Jurisdiction: civil
Date: 2026-03-04 00:00:00

У липні 2025 року представник заявниці адвокат Нежевело В. В. звернулася до суду в інтересах [PERSON] з вказаною заявою, яку мотивувала тим, що заявниця [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] . Батько заявниці - [PERSON] помер [INFO] . Починаючи з лютого 2015 року, зник брат заявниці [PERSON] , [INFO] , уродженець Сумської області, Сумського району, с. Сад, жодного разу не зателефонував, не написав листа, не повідомляв членам сім`ї, родичам, іншим особам у будь-який спосіб про місце перебування або проживання. Будь-який зв`язок із [PERSON] втрачений. До зникнення [PERSON] місцем його фактичного проживання була квартира на праві спільної сумісної власності з батьками та рідною сестрою за адресою: [ADDRESS] . У 2006 році [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] [INFO] . У шлюбі [PERSON] та [PERSON] народився спільний син [PERSON] . Шлюб із [PERSON] розірвано, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . У відділ ДВС Сумського РУЮ відкрито виконавче провадження АСВП №47554395 про стягнення аліментів, в межах якого державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти та на все нерухоме майно боржинка. Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 21 вересня 2016 року за поданням державного виконавця Сумського районного ВДВС ГТУЮ у Сумській області Савицького В. В. оголошено в розшук у зв`язку з несплатою заборгованості по аліментах та Сумським РУП ГУНП в Сумській області заведено розшукову справу №481 (63) 2023 року. Розшук [PERSON] припинено 08 лютого 2021 року у зв`язку із передорученням іншому підрозділу поліції. Окрім того, [PERSON] перебував у розшуку відділенням поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, розшукова справа №279 від 18 жовтня 2008 року, як особа, яка переховується від органів досудового розслідування у кримінальній справі №20016212008160257, розшук припинено 08 листопада 2008 року у зв`язку із встановленням особи у 2008 році. Також стосовно [PERSON] 30 травня 2013 року внесено відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні №12013200440003934 та 11 квітня 2013 року за ч. 5 ст. ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №12013200260000565. Отже, [PERSON] був оголошений у розшук як особа, яка ухиляється від аліментів та в межах кримінальних проваджень, що характерно для оголошення фізичної особи у розшук з підстав ухилення від виконання цивільно-правових обов`язків та з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Місцезнаходження розшукуваного не встановлено. Також заявницею вчинені спроби самостійного пошуку брата [PERSON] , опитавши друзів та знайомих про відоме їм останнє місце перебування брата та інші дані, проте результатів ці опитування не дали. Відомості щодо перетинання ним кордону відсутні, на військовому обліку не перебуває, відомостей щодо проходження ним служби не має, актового запису про державну реєстрацію смерті та зміни імені не існує. У 2024 році [PERSON] зверталась до Ковпаківського районного суду м. Суми з заявою про оголошення особи [PERSON] померлим, але їй було відмовлено у зв`язку з передчасним зверненням до суду. Тобто про існування [PERSON] як фізичної особи, починаючи з 2015 року, нічого не відомо. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно для вирішення питань, пов`язаних з утриманням спільного майна, спадщини та ряду інших правових питань, тому заявниця вимушена звернутись до суду із вказаною заявою. Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 04 липня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами окремого провадження та витребувано докази у справі. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є її братом. Зазначила, що брат зник 12-14 лютого 2015 року. Сказав матері, що поїхав до м. Києва у пошуках роботи. Потім повідомив, що їде додому, після чого зв`язок із ним було втрачено. З братом перебувала у неприязних відносинах, він вживав наркотичні засоби. Розмовляв тільки з матір`ю. Вона займалась його пошуком, зверталась до поліції, де їй повідомили, що він з 2015 року перебуває у розшуку, з 2016 року у розшуку щодо несплати аліментів. З метою пошуку брата вона телефонувала знайомим, двічі зверталась до поліції, де їй повідомили, що [PERSON] і так вже перебуває у розшуку. Батько помер у 2008 році, брат після цього перебував у місцях позбавлення волі, потім повернувся додому, а з 2015 року зник. Підставою для звернення до суду також стало те, що вони не можуть оформити документи на квартиру у с. Сад, оскільки без брата це зробити не можливо, бо він має частку. Представник заявника [PERSON] адвокат Нежевело В. В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, направила до суду пояснення в яких зазначила, що є матір`ю [PERSON] . Починаючи з лютого 2015 року її син зник з поля зору, контактів та спілкування, жодного разу не телефонував, не писав листа, не повідомляв у будь-який спосіб про місце свого проживання та/або перебування, будь-який зв`язок з ним втрачено. Підстави зникнення сина в лютому 2015 року є не зрозумілими, ніхто [PERSON] з дому не проганяв, не сварились, покинути рідний дім не просив. За останні 10 років [PERSON] не один раз перебував у розшуку у правоохоронних органів, що постійно було ініційовано за зверненням доньки [PERSON] . Вважає, що син безвісно зник, адже іншої інформації щодо підстав зникнення до цього часу не існує. До зникнення [PERSON] місцем його фактичного проживання була квартира на праві спільної сумісної власності (по частині). Станом на зараз, офіційна невизначеність у факті безвісної відсутності та факті оголошення померлим сина [PERSON] не дає можливості реалізувати питання спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , оформлення різних комунальних та соціальних питань відносно квартири, де досі син юридично зареєстрований. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, направила до суду пояснення, в яких просила розгляд справи проводити без її участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечує та просить їх задовольнити. Зазначила, що є колишньою дружиною [PERSON] , їй відомо, що він був оголошений у розшук як особа, яка ухиляється від сплати аліментів. З лютого 2015 року [PERSON] жодного разу не телефонував, не написав листа, на зв`язок не виходив. Причини та підстави його зникнення їй не відомі, конфліктів, які б могли привести до зникнення [PERSON] з поля зору та залишення ним дому, між ними не виникало. За 10 років безвісної відсутності жодної інформації про його місце знаходження чи можливої смерті їй не відомо. Представник заінтересованої особи Сумського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, просив рішення прийняти згідно з нормами чинного законодавства. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою та подругою [PERSON] , з цією родиною познайомилась у 1977 року. У квартирі проживали [PERSON] , її чоловік [PERSON] та двоє дітей [PERSON] і [PERSON] . [PERSON] зник у 2015 році, коли поїхав на заробітки у Київ. Після того вона його не бачила. Мати шукала сина, навіть зверталась до екстрасенсів, гадалок після 2015 року, але це результатів не дало. Про спосіб життя [PERSON] їй мало що відомо, але чула, що він перебував у місцях позбавлення волі. З 2015 року [PERSON] вже не бачила. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що є сусідом заявниці, проживає у [ADDRESS] із 1977 року. Сім`я [PERSON] переїхала в їх будинок пізніше. [PERSON] проживав у квартирі разом зі своєю жінкою та сином, а також з матір`ю та батьком. Відомо, що [PERSON] перебував у в`язниці, потім повернувся додому, після цього проживав близько двох років у с. Сад. Пізніше взагалі перестав його бачити, чув, що безвісно зник, пройшло вже приблизно 10-15 років. Із 2015 2016 роки не бачив його взагалі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що є сусідом батьків заявниці, проживає у [ADDRESS] . З родиною знайомий, вони переїхали у квартиру приблизно у 1985 році: мати, батько, [PERSON] , потім народилась [PERSON] . [PERSON] знає з дитинства. Він був одружений, зі своєю дружиною він проживав переважно у її батьків У них народився син, сину вже 17 років. Де [PERSON] працював йому не відомо. Їздив на заробітки, починаючи з 2013 року, у Росію, м. Київ. У лютому 2015 році зник, після чого він його не бачив. Щодо вживання ним наркотичних засобів чи алкогольних напоїв йому нічого не відомо, чув, що тільки курив. Із сусідами був чемний. Родина його шукала, мати навіть їздила до гадалок, зверталась до поліції, переживала, що [PERSON] не телефонує. Заслухавши пояснення заявниці, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та [PERSON] є рідним братом та сестрою. Їх батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8, 10). 29 квітня 2017 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , після укладення шлюбу « [PERSON] » змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). [PERSON] , [INFO] зареєстрований та є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає за вказаною адресою, що підтверджується Довідкою про не проживання особи за місцем реєстрації на території Садівської сільської ради від 03 червня 2024 року та витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09 жовтня 2009 року, довідкою №04-17/1739 від 14 липня 2025 року Садівської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 19, 23,49). [INFO] помер батько заявниці та [PERSON] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 15). 28 червня 2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, прізвище після укладення шлюбу « [PERSON] » змінила на « [PERSON] ». В шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . 09 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до Сумського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У заяві поданій суду [PERSON] вказувала, що не проживає разом із [PERSON] три роки (матеріали цивільної справи №587/415/15-ц (провадження 2/587/266/15). 