Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-05 00:00:00

06 травня 2025 року представник позивача звернувся до Світловодського міськрайонного суду із позовною заявою, згідно з якою просив визначити місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з ним. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 30.07.2014 позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому [INFO] народився син [PERSON] , [INFO] народилася донька [PERSON] . 11.02.2025 шлюб між сторонами розірвано рішенням Світловодського міськрайонного суду. Після розірвання шлюбу питання щодо визначення місця проживання дітей не вирішувалося. Зазначає, що відповідач, яка періодично виїжджає за кордон на заробітки, не здійснює належного догляду за дітьми, не цікавиться їхнім життям, здоров`ям, не займається вихованням та розвитком, що, на думку позивача є свідомим ухиленням від виконання батьківських обов`язків. З огляду на викладене, вважає, що місце проживання дітей повинно бути визначено саме разом з позивачем. (а.с.2-5) Ухвалою суду від 29 травня 2025 року відкрито загальне позовне провадження за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини разом з батьком, справу призначено до підготовчого розгляду на 30 червня 2025 року. 30 червня 2025 року від представника позивача надійшло клопотання про заміну третьої особи на Великоандрусівську сільську раду Олександрійського району в особі Органу опіки та піклування, оскільки сторони проживають на території зазначеної сільської ради. (а.с. 24) Ухвалою суду від 30 червня 2025 року задоволено клопотання представника позивача, замінено неналежну третю особу - виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування, на належну - Великоандрусівська сільська рада Олександрійського району Кіровоградської області в особі Органу опіки та піклування. 21 липня 2025 року представником позивача подано клопотання про долучення до справи доказів. (а.с. 35) Ухвалою суду від 05 серпня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено судовий розгляд на 11 вересня 2025 року. Судовий розгляд, призначений на 11 вересня 2025 року відкладено за клопотанням відповідача для надання можливості ознайомитися з матеріалами справи. (а.с.60) 06 жовтня 2025 року від третьої особи - Великоандрусівська сільська рада Олександрійського району Кіровоградської області в особі Органу опіки та піклування, надійшли письмові пояснення. (а.с. 66-68, 69, 70, 71, 72, 73, 74) 17 жовтня 2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів. (а.с. 76, 77, 78) Ухвалою суду від 28 січня 2026 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Військову частину [NUMBER] , у якій позивач проходить військову службу. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначив, що позивач на даний час проходить військову службу, при цьому, відповідач періодично виїжджає за межі України на заробітки, тому, на його думку, є підстави для визначення місця проживання дітей саме з батьком. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив, але заперечив проти підстав для задоволення позовних вимог. Зазначив, що відповідач повністю виконує свої батьківські обов`язки відносно дітей, займається їх вихованням, розвитком та утриманням. Після розірвання шлюбу між відповідачем та позивачем була досягнута домовленість щодо місця проживання дітей разом з матір`ю, а на період тимчасового виїзду відповідача за кордон з батьком. Відповідач періодично виїжджала на заробітки за межі України для поліпшення матеріального становища сім`ї. Разом з тим, з вересня 2025 року відповідач постійно знаходиться в Україні, працевлаштувалася, діти проживають разом з нею. У зв`язку з чим, вважає, що спір щодо місця проживання дітей між сторонами відсутній. Представник третьої особи Великоандрусівської сільської ради в особі Органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог. Зауважила, що визначення місця проживання дітей з батьком є доцільним у разі виїзду відповідача за межі України на заробітки. Разом з тим, вважає, якщо відповідач на даний час постійно проживає в Україні, займається вихованням та утриманням дітей, не вбачає підстав для визначення місця проживання дітей з батьком. Представник третьої особи ВЧ [NUMBER] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. Суд, заслухавши представників сторін та третьої особи, дослідивши письмові докази справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2014 року, який розірвано рішенням Світловодського міськрайонного суду від 11 лютого 2025 року. (а.с. 7) Позивач та відповідач являються батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (а.с. 8, 9) Позивач [PERSON] має у власності житловий будинок [ADDRESS] . (а.с. 10- 11) Діти сторін [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] разом з позивачем. (а.с. 13) З письмових пояснень Служби у справах дітей Великоандрусівської сільської ради встановлено, що під час розмови працівників служби з позивачем, останній надав інформацію щодо виїзду відповідача в невідомому напрямку, але зі слів дітей, вони підтримують зв`язок з матір`ю. Позивач та відповідач позитивно характеризуються за місцем проживання, ведуть здоровий спосіб життя, беруть активну участь у вихованні дітей. Діти мають емоційний зв`язок з обома батьками. За результатами бесід з дітьми встановлено, що вони бажають проживати, як з матір`ю, так і з батьком, але з розумінням відносяться до бажання матері покращити їх матеріальне становище, тому не заперечують проживати разом з батьком на час відсутності матері. У зв`язку з чим, Служба у справах дітей не заперечує проти визначення місця проживання дітей з батьком. .(а.с. 66-68) З акту № 127 обстеження умов проживання від 18 липня 2025 року в будинку [ADDRESS] , встановлено, що умови проживання задовільні, батько [PERSON] належним чином виконує батьківські обов`язки щодо дітей [PERSON] та [PERSON] .(а.с. 69) Відповідно до акту № 171 від 10 вересня 2025 року обстеження умов проживання в будинку [ADDRESS] , встановлено, що умови проживання задовільні, в родині матері [PERSON] панує взаємоповага, розуміння та любов. (а.с. 70) З довідок-характеристик з місця проживання встановлено, що позивач [PERSON] , як і відповідач [PERSON] за місцем проживання мають позитивні характеристики. (а.с. 71, 72) [PERSON] , [PERSON] та їх діти: [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 73) Довідкою Подорожненського старостинського округу підтверджено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] .(а.с. 74, 77) З характеристики на учня 6-Б класу КЗ «Великоандрусівський ліцей Великоандрусівської сільської ради Олександріського району Кіровоградської області» [PERSON] , встановлено, що мати [PERSON] приділяє належну увагу у вихованні та контролю за поведінкою і навчанням сина. (а.с. 78) Довідкою № 895 від 22 грудня 2025 року підтверджено, що солдат [PERSON] перебуває на військовій службі за мобілізацією в військовій частині [NUMBER] . (а.с. 92) Норми права, застосовані судом та мотиви їх застосування. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Таким чином, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)). Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20). У відповідності до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). У даній предметом спору є визначення місця проживання малолітніх дітей. У статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (стаття 7 Сімейного кодексу України). У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з абзацом першим частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з матір`ю [PERSON] , а на час її відсутності, пов`язаної з виїздом за кордон на заробітки з батьком [PERSON] . При цьому, [PERSON] , як на час подання позову, так і під час розгляду справи в суді не заперечувала проти цього, підтвердивши тим самим, що сторони дійшли домовленості щодо проживання дітей на час її відсутності з позивачем. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що мати та батько (сторони у справі), які проживають окремо, дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки позивач не довів, що його права порушені, не визнані або оспорюються відповідачкою. Схожих висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах від 10 липня 2024 року у справі № 127/16211/23 (провадження № 61-1964св24), від 10 грудня 2024 року у справі №299/8679/23 (провадження № 61-14033св24). За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим, витрати позивача по сплаті судового збору необхідно віднести за його рахунок. На підставі ст. ст. 7, 19, 141, 153, 155, 160, 161 СК України, ст.ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: dismissed