Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 09 вересня 2011 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області. Від подружнього сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільне подружнє життя припинено і на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розлученні. Просив суд розглянути справу за її відсутності. Проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та за зареєстрованим місцем проживання. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09 вересня 2011 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 09 вересня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис за №342(а.с.6). У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 жовтня 2013 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). З наведених у позові позивачем обставин вбачається, що з червня 2025 року сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач вказала про своє бажання не змінювати своє шлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивач наполягає на розлученні, а відповідач в судові засідання не з`являється та від нього не надійшли письмові заперечення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судовий збір необхідно покласти на відповідача в розмірі 1211 грн. 20 коп.. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved