Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

15 грудня 2025 року [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15.07.2017 року Самбірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №172. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що у шлюбі в подружжя народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між сторонами фактично припинилися у зв`язку з втратою взаєморозуміння, відмінністю життєвих цінностей, поглядів на сімейне життя та неможливістю досягнення згоди з ключових питань спільного побуту. Протягом тривалого часу подружні відносини відсутні. Враховуючи відсутність перспективи відновлення сімейних відносин, подальше збереження шлюбу є неможливим і не відповідає інтересам жодної із сторін. Спільного господарства не ведуть. Просить розірвати шлюб. 12.02.2026 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Панчука Ю.Г. надійшов відзив на позовну заяву. Відзив мотивований тим, що позовну заяву подано із порушенням норм матеріального та процесуального законодавства. Так, позивачем не було долучено документів, які посвідчували б, що саме позивач здійснює утримання двох малолітніх дітей. Тому твердження, що позов пред`являється за зареєстрованим місцем проживання позивача не підтверджено належними, допустимими доказами. Відповідно до п.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Разом із цим відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , тобто позивачу слід було б звернутися із позовом до Ковельського міськрайонного суду Волинської області. Тому сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою від 16.12.2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 25.02.2026 року від відповідача [PERSON] поступила заява про надання строку для примирення подружжя. У даній заяві, відповідач вказав, що не погоджується із позицією позивача та вважає, що їхній шлюб ще можна зберегти. Зазначає, що погіршення стосунків відбулося на фоні всеукраїнської трагедії, якою стала війна. Саме неймовірний стрес, емоційні потрясіння через війну і стали причиною сварок. Відтак, просить надати сторонам термін для примирення строком 6 місяців та зупинити провадження у справі. У судовому засіданні, яке відбулося 25.02.2026 року позивач та його представник підтримали доводи викладені у позовній заяві, просили таку задовольнити. Позивач категорично заперечила щодо клопотання про надання терміну на примирення, оскільки подружжя хоча і проживають за однією адресою, але близько року не спілкуються на спільні теми, проживають у різних кімнатах, діти переносять такі відносини досить болісно. Представник відповідача адвокат Панчук Ю.Г. підтримав доводи викладені у відзиві та просив задоволити заяву про надання строку для примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, такий між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15.07.2017 року Самбірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №172 /арк. спр. 6/. Після одруження позивач отримала прізвище [PERSON] . У шлюбі в подружжя народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв, які містяться у матеріалах справи /арк.спр.9-10/. Відповідно до копій Довідок про реєстрацію місця проживання особи діти зареєстровані за адресою місця реєстрації позивача: [ADDRESS] . Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені в ст.24 СК України у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами фактично припинилися у зв`язку з втратою взаєморозуміння, відмінністю життєвих цінностей, поглядів на сімейне життя та неможливістю досягнення згоди з ключових питань спільного побуту. Протягом тривалого часу подружні відносини відсутні. Враховуючи відсутність перспективи відновлення сімейних відносин, подальше збереження шлюбу є неможливим і не відповідає інтересам жодної із сторін. Спільного господарства не ведуть. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.110, 112, Сімейного кодексу України та

Outcome: approved