26 лютого 2015 року рішенням Сумського районного суду Сумської області у справі № 587/415/15-ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , стягнуто з останнього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (матеріали цивільної справи №587/415/15-ц (провадження 2/587/266/15, а.с. 21-22). Матеріали цивільної справи містять Акт про причини невручення судової повістки, у якому вказано, що зі слів матері [PERSON] син на початку лютого 2015 року поїхав в місто Харків, тому вручити повістку немає можливості (матеріали цивільної справи №587/415/15-ц (провадження 2/587/266/15, а.с. 24). [PERSON] перебуває у розшуку у зв`язку з несплатою аліментів на підставі ухвали Сумського районного суду Сумської області № 587/415/15-ц від 21 вересня 2016 року, за якою заведено розшукову справу № 481 від 21 травня 2023 року, що підтверджується відомостями Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 27 серпня 2024 року (а.с. 144-157). У подальшому вказану справу передано до ВП №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області та зареєстровано ОРС за №63 від 01 жовтня 2024 року. Проводяться розшукові заходи (а.с. 174-177). З наданої суду розшукової справи № 481 (63) щодо [PERSON] вбачається, що місцезнаходження розшукуваного встановлено не було (а.с. 125-131, 138-144). [PERSON] перебував у розшуку відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, розшукова справа № 279 від 18 жовтня 2008 року як особа, яка переховується від органів досудового розслідування у кримінальній справі № 20016212008160257, розшук припинено 08 листопада 2008 року у зв`язку зі встановленням особи. Перебував у розшуку відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області розшукова справа № 74 від 29 вересня 2016 року як відповідач у справі за позовом про стягнення аліментів у справі № 587/415/15-ц від 21 вересня 2016 року, розшук припинено 08 лютого 2021 року у зв`язку з передорученням розшуку іншому підрозділу поліції. Досудове розслідування у кримінальних провадженнях щодо [PERSON] не проводиться, що підтверджується довідкою Головного управління Національної поліції в Сумській області від 17 вересня 2024 року (а.с. 109, матеріали цивільної справи №592/10559/24 (провадження №2-о/587/592/217/24). Згідно з витягом з Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» стосовно [PERSON] наявні відомості в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 11 квітня 2013 року за ч. 5 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 12013200260000565 та від 30 травня 2013 року за ч. 1 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні № 12013200440003934 (а.с. 133-135, матеріали цивільної справи №592/10559/24 (провадження №2-о/587/592/217/24)). 15 грудня 2010 року [PERSON] відбував покарання в ДУ «Харківська виправна колонія № 43» за вироком Алуштинського міськрайонного суду АР Крим від 25 листопада 2009 року у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 185 КК України, звільнений умовно достроково 15 грудня 2010 року до місця проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою № 138-01112024/59002 та Довідкою про звільнення від 15 грудня 2010 року (а.с. 103, 136-137 (матеріали цивільної справи №592/10559/24 (провадження №2-о/587/592/217/24). У Бориспільському РУП ГНУП в Київській області відомості щодо звернень про вчинення правопорушень, фігурантом яких є [PERSON] відсутні, що підтверджується довідкою від 03 грудня 2024 року (а.с. 155, матеріали цивільної справи №592/10559/24 (провадження №2-о/587/592/217/24)). Згідно з обліковими даними ЄДР МВС станом на 22 серпня 2024 року за [PERSON] транспортні засоби на території України не зареєстровані, що підтверджується довідкою Територіального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області (ТСЦ № 5946) (а.с. 69, матеріали цивільної справи №592/10559/24 (провадження №2-о/587/592/217/24). 29 вересня 2011 року Сумським державним обласним навчально-курсовим комбінатом [PERSON] видано посвідчення водія серії [NUMBER] категорія «С», що підтверджується карткою водія (а.с. 24). Відомості щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією [PERSON] у період з 08 листопада 2017 року по 09 вересня 2024 року не виявлено, що підтверджується довідкою Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України № від 09 вересня 2024 року (а.с. 82, 121 матеріали цивільної справи №592/10559/24 (провадження №2-о/587/592/217/24). Відповідно до даних Реєстру самозайнятих осіб Сумської області [PERSON] не перебуває на обліку як фізична особа-підприємець, що підтверджується довідкою Головного управління ДПС у Сумській області (а.с. 83, 87 матеріали цивільної справи №592/10559/24 (провадження №2-о/587/592/217/24). [PERSON] на військовому обліку не перебуває, відомості щодо проходження військової служби відсутні, що підтверджується довідкою №2/11029 від 18 вересня 2024 року [INFO] (а.с. 89 матеріали цивільної справи №592/10559/24 (провадження №2-о/587/592/217/24)). У Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформація щодо актового запису про смерть [PERSON] відсутня, що підтверджується повідомленням Сумської міської державної нотаріальної контори від 29 серпня 2024 року (а.с. 76 матеріали цивільної справи №592/10559/24 (провадження №2-о/587/592/217/24). З інформації Сумського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області №95/31.12/10/25 від 16 вересня 2025 року вбачається, що в архіві та за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про державну реєстрацію смерті відносно [PERSON] не виявлено. Перевірка наявності актового запису цивільного стану проведена по перших примірниках актових записів про державну реєстрацію смерті, за період з 01 січня 2018 року по теперішній час, у тому числі і по поновлених актових записах (а.с. 170). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 грудня 2024 року залишено без задоволення заяву [PERSON] про оголошення її брата [PERSON] померлим (а.с. 20-22). Відділенням поліції №4 (м. Суми) Сумського районного управління поліції були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025200600000017 від 09 січня 2025 року відносно безвісного зникнення [PERSON] , [INFO] , досудове розслідування триває (а.с. 38, 191) Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Цивільне процесуальне законодавство передбачає можливість зміни в судовому порядку правового статусу фізичної особи шляхом визнання її безвісно відсутньою чи оголошення її померлою, що визначено пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України. Необхідність у зміні правового статусу фізичної особи виникає у зв`язку з тим, що невизначеність правового становища особи, яка тривалий час відсутня у місці свого постійного проживання, створює певні перешкоди щодо реалізації суб`єктивних прав фізичними та юридичними особами, які перебувають із нею в певних правовідносинах. Згідно з частиною першою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою (пункт 3 частини другої статті 293 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме (частина перша статті 307 ЦПК України). Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою (частина перша статті 308 ЦПК України). Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. За положеннями статті 43 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Зазначена норма права передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймала заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Указане відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом у постановах: від 07 травня 2018 року в справі № 225/1297/17 (провадження № 61-3902св18), від 22 листопада 2018 року в справі № 225/882/17 (провадження № 61-34068св18), від 05 лютого 2020 року в справі № 756/17293/17 (провадження № 61-16093св19), від 06 травня 2020 року в справі № 760/3112/16-ц (провадження № 61-48362св18), від 20 березня 2024 року в справі № 523/2001/19 (провадження № 61-13522св23), від 14 травня 2024 року у справі № 686/310/23 (провадження № 61-11207св23), від 05 червня 2024 року в справі № 183/7128/23 (провадження № 61-961 св 24). Судова практика є сталою. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно зі статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства належить, зокрема, принцип змагальності сторін і свободи в наданні ними суду своїх доказів та в доведенні перед судом їхньої переконливості. Вказане положення є головним нормативним закріпленням принципів змагальності та диспозитивності в законодавстві України. Загальна формула принципу змагальності та диспозитивності у цивільному судочинстві закріплена у статтях 12, 13 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до принципу диспозитивності обов`язок доказування фактичних обставин, що мають значення для справи, повною мірою покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статями 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі досліджених доказів суд установив, що [PERSON] відсутній за своїм зареєстрованим місцем проживання у с. Сад, Сумського району, Сумської області з лютого 2015 року, і з того часу будь-які відомості про місце його перебування відсутні, вжитими заходами щодо розшуку [PERSON] встановити місце його перебування не видалось за можливе, водночас заявниця [PERSON] не може вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки на праві спільної сумісної власності ця квартира також належить [PERSON] . З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] та визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім. На підставі ч. 2 ст. 43 ЦК України [PERSON] вважати безвісно відсутнім з 01 березня 2015 року. На підставі наведеного та ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved