем у даній справі фактично виникли кредитні правовідносини, оскільки 04.04.2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 177818. Відповідно до п.2.2. Договору, Сума (загальний розмір) кредиту становить 17722 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 10170 грн. 04 коп. для погашення заборгованості Позичальника за договором про споживчий кредит №170274 від 05.02.2025 року, укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 3830 грн. 34 коп. на № рахунку/картки Позичальника № [NUMBER] , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 3721.62 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Відповідно до п.2.3 Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 350,00 % річних . Тип процентної ставки - фіксована . Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. Жодних доказів, які б вказували на нечинність кредитного договору, відповідачем суду не надано, у тому числі останнім не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). В подальшому, судом встановлено, що 16.04.2025 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір Факторингу №16042025, за умовами якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» прийняв право вимоги за кредитним договором №177818 від 04.04.2025 року. Відповідно до Витягу з Додатку №1 до Договору факторингу до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 36017 грн. 46 коп. Разом с тим, судом встановлено, що позивачем в позовній заяві заявлено вимогу про стягнення з відповідача лише 32417 грн. 46 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 17722 грн.; заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом - 13894 грн. 46 коп.; заборгованість по комісії - 801 грн. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в установлені строки, внаслідок чого позивач позбавлений можливості отримати кошти, на що він розраховував при укладенні договору факторингу, а тому позовні вимоги ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» в частині стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором №177818 від 04.04.2025 року у загальному розмірі 31616 грн. 46 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 17722 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 13894 грн. 46 коп. є обґрунтованими та потребують задоволення. Водночас, щодо нарахованої позивачем до сплати відповідачем комісії, суд зазначає таке. Судом встановлено, що відповідно до п. 2.4 Договору передбачено знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч.1, 2 ст. 11 вказаного Закону, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Положення ч.1,2,5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Згідно з абзацами другим та третім частини четвертої статті 11 Закону України Про захист прав споживачів (у редакції, чинній момент укладення спірного кредитного договору) споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відповідно до ч.8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України Про захист прав споживачів у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) підтверджено, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України Про захист прав споживачів з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Враховуючи зміст кредитного договору, зокрема, те, що ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які товариством встановлена комісія, а тому вимоги позовної заяви в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми комісій у розмірі 801 грн. задоволення не потребують. Щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч.3 ст. 2 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача ТОВ «Юніт Капітал» здійснювало АБ «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ» та відповідно до Договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025 року, Додаткової угоди №25771371658 до вказаного вище договору про надання правничої допомоги, Акту прийому-передачі наданих послуг надав Клієнту правові та юридичні послуги на суму 7000 грн. Водночас, враховуючи те, що позов судом задоволено частково, на користь позивача з відповідачки слід стягнути витрати на правничу допомогу адвоката пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 6825 грн. Згідно із ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов судом задоволено частково, на користь позивача з відповідача слід стягнути витрати на витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 2361 грн. 84 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